ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021м. ДніпроСправа № 904/8118/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

до Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля", м. Дніпро

про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від контракту № 6-32/005 від 01.02.2006 року.

Представники:

від позивача: Монастирьов В.В., довіреність № 53ЮР/21 від 25.03.2021 року, адвокат;

від позивача: Чирський Ю.В., довіреність № б/н від 26.08.2021 року, адвокат;

від позивача: Леонов Ю.М., довіреність № б/н від 26.08.2021 року, адвокат;

від відповідача: Панич О.В., довіреність № 14/59 від 10.07.2021 року, адвокат.

ПРОЦЕДУРА:

Акціонерне товариство "ДНІПРОВАЖМАШ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним правочину щодо односторонньої відмови Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" від контракту № 6-32/005 від 01.02.2006 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 02.11.2020 року о 11:40 год.

22.10.2021 від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № б/н від 19.10.2021.

01.11.2020 від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив на позовну заяву вих. № б/н від 28.10.2021.

У підготовче судове засідання 02.11.2021 року представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2021 року оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 16.11.2021 року о 12:00 год.

16.11.2021 року у підготовчому судовому засіданні представниками сторін зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.12.2021 року о 12:00 год.

16.11.2021 від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення на відповідь на відзив вих. № б/н від 10.11.2021.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вище визначеному чинними правовими нормами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 14.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що не визнає односторонню дію відповідача про відмову від контракту на виконання дослідно-конструкторської роботи № 6-32/005 від 01.02.2006 р. у відповідності до ч. 4 ст. 849 ЦК України, оформлену у формі претензії від 26.08.2021 № 14/1708, оскільки вважає її такою, що не відповідає ст. 203 ЦК України.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що:

- відповідач у відповідності до ч. 4 ст. 849 ЦК України мав всі законні та обґрунтовані підстави для звернення до позивача з оспорюваною претензією;

- умовами контракту № 6-32/005від 01.02.2006р. не було передбачено, що закінчення його строку дії тягне припинення зобов`язань за ним, а тому даний контракт вважається чинним до визначеного в ньому моменту закінчення виконання сторонами зобов`язань - повернення позивачем відповідачу авансу;

- є надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи доводи позивача про те, що листами вих. № 424/9 від 30.11.2015 та вих. № 155/2011 від 17.05.2017 відповідач надав згоду на припинення контракту № 6-32/005 від 01.02.2006р.;

- позивачем не доведено та не надано жодних доказів які б свідчили про явність передбачених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України правових підстав для знання оспорюваних правочинів недійсними;

- правові висновки, які викладені у постановах Верховного Суду від 14.07.2021р. справі № 911/1442/19 та від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18, на які позивач посилається в обґрунтування свого позову, не можуть бути прийняті до уваги, так як предмет, підстави позову, правове регулювання та предмет доказування у цих справах є відмінними від даної справи, і ці висновки не вказують про те, що відповідач не мав правових підстав звертатися до відповідача з оспорюваною претензією.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач не погоджується з аргументами викладених у відзиві та зазначає, що відповідач хибно ототожнює поняття строк дії договору та строк виконання зобов`язання та уникає від з`ясування важливої обставини у цьому спорі, а саме, що станом на дату складання Відповідачем претензії від 28.08.2021 р. щодо вимог про відмову від контракту, строк дії контракту № 6-32/005 від 01.02.2006 р. сплив 31.12.2015 р. та, відповідно, контракт на цей час припинив свою дію.

Позивач підкреслює, що у цій справі не оскаржується чинність зобов`язань сторін за контрактом після спливу строку дії контракту, натомість оскаржується незаконність дій відповідача щодо односторонньої вимоги про розірвання контракту, викладеної у претензії від 28.08.2021 р., після спливу строк дії контракту.

Позиція відповідача, викладена у запереченнях на відповідь на відзив

Відповідач зазначив, що станом на час звернення відповідача з претензією між сторонами не припинились зобов`язальні правовідносини, оскільки позивач не виконав свої договірні зобов`язання за Контрактом щодо виконання етапів №№ 2, 3 робіт та не повернув відповідачу невикористану суму авансу, доводи позивача про нібито незаконність направлення відповідачем вказаної претензії після спливу встановленого додатковою угодою № 12 від 28.05.2015р. до Контракту строку дії Контракту, є безпідставними та такими, що суперечать правовій позиції Верховного Суду, яка зокрема викладена у постановах від 13.02.2018 по справі № 910/123/17, від 10.05.2018р. у справі № 916/1591/17 та від 27.06.2018р. у справі № 925/182/17.

Доводи позивача про те, що листом вих. № 155/2611 від 17.05.2017р. відповідач усвідомлював та визнав ту обставину, що строк дії Контракту закінчився у грудні 2015 року не відповідають фактичним обставинам справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Україною і Федеративною республікою Бразілія було укладено Договір про довгострокове співробітництво щодо використання ракети-носія «Циклон-4» на пусковому центрі Алкантара.

Вказаний міждержавний договір було ратифіковано Законом України, % 1429-IV від 04.02.2004.

З метою виконання цього договору між Державним конструкторським бюро "Південне" (замовник-відповідач), та Відкрите Акціонерне Товариство "Дніпроважмаш" (виконавець-позивач), уклали контракт на виконання дослідно-конструкторської роботи №6-32/005 від 01.02.2006.

Відповідно до п. 1.1. цього контракту Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати складові частини ДКР:

1. Комплект засобів обслуговування

2. Комплект засобів обслуговування ГБ

3. Комплект вантажнозахватних засобів

4. Комплект монтажно-стикувальних візків

5. Комплект допоміжного устаткування

6. Комплект вантажнозахватних засобів ГБ

7. Рухомий стенд ГБ

Замовник зобов`язаний прийняти роботи і оплатити їх.

Передбачена Контрактом робота здійснюється Виконавцем у повній відповідності з технічними завданнями (ТЗ) на виконання роботи 2Т50.12.7707.155 ТЗ, 2Т60.12.7706.155 ТЗ, 2Т30.12.7704.155 ТЗ, 2Т10.12.7705.155 ТЗ, 2Т80Л2.7730.155 ТЗ, 2Т31.12.7731. 55 ТЗ, 2Т51.12.7732.155 ТЗ. (п. 2.1. контракту)

Згідно з п.2.2. контракту, при виконанні роботи Виконавець має право, під свою відповідальність, вносити зміни в технічні рішення, якщо ці зміни не суперечать вимогам, встановленим ТЗ.

За домовленістю сторін у п. 2.3., недоліки в НТП, допущені при виконанні Контракту, Виконавець усуває власними силами, за власний рахунок у погоджений із Замовником термін.

При виявленні на приймальних (державних, полігонних, льотних) випробуваннях

необхідності доробки та внесення конструктивних змін окремих вузлів і дослідного зразка

(партії), що виходять за межі вимог, встановлених ТЗ, виконання цих робіт проводиться за

рахунок Замовника і оформляється додатковою угодою Сторін із зазначенням термінів

виконання, обсягів (переліку) робіт та вартості (п.2.4.).

Відповідно до п. 2.11. Контракту, при розірванні Контракту з ініціативи Замовника він відшкодовує Виконавцю фактичні витрати на день розривання. При розірванні Контракту з ініціативи Виконсвця він відшкодовує Замовнику збитки, що зазнав Замовник від розірвання Контракту.

Згідно з п. 2.12., зміна, розірвання та продовження дії Контракту оформляються додатковою угодою, що є його невід`ємною частиною.

За умовами п.3.1.Контракту, попередня вартість робіт встановлена у сумі 4 350 000,03 грн., крім тою ПДВ 870 000,01грн.. Всього з ПДВ 5 220 000,04 грн. (п`ять мільйонів двісті двадцять тисіч грн., 04 коп.). У тому числі на етап №1 - 630 000,01 грн., крім того ПДВ 126 000,00 грн., і сього з ПДВ 756 000,01 грн. (сімсот п`ятдесят шість тисяч грн., 01 коп.).

Замовник надає Виконавцю аванс у розмірі 50 % від вартості поточного етаг у робіт по контракту, на підставі встановленого рахунку Виконавця після одержання грошових коштів від Генерального Замовника. Залік виданого авансу здійснюється при розрахунках за кожний етап (п. 3.3.)

Датою виконання робіт за Контрактом вважається дата підписання Замовником

акту здачі-приймання. (п.3.4.)

В початковій редакції пункту 8.1. Контракт №6-32/005 набув чинності з дня підписання 01.02.2006 і діяв до 31.12.2008.

В подальшому строк Контракту продовжувався за погодженням Сторін.

Додатковою угодою № 11 від 14.04.2014 сторони домовились про припинення дії Контракту після виконання наступних умов:

1.1. Виконавець поверне отримані від замовника аванси в розмірі 3 571 200,00гн. з ПДВ

1.2. Повернення авансів в сумі 3 571 200,00гн. повинно бути здійснено Виконавцем протягом 7 банківських днів, після укладання ПАТ «ДНІПРОВАЖМАШ» контракту на виготовлення, випробування та поставку НТО ТК та СК для КРК «Циклон-4» новим Замовником і отриманням першого авансового платежу.

Згідно з п. 2. цієї Додаткової угоди, Сторони цілком і повністю звільняють один одного від контрактних зобов`язань, окрім тих, що викладені у пунктах 1.1. і 1.2. нинішньої Додаткової угоди № 11, а також відмовляються від будь-яких судових, позасудових, розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з контрактом.

26.08.2021 відповідач направив на адресу позивача претензію № 14/1708, в якій серед іншого повідомив останнього, що керуючись ч. 4 ст. 849 ЦК України, відмовляється від контракту на виконання дослідно-конструкторської роботи № 6-32/005 від 01.02.2006 р. (від послуг Акціонерного товариства Дніпроважмаш з приводу виконання умов контракту на виконання дослідно-конструкторської роботи № 6-32/005 від 01.02.2006 р.).

Вказана претензія була підписана в.о. генерального директора ДП КБП О.П. Кушнарьовим.

Позивач не визнає односторонню дію відповідача про відмову від контракту на виконання дослідно-конструкторської роботи № 6-32/005 від 01.02.2006 р. у відповідності до ч. 4 ст. 849 ЦК України, оформлену у формі претензії від 26.08.2021 № 14/1708, оскільки вважає її такою, що не відповідає ст. 203 ЦК України, що і стало причиною звернення до суду із даним позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Односороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Спірні правовідносини виникли з дій відповідача з одностороннього розірвання Контракту № 6-32/005 на створення механіко-технологічного обладнання від 01.02.2006 вчинені шляхом письмового звернення у претензії від 26.08.2021 № 14/1708.

З огляду на вимоги ст. 202 Цивільного кодексу України, така дія відповідача є одностороннім правочином.

Відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідач як на підставу розірвання контракту посилається на ч.4ст.849 Цивільного кодексу України.

За положеннями цієї норми замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином законодавець врегульовав випадок, коли одностороння відмова замовника від договору підряду не ставиться в залежність від наявності порушення договірних відносин з боку підрядника, тобто, у даному випадку, одностороння відмова є безпідставною з точки зору закону.

Отже замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

В силу ч.3 ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відтак, контракт може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Як встановлено судом, що контракт № 6/32/005 від 01.02.2006 відповідно до Додаткової угоди № 12 діє до 31 12.2015р.

Доказі укладення додаткових угод щодо строку дії Контракту в матеріалах справи не містять.

Отже, Контракт № 6-32/005 є припиненим у зв`язку із закінченням строку, на який він укладався та, зважаючи на це, не може бути розірваний внаслідок односторонньої відмови від нього.

Доводи відповідача, що зі спливом строку контракту зобовязання позивача з виконання дослідно-конструкторської роботи не припинились до відмови від них замовником є безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 552 Цивільного кодексу України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Як зазначалось вище, Додатковою угодою № 11 від 14.04.2014 сторони домовились про припинення дії Контракту.

Згідно з п. 2. цієї Додаткової угоди, Сторони цілком і повністю звільняють один одного від контрактних зобов`язань, окрім тих, що викладені у пунктах 1.1. і 1.2. нинішньої Додаткової угоди № 11, а також відмовляються від будь-яких судових, позасудових, розглядів відносно оплат, фіскальних чеків, претензій та компенсацій, пов`язаних з контрактом.

Остаточно дію контракту було припинено 31.12.2015, про що зазначено у додатковій угоді № 12 від 28.05.2015.

Таким чином відмова відповідача від від контракту на виконання дослідно-конструкторської роботи № 6-32/005 від 01.02.2006 р. з посиланням на ч. 4 ст. 849 ЦК України, оформлену у формі претензії від 26.08.2021 № 14/1708 після розірвання контракту за згодою сторін протирічить цій нормі.

За таких обставин позовні вимоги про визнання одностороньього правочину про розірвання контракту у формі претензії з підстав невідповідності нормам Цивільного кодексу України є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від контракту на виконання дослідно-конструкторської роботи № 6-32/005 від 01.02.2006, укладеного Державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля та Акціонерним товариством Дніпроважмаш, що вчинений державним підприємством Конструкторське бюро Південне ім. М.К. Янгеля у формі претензії від 28.08.2021 № 14/1708.

Стягнути з Державного підприємства "Конструкторське бюро "ПІВДЕННЕ" ім. М.К. Янгеля" (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 3; ) на користь Акціонерного товариства Дніпроважмаш" 49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд 3; ) витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 29.12.2021.

Суддя В.Г. Бєлік