СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
28 грудня 2021 року м. Харків Справа № 905/2135/19
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Барбашова С.В., суддя Чернота Л.Ф.
за участю секретаря судового засідання Казакової О.В.
та представників сторін:
позивача Черниш М.В.,
відповідача Комарова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву ТОВ Азовєвротранс про ухвалення додаткового рішення (вх. 2794)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Промвпровадження, м. Київ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю Азовєвротранс, Донецька область, м. Маріуполь,
про стягнення 1 675 658,96 грн.,
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 року апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Азовєвротранс задоволено частково. Рішення Господарського суду Донецької від 06 липня 2020 року у справі №905/2135/19 змінено, зменшено розмір стягуваної пені на 90%. Стягнуто з ТОВ Азовєвротранс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Промвпровадження 158 400,52 грн пені. Стягнуто з ТОВ Азовєвротранс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Промвпровадження судовий збір в розмірі 34 138 грн. В іншій частині рішення Господарського суду Донецької області від 06 липня 2020 року у справі №905/2135/19 залишено без змін.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 року внесено виправлення до вказаної постанови суду від 10.09.2020 року. Викладено пункт 4 резолютивної частини постанови наступним чином:
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.01.2021 ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 року у справі №905/2135/19 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про виправлення арифметичної помилки в постанові Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 року.
До суду апеляційної інстанції звернуся ТОВ Азовєвротранс із заявою від 01.03.2021 про ухвалення додаткового рішення, в якій просило зобов`язати ТОВ Науково-виробниче об`єднання Промвпровадження сплатити на користь ТОВ Азовєвротранс 33 932 грн. судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.
Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 заяву ТОВ Азовєвротранс про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Промвпровадження на користь ТОВ Азовєвротранс судовий збір, сплачений при поданні апеляційної скарги у розмірі 33 932 грн.
Постановою Верховного Суду від 30.06.2021 додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 у справі №905/2135/19 скасовано. Справу №905/2135/19 в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Азовєвротранс про ухвалення додаткового рішення направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
За результатами нового розгляду справи, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 у цій справі відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Азовєвротранс про ухвалення додаткового рішення.
Постановою Верховного Суду від 29.11.2021 ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 у цій справі скасовано. Справу №905/2135/19 передано до Східного апеляційного господарського суду для розгляду заяви ТОВ Азовєвротранс про ухвалення додаткового рішення.
У вказаній постанові суд касаційної інстанції вказав наступне:
-розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) у справі, яким вирішити відповідне питання, оскільки саме на суд покладено обов`язок вирішити питання про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи;
-головне значення додаткового рішення полягає в забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом (подібна позиція узгоджується з висновками, наведеними у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 759/9300/13-ц);
-у цій справі під час ухвалення постанови Східним апеляційним господарським судом не в повному обсязі було розподілено судовий збір. Водночас чинним законодавством на суд покладено обов`язок вирішити питання про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи, а у разі невирішення питання про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи суд повинен забезпечити повний та всебічний розгляд справи шляхом процесуального виправлення недоліків - ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 (у складі колегії суддів: головуючий суддя Медуниця О.Є., судді Гребенюк Н.В., Чернота Л.Ф.) прийнято до розгляду заяву ТОВ "Азовєвротранс" про ухвалення додаткового рішення.
Судове засідання призначено на 28.12.2021 о 11:00 год.
У зв`язку із відпусткою судді Гребенюк Н.В. з 28.12.2021, на підставі розпорядження керівника апарату суду, 24.12.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №905/2135/19 та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Медуниця О.Є., судді Барбашова С.В., Чернота Л.Ф.
Колегія суддів, розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду першої інстанції від 06.07.2020 у цій справі позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1584 005,21 грн. пені. В іншій частині позову відмовлено.
Переглядаючи вказане рішення в апеляційному порядку, Східний апеляційний господарський суд встановив, що здійснений місцевим господарським судом розрахунок пені в розмірі 1584 005,21 грн. є правильним, а висновок про стягнення вказаної суми з відповідача законний та обґрунтований (а.с.251 т.3).
Проте, застосувавши положення ст. 233 ГК та ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд апеляційної інстанції вирішив зменшити розмір пені на 90 %, у зв`язку з чим, змінив рішення суду першої інстанції, стягнувши з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 158400,52 грн.
В абзаці 4 резолютивної частини вказаної постанови судом розподілено судові витрати, понесені сторонами в суді першої інстанції та (з урахуванням ухвали про виправлення арифметичної помилки від 15.02.2021, а.с.21 т.5) стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2376 грн.
В постанові від 10.09.2020, судом не вирішувалося питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції.
Відповідач наполягає на тому, що відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України, його витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються у разі часткового задоволення позову на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак, вказані доводи відповідача є помилковими, з огляду на наступне.
Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Як уже зазначалося, постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 суд визнав обґрунтованим розмір заявлених позовних вимог, проте, користуючись своїми дискреційними повноваженнями, враховуючи всі обставини справи, зменшив на 90% розмір пені, визначений судом першої інстанції.
За змістом частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Таким чином, розподіл судового збору залежить від правомірності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.
У разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК та ч. 3 ст. 551 ЦК України, судовий збір покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення не є наслідком необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судом свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.
Вказана правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом в постановах від 10.03.2021 у справі №904/5702/19, від 16.10.2019 у справі №910/143/19, від 03.04.2018 у справі №902/339/16 та враховується судом відповідно до приписів ч.4 ст.236 ГПК України.
У цій справі зменшення розміру пені не було наслідком необґрунтованості позовних вимог, а тому розподіл судового збору повинен був здійснюватися пропорційно до розміру позовних вимог, які були визнані судами обґрунтованими, що підтверджується висновками щодо вирішення питання про розподіл судового збору у постановах Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 904/5702/19, від 16.10.2019 у справі № 910/143/19.
Зазначені правові висновки виклав також Верховний Суд в своїй постанові від 29.11.2021 у цій справі.
Таким чином, у разі зменшення судом розміру пені положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України (якими передбачено розподіл судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог) підлягає застосуванню з урахуванням того, що витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
Відповідно до ч.1 ст.316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
Направляючи цю справу на новий розгляд, Верховний Суд в постанові від 29.11.2021 вказав на те, що у разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) у справі, яким вирішити відповідне питання, оскільки саме на суд покладено обов`язок вирішити питання про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи.
З урахуванням вказаних вказівок суду касаційної інстанції, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови.
Враховуючи викладене та керуючись статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови підписано 29.12.2021р.
Головуючий суддя О.Є. Медуниця
Суддя С.В. Барбашова
Суддя Л.Ф. Чернота