УХВАЛА

21.12.2021Справа № 910/17836/21

за позовом ОСОБА_1

до 1) Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк"

2) Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Реверс Інвест"

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін"

про визнання іпотеки припиненою

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники: згідно з протоколом судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерного банку «Укргазбанк», Приватного акціонерного товариства «Автомобільної компанії «Укртранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» про визнання іпотеки припиненою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача було позбавлено права власності на квартиру АДРЕСА_1 через набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» 01.07.2019 права власності на спірну квартиру шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, хоча, як стверджує позивач, іпотека квартири була припинена ще 15.06.2016. З огляду на викладене, позивач просить суд визнати припиненою з 15 червня 2016 року іпотеку квартири АДРЕСА_1 , та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 0, що виникла на підставі іпотечного договору від 28.11.2008, зареєстрованого в режстрі за № 3622, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Голубничою О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 позовну заяву залишено без руху.

30.11.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивач, зокрема, просив виключити зі складу відповідачів Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни та Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ».

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 21.12.2021.

21.12.2021 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшов відзив, клопотання про застосування строку позовної давності та клопотання про передачу справи № 910/17836/21 за підсудністю.

У підготовче засідання 21.12.2021 прибули представники позивача, відповідача 1 та відповідача 4. Представники відповідача 2 та відповідача 3 в підготовче засідання не прибули.

Розглянувши у підготовчому засіданні клопотання відповідача 1 про передачу справи № 910/17836/21 за підсудністю, суд прийшов до висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Так, відповідач 1 зазначає, що в провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/2116/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", який є відповідачем 2 у справі № 910/17836/21, при цьому, у випадку, якщо суд дійде висновку про задоволення позову у даній справі, тобто, про припинення іпотеки за іпотечним договором стосовно квартири АДРЕСА_2 з 15 червня 2016 року, на підставі якої ТОВ «ФК «Ріо Фін» як іпотекодержатель у 2019 році звернув стягнення на вказану квартиру в рахунок задоволення майнових вимог до боржника - ПрАТ «АК «Укртранс», така обставина прямо вплине як на розмір кредиторських вимог ТОВ «ФК «Ріо Фін» заявлених до боржника ПрАТ «АК «Укртранс», оскільки розмір кредиторських вимог може бути збільшено на суму вартості квартири № 18 по вул. Діловій 2Б в м. Києві за якою вона була набута кредитором, так і на загальний обсяг ліквідаційної маси, за рахунок якої будуть задовольнятися вимоги всіх кредиторів.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Так, 21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII (далі - Кодекс № 2597-VIII).

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

Відповідно до статті 7 Кодексу № 2597-VIII спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга вказаної статті).

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя вказаної статті).

Зі змісту вказаних норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц.

Частиною першою статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною дев`ятою статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

З огляду на викладені обставини, оскільки, позовні вимоги у справі № 910/17836/21 стосуються нерухомого майна, яке було передане Приватним акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс" в іпотеку за іпотечним договором для забезпечення виконання зобов`язань за Договором про відкриття відкличної кредитної лінії № 25/04 від 29.09.2004, тобто, спір у даній справі є майновим та безпосередньо стосується майна боржника (Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс"), стосовно якого відкрито справу про банкрутство, тому дана справа може бути розглянута тільки господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст. 31, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи № 910/17836/21 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Реверс Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" про визнання іпотеки припиненою, передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/2116/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс".

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева