ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"20" грудня 2021 р. Справа №909/53/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Орищин Г.В.
суддів Галушко Н.А.
Скрипчук О.С.
секретар судового засідання Федорів Н.В.
розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АТ Біофарм про ухвалення додаткового рішення
у справі № 909/53/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АТ Біофарм, м. Харків
до Дочірнього підприємства Авангард-Агро Приватного акціонерного товариства Агрохолдинг Авангард, с. Загвіздя Тисменицький район Івано-Франківська область
про стягнення 496037,79 грн
представники сторін не з`явились
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.05.2021 частково задоволено позов у даній справі, стягнуто з відповідача на користь позивача 354559,20 грн основного боргу, 29667,02 грн 3 % річних, 67596,35 грн інфляційних втрат та 6777,34 грн судового збору; відмовлено в частині стягнення 4955,62 грн 3 % річних, 6279,60 грн інфляційних втрат та 32980 грн пені; судовий збір в сумі 663,23 грн залишено за позивачем.

Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.07.2021 частково задоволено заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу у даній справі, стягнуто з відповідача на користь позивача 19128,90 грн вказаних витрат, решту суми залишено за позивачем.

Відповідач, не погодившись з вказаними рішенням та додатковим рішенням, подав апеляційні скарги на них, у яких просив їх скасувати та ухвалити нове рішення по суті спору, яким в позові відмовити повністю, а також відмовити в розгляді заяви позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 11.11.2021 Західний апеляційний господарський суд проголосив вступну і резолютивну частини постанови у даній справі, відповідно до якої вищезазначене рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду залишив без змін, апеляційні скарги відповідача без задоволення, а судові витрати за подання апеляційної скарги поклав на скаржника.

Вступна та резолютивна частини постанови були оформлені відповідно до вимог ч.7 ст. 240 ГПК України, а повний текст постанови складено 23.11.2021.

30.11.2021 позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягнення з відповідача 18?326,56 грн витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції.

Західний апеляційний господарський суд своєю ухвалою від 10.12.2021 поновив за клопотанням позивача процесуальний строк на подання цієї заяви та призначив судове засідання з даного приводу на 20.12.2021.

Сторони не забезпечили явку своїх представників у судове засідання. В той же час сторони були належним чином повідомлені про час та місце даного судового засідання, а відповідач свою позицію з приводу заяви позивача виклав у запереченні проти цієї заяви.

Зважаючи на наведене, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що судове засідання з приводу прийняття додаткової постанови у даній справі можливо провести без представника відповідача.

Розглянувши заяву позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, а також якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 статті 244 ГПК України встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Під час розгляду Західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги відповідача, позивач подавав до суду наступні звернення, які стосуються відшкодування його витрат на професійну правничу допомогу:

1) у своєму відзиві на апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції позивач зазначив про намір подати до суду докази, що підтверджують розмір судових витрат, які він має понести під час розгляду справи, протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду, як це передбачено ст. 42, 126, 129 ГПК України;

2) 30.11.2021 позивач надіслав на адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, у якій просив поновити строк на її подання, та до якої долучив наступні докази: - договір про надання правової (правничої) допомоги №48 від 14.01.2021; - додаткову угоду №2 від 25.06.2021 до договору; - рахунки №1/02-07 від 02.07.2021 та №1/29-11 від 29.11.2021; - квитанції №1/07 від 02.07.2021, №2/07 від 05.07.2021 та №1/11 від 29.11.2021; - акт приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги №2 від 29.11.2021; - детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 29.11.2021; - докази направлення вказаної заяви з додатками іншій стороні.

14.12.2021 відповідач надіслав заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі, у якій відповідач просив відмовити у відповідній заяві позивача, оскільки заявлений позивачем розмір витрат за надану йому правничу допомогу (18 326,50 грн) є неспівмірним із складністю справи та наданими послугами, а також перебільшеним та таким, що не відповідає розрахунку, оскільки:

1) наданий позивачем опис робіт включає в себе перелік послуг, що були надані ним як в суді першої інстанції (30 год. 12 хв.), так і в суді апеляційної інстанції (8 год. 42 хв.). При цьому, за надану правничу допомогу під час розгляду даної справи в суді першої інстанції з відповідача вже було стягнуто 19128,90 грн. Вказане свідчить про наявність підстав для зменшення заявленої позивачем суми судових витрат, яка підлягає стягненню з відповідача;

2) відзиви на апеляційні скарги, що були подані представником позивача, не містять ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права і значною мірою (текстуально й по суті) відтворюють доводи, викладені заявником в позовній заяві та запереченні на відзив, а їх виготовлення не вимагало значного обсягу технічних робіт. Крім того, представник позивача жодного разу не брав участі в судових засіданнях при розгляді справи як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, що ставить під сумнів факт його представництва у суді в повній мірі. З огляду на наведене, відшкодування заявлених позивачем витрат буде неправильним і несправедливим.

Згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому рахунку належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначалось вище, відзив у даній справі позивач подав у письмовій формі під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, а також направив його на адресу відповідача. Заяву про ухвалення додаткового рішення позивач подав після прийняття Західним апеляційним господарським судом постанови від 11.11.2021 і також направив її на адресу відповідача.

Матеріалами даної справи підтверджується, що:

- відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу заявив про намір подати докази, що підтверджують розмір його судових витрат під час розгляду даної справи у Західному апеляційному господарському суді;

- судове засідання 11.11.2021 було проведене без участі представників сторін. Повний текст постанови суду апеляційної інстанції був складений 23.11.2021, в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднений 25.11.2021, а позивачем отриманий 10.12.2021 (засобами поштового зв`язку). З огляду на вказані обставини, ухвалою суду апеляційної інстанції від 10.12.2021 процесуальний строк на подання заяви про відшкодування судових витрат був поновлений судом.

Вищенаведене свідчить про дотримання позивачем вимог ч. 8 ст.129 ГПК України при поданні ним доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Як зазначалось вище, у матеріалах справи наявні наступні докази, подані позивачем в обґрунтування своїх клопотань:

1) договір про надання правової (правничої) допомоги №48 від 14.01.2021, предметом якого є надання адвокатом Шатовим С.О. правої (правничої) допомоги у судах всіх інстанцій з питань стягнення заборгованості з ДП «Авангард-Агро» за договором поставки №030118/004 від 03.01.2018. Відповідно до умов цього договору передбачено, що розмір та порядок оплати гонорару визначається окремою додатковою угодою;

2) додаткова угода №2 від 25.06.2021 до договору, яка визначає вартість послуг адвоката, які надаються при представництві інтересів клієнта у Західному апеляційному господарському суді, шляхом встановлення: - вартості однієї години роботи за надання окремих послуг (надання консультацій, підготовка до розгляду справи; складання процесуальних документів); фіксованого гонорару за окремі послуги (представництво в суді апеляційної інстанції; складання адвокатського запиту; гонорар успіху). Вказаною додатковою угодою також передбачено, що правнича допомога вважається наданою після підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі, а оплата послуг здійснюється шляхом: повної оплати вартості послуг представництва в суді апеляційної інстанції (10000 грн), а решта суми на підставі акта приймання-передачі протягом 10-ти календарних днів з моменту його підписання;

3) акт приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги №2 від 29.11.2021, відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги на загальну суму 18326,50 грн:

- представництво інтересів у суді апеляційної інстанції 10000 грн;

- правовий аналіз та надання усної консультації щодо апеляційної скарги на рішення суду у даній справі (1 год) 1189,50 грн;

- складання відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду у даній справі (2 год) 2379 грн;

- складання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду у даній справі (2 год) -2379 грн.;

- складання заяви про відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи (2 год) - 2379 грн.

3) рахунки №1/02-07 від 02.07.2021 на суму 10000 грн та №1/29-11 від 29.11.2021 на суму 8326,50 грн (із покликанням на вищезазначені договір та додаткову угоду);

4) квитанції про отримання адвокатом Шатовим С.О. коштів від ТзОВ «АТ Біофарм» №1/07 від 02.07.2021 на суму 3000 грн, №2/07 від 05.07.2021 на суму 7000 грн та №1/11 від 29.11.2021 на суму 8326,50 грн (із покликанням на вищезазначені рахунки);

5) детальний опис робіт (наданих послуг) від 29.11.2021, до якого включений загальний перелік робіт (послуг), які надавались адвокатом Шатовим С.О. у межах даної справи у суді першої та апеляційної інстанцій із зазначенням кількості витраченого ним часу. Судова колегія констатує, що вказаний опис у частині наданих послуг в суді апеляційної інстанції відповідає акту приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги №2 від 29.11.2021.

З огляду на це, суд відхиляє доводи відповідача про те, що вищевказаний детальний опис свідчить про неспівмірність, необґрунтованість, нерозумність та несправедливість відповідних вимог позивача. В розумінні додаткової угоди №2 від 25.06.2021, вказаний документ не свідчить про настання певного юридичного факту. Суд наголошує, що при наданні оцінки доводам відповідача про неспівмірність та необґрунтованість заявлених до стягнення витрат підлягає врахуванню саме акт приймання-передачі №2 від 29.11.2021.

Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Суд зазначає, що приписи частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України є аналогічними з приписами частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

В розрізі вищезазначених норм процесуального закону (як частин 4-5 ст. 126 ГПК України, так і частини 5 ст. 129 ГПК України) колегія суддів дійшла висновку про часткову необґрунтованість клопотання позивача про стягнення 18326,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного провадження у даній справі, а також про неспівмірність заявленої до стягнення суми із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступному:

- колегія суддів враховує незначну складність даної справи та той факт, що заперечення позивача на апеляційні скарги повністю відображають його позицію, що була викладена у позові та відповіді на відзив на позовну заяву (на які він, зокрема, покликається у своєму відзиві на апеляційну скаргу);

- послуги правової (правничої) допомоги, зазначені у додатковій угоді №2 від 25.06.2021 та у акті приймання-передачі №2 від 29.11.2021 частково охоплюються одна одною та свідчать про їх неспівмірність та надмірний розмір. Так, у вказаних документах зазначено, що адвокат надав позивачу послугу «представництво інтересів у суді апеляційної інстанції» вартістю 10000 грн, послугу «правовий аналіз та надання усної консультації щодо апеляційної скарги на рішення суду у даній справі» вартістю 1189,50 грн та дві послуги «складання відзиву на апеляційну скаргу», кожна із яких має вартість 2379 грн. На переконання суду, вказані послуги є, по суті, одним і тим же, оскільки: правовий аналіз апеляційної скарги здійснюється під час підготовки відзиву та викладається у ньому; до суду адвокатом позивача було подано лише відзиви на дві апеляційні скарги; інших документів, у яких були би викладені результати роботи адвоката, окрім відзивів, в матеріалах справи немає; адвокат позивача не брав участі у судових засіданнях у даній справі в суді апеляційної інстанції;

- адвокат позивача безпідставно включив до складу наданих ним послуг підготовку клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки підготовка вказаного клопотання не стосується суті спору і безпосереднього захисту порушених прав та інтересів клієнта в межах судової справи.

Дослідивши зміст та обсяг робіт із надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції, що були виконані представником позивача, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення заяви позивача та визначення розміру судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, що підлягають покладенню на відповідача, виходячи з вартості послуг адвоката позивача, пов`язаних із складенням відзивів на дві апеляційні скарги (4758 грн).

Керуючись статтями 126, 129, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АТ Біофарм про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Авангард-Агро" Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (77450, Івано-Франківська область, Тисменицький район, с. Загвіздя, ідентифікаційний код 32704433) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Біофарм" (61057, м.Харків, провулок Театральний, буд. 5, кв. 1-А, ідентифікаційний код 23317811) 4758 грн витрат на професійну правничу допомогу, надану під час апеляційного розгляду даної справи у Західному апеляційному господарському суді.

Господарському суду Івано-Франківської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст додаткової постанови складено 28.12.2021.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя О.С. Скрипчук