ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. Справа№ 911/2891/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

секретар судового засідання Ковган О.І.

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 08.12.2021

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.08.2021

у справі № 911/2891/19 (суддя Янюк О.С.)

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.12.2019 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Карасюка Олександра Володимировича (далі Карасюк О.В. ).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.03.2020 визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») у розмірі 4 872 057,64 грн. (2 черга задоволення) та у розмірі 1 968 500 грн. як такі, що забезпечені заставою майна боржника; а також з урахуванням ухвали від 23.11.2020 вимои Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні мережі» (далі ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні мережі») у розмірі 38 698,06 грн. (2 черга задоволення); вирішено інші процесуальні питання по справі.

Постановою Господарського суду Київської області від 13.07.2020 визнано ОСОБА_1 банкрутом та введено процедуру погашення боргів, призначено керуючим реалізацією майна арбітражного керуючого Карасюка О.В., постановлено здійснити офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду повідомлення про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.07.2021 у справі № 911/2891/19 залишено без задоволення клопотання ОСОБА_1 про виключення домоволодіння зі складу ліквідаційної маси б/н від 28.12.2020; залишено без задоволення клопотання керуючого реалізацією Карасюка Олександра Володимировича про виключення майна боржника з ліквідаційної маси №02-01/06-125 від 31.03.2021.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 , суд відхилив аргументи про відсутність дозволу опіки та піклування на реалізацію домоволодіння загальною площею 225,7 кв. м, житлова площа 128,8 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надавши визначального значення обставині щодо відсутності оцінки майна боржника, внаслідок чого встановив відсутність підстав для застосування положень ст. 132 КУПБ.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.08.2021 у справі № 911/2891/19 задоволено заяву керуючого реалізацією майна Карасюка О.В. про надання дозволу на продаж нерухомого майна ОСОБА_1 , право користування яким мають діти; надано керуючому реалізацією майна Карасюку Олександру Володимировичу дозвіл на продаж майна ОСОБА_1 , а саме: домоволодіння, яке знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , та складається з житлового будинку з мансардою (літ. А-1), загальною площею: 225,7 кв. м, житлова площа 128,8 кв. м, матеріалів стін-цегла, рік побудови - 2007; будівель та споруд: погріб (літера Б) площею 7,3 кв. м, колодязь (літ. К), яма каналізаційна (літ. Л), огорожа.

ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.08.2021, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким заяву керуючого реалізацією майна Карасюка О.В. залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права - ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», Житлового кодексу Української РСР, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди скаржника з включенням до ліквідаційної маси та подальшою реалізацією у процедурі погашення боргів домоволодіння, загальною площею 225,7 кв. м, житлова площа 128,8 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаржник наголошує, що внаслідок цього обмежуються права боржника та членів її сімї на безперешкодне володіння та користування їхнім житлом, гарантовані статтею 8 Конституції їх право на житло та встановлені Законом України «Про охорону дитинства», Цивільним кодексом України, Житловим кодексом Української РСР, Законом України «Про іпотеку».

Аналізуючи висновки Європейсько Суду з прав людини та Верховного Суду, за змістом яких виселення та реалізація єдиного житла дітей та їх сімей можливі за умови наявності дозволу від органу опіки та піклування, скаржник заперечує правильність висновків суду першої інстанції та звертає увагу на відсутність в матеріалах справи відповідного дозволу, про що свідчить повідомлення Служби у справах дітей та сімї Бориспільської міської ради від 02.02.2021 № 01-12-110, згідно з яким реалізація майна багатодітної родини ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідатиме інтересам її неповнолітніх дітей.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 02.08.2021 у справі № 911/2981/19.

Згідно з актом від 14.09.2021 ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2021 не було надіслано учасникам справи у зв`язку з відсутністю коштів для здійснення поштової відправки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ; зупинено дію ухвали Господарського суду Київської області від 02.08.2021 у справі № 911/2891/19 до закінчення її перегляду в апеляційному порядку; справу призначено до розгляду.

23.10.2021 від керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Карасюка О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким кредитор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін як таку, що є законною та обґрунтованою.

29.10.2021 від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким кредитор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін як таку, що є законною та обґрунтованою.

Згідно з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 у справі оголошено перерву.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, - зміні чи скасуванню, з наступних підстав.

Предметом судового розгляду у цій справі є заява керуючого реалізацією майна Карасюка О.В. про надання дозволу на продаж нерухомого майна ОСОБА_1 - домоволодіння, яке знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , та складається з житлового будинку з мансардою (літ. А-1), загальною площею: 225,7 кв. м, житлова площа 128,8 кв. м, матеріалів стін-цегла, рік побудови - 2007; будівель та споруд: погріб (літера Б) площею 7,3 кв. м, колодязь (літ. К), яма каналізаційна (літ. Л), огорожа.

Матеріалами справи підтверджується що керуючим реалізацією майна боржника спільно із боржником 23.07.2020 проведено інвентаризацію її майна, за результатами якої складно акт опису та інвентаризації майна, із змісту якого вбачається, що боржнику належить право власності на домоволодіння, яке складається з житлового будинку з мансардою (літ. А-1), загальною площею 225,7 кв. м, житлова площа:128,80 кв. м, матеріал стін - цегла, рік побудови - 2007; будівлі та споруди: погріб (літера Б) площею 7,3 кв. м, колодязь (літ. К), яма каналізаційна (літ. Л), огорожа, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.05.2008 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта зазначене домоволодіння ОСОБА_1 придбала 08.05.2008 за договором купівлі-продажу, відповідне право власності зареєстровано 21.05.2008.

Вказане домоволодіння придбано ОСОБА_1 за рахунок коштів, отриманих останньою 08.05.2008 від Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на підставі кредитного договору №МL-019/020/2008, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту - 250 000,00 дол США; цільове використання кредиту - придбання нерухомого майна: домоволодіння, загальною площею 225,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; земельна ділянка, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (пункти 2, 5 договору).

08.05.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладений та нотаріально посвідчений договір іпотеки №РМL-019/020/2008, відповідно до умов якого для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов`язань, визначених у ст. 2 цього Договору, іпотекодавець цим надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, зокрема, домоволодіння, загальною площею 225,70 кв. м та земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (пункти 1, 3 договору).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2015 у справі №2-2562/11 (2/357/123/15) стягнуто, зокрема, із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який як зазначено у цьому рішенні є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 291995,88 доларів США, що еквівалентно 818 9325,79 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та 29891039,09 гривень пені, що разом складає 38080364,88 гривень.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2017 у справі №357/3335/17 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до листа Державної прикордонної служби України від 16.01.2020 №0.184-1452/0/15-20-Вих, ОСОБА_3 перебуває за поза межами України.

Відповідно до записів, які містяться у паспорті ОСОБА_1 , місце її реєстрації з 11.11.2010 по 27.06.2019 АДРЕСА_4 .

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи від 02.12.2019, виданих Реєстраційною службою Бориспільської міської ради Київської області, та свідоцтв про народження боржниця та її малолітні і неповнолітні діти, а саме: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 з 27.06.2019.

26.01.2020 керуючим реструктуризацією майна боржника арбітражним керуючим Карасюком О.В. спільно із ОСОБА_1 складений акт огляду стану майна, згідно з яким оглянуто домоволодіння загальною площею 225,7 кв. м, житлова площа 128,8 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено його непридатність для проживання; відсутність особистих речей боржника та членів його сім`ї.

31.01.2020 керуючим реструктуризацією майна боржника арбітражним керуючим Карасюком О.В. спільно із ОСОБА_1 складений акт огляду стану майна, згідно з яким оглянуто майно ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 , та встановлено, що оглянуте місце проживання є житловим будинком площею 90 кв. м та складається із трьох кімнат, в яких розташовані особисті речі проживаючих.

Керуючим реалізацією майна надіслано кредиторам ОСОБА_1 умови продажу майна боржниці від 26.11.2020 №02-01/06-101, про що зазначено у протоколах зборів кредиторів ОСОБА_1 від 04.12.2020 та 29.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.08.2020 керуючому реалізацією майна боржника надано дозвіл на залучення спеціалізованої організації для проведення робіт з визначення ринкової вартості (оцінки) нерухомого майна, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .

04.12.2020 зборами кредиторів боржника прийнято рішення про надання керуючому реалізацією майна боржника згоди на продаж майна ОСОБА_1 , зокрема спірного домоволодіння.

15.12.2020 керуючий реалізацією майна звернувся із запитом №02-01/06-109 до Служби у справах дітей та сім`ї про надання згоди на продаж майна боржниці, яка, у свою чергу, у складі комісії вирішила, що правочин по реалізації майна багатодітної родини ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 не відповідає інтересам неповнолітніх дітей, які зареєстровані за вказаною адресою (лист від 02.02.2021 №01-12-110).

08.02.2021 керуючий реалізацією майна Карасюк О.В. звернувся із заявою про надання дозволу на продаж нерухомого майна ОСОБА_1 , право користування яким мають діти.

Заява обґрунтована тим, що домоволодіння підлягає продажу в процедурі реалізації майном.

З урахуванням встановлених обставин справи колегія суддів керується наступним.

Відповідно до приписів частин першої та третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами частини 1 статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На підставі статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною першою ст. 63 КУПБ визначено, що після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні.

Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 68 КУПБ продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі. Порядок функціонування електронної торгової системи, організації та проведення електронних аукціонів, визначення розміру, сплати, повернення гарантійних внесків та сплати винагороди операторів електронних майданчиків затверджується Кабінетом Міністрів України. Замовником аукціону є арбітражний керуючий, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, замовник аукціону повинен оголосити про проведення першого аукціону протягом 20 днів з дня отримання згоди на продаж майна або визначення умов аукціону судом відповідно до цього Кодексу (ч.1 ст.70 КУПБ).

У свою чергу, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 75 КУПБ, арбітражний керуючий визначає умови продажу за погодженням з комітетом кредиторів та забезпеченим кредитором (щодо майна, яке є предметом забезпечення). До обов`язкових умов продажу належать: склад майна (лот); початкова ціна; крок аукціону. Якщо продажу підлягає майно, яке є предметом забезпечення, до умов продажу належить також умова про витрати, пов`язані з утриманням, збереженням та продажем цього майна, які підлягають відшкодуванню з коштів, отриманих від реалізації такого майна. Арбітражний керуючий зобов`язаний направити умови продажу членам комітету кредиторів та протягом 20 днів з дня, коли вони одержали чи мали одержати умови продажу, скликати комітет кредиторів. Якщо майно є предметом забезпечення, арбітражний керуючий зобов`язаний направити умови продажу забезпеченому кредитору.

Комітет кредиторів, забезпечений кредитор можуть прийняти рішення про: надання згоди на продаж майна на запропонованих умовах; надання згоди на продаж майна, змінивши умови продажу; відмову в наданні згоди на продаж майна з обґрунтуванням причин (ч. 6 ст. 75 КУПБ).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 131 КУПБ майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу. До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та ст. 132 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 131 КУПБ до складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сімї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

Порядок функціонування електронної торгової системи, процедуру авторизації електронних майданчиків, порядок надання доступу авторизованим електронним майданчикам до електронної торгової системи та розмір плати за такий доступ, розмір та порядок сплати винагороди операторам електронних майданчиків, порядок організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), розмір гарантійного внеску, порядок його сплати та повернення, додаткові умови оголошення про проведення аукціону визначені у Порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №865 (далі Порядок №865).

Згідно з пунктом 48 зазначеного Порядку, у разі передачі для продажу нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, до оголошення про проведення аукціону додається копія відповідного дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Як встановлено, спірне домоволодіння придбано ОСОБА_1 за рахунок коштів, одержаних в кредит на підставі вищевказаного кредитного договору від 08.05.2008 №МL-019/020/2008, та є предметом забезпечення за вищевказаним договором іпотеки від 08.05.2008 №РМL-019/020/2008, а тому правомірно включено до ліквідаційної маси боржника у даній справі.

Колегія суддів враховує, що у вказаному домоволодінні, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , зареєстровано 5 неповнолітніх/малолітніх дітей.

Проте, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржниця перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс її юридичних правовідносин, зокрема, і умови та порядок реалізації майна останньої.

Отже, пунктом 48 Порядку №865 визначений альтернативний підхід до вирішення питання щодо надання згоди на відчуження майна боржника за відсутності відповідного дозволу органу опіки та піклування - відповідне рішення суду.

Заслуговує на увага і та обставина, що 26.01.2020 керуючим реструктуризацією майна складений акт огляду стану майна боржниці, який підписаний, у тому числі і ОСОБА_1 , із змісту якого вбачається: відповідне домоволодіння не придатне для проживання; особисті речі боржника та членів його сім`ї відсутні.

Докази, які б вказували на протилежне, учасниками справи суду надано не було.

До того ж із матеріалів справи вбачається, що місце реєстрації ОСОБА_1 з 11.11.2010 по 27.06.2019 - АДРЕСА_4 ; місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 - з 27.06.2019 (право власності на відповідне домоволодіння отримано у 2008 році); фактично ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_5 .

Викладені обставини ОСОБА_1 не заперечуються, докази зворотного в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням зазначених обставин справи та доказів, які їх підтверджують, у своїй сукупності, та ураховуючи спеціальний статус боржниці, яку визнано у встановленому законом порядку банкрутом, суд першої інстанції встановив, що відчуження домоволодіння не суперечитиме правам та інтересам дітей в частині зменшення або обмеження їх прав та інтересів щодо непридатного для життя приміщення, в якому вони фактично не проживають. Також, обґрунтовано встановивши що чинним законодавством не передбачено безумовної заборони (повного або тимчасового мораторію) на реалізацію заставного нерухомого майна, в якому зареєстровані малолітні та/або неповнолітні діти, а також ту обставину, що на ОСОБА_1 не поширюються положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви керуючого реалізацією майна Карасюка О.В. про надання дозволу на продаж нерухомого майна ОСОБА_1 .

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Аналіз наведених в апеляційній скарзі постанов Верховного Суду та оскаржуваної ухвали у справі, яка переглядається, не дає підстав для висновку про неврахування судом першої інстанції висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, оскільки прийняття відповідних судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами.

До того ж, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги в основному є ідентичними доводам, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 02.08.2021 у справі № 911/2891/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 12.01.2022.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко