ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року Справа № 923/916/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П., за участю секретаря судового засідання Борхаленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фермерського господарства "Ритм-Плюс", с. Іванівка, Херсонська область

до відповідача: Каховської районної державної адміністрації Херсонської області, м.Нова Каховка, Херсонська область

про скасування розпорядження

представники сторін не прибули

Фермерське господарство "Ритм-Плюс" () звернулось до господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області (), в якій просить скасувати розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» в частині вилучення із землекористування земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, яку надано у постійне користування ОСОБА_1 , відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії І-ХС № 010225 від 19 березня 2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів за № 331, на території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, для ведення фермерського господарства.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2021, справу розподілено судді Ярошенко В. П.

Ухвалою суду від 08.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, до 05.10.2021 включно, призначено перше підготовче засідання по справі на 14.09.2021.

Ухвалою суду від 14.09.2021 продовжено проведення підготовчого провадження на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановлено відкласти підготовче засідання на 05.10.2021.

Ухвалою суду від 05.10.2021 року здійснено заміну відповідача - Чаплинської районної державної адміністрації на його правонаступника - Каховську районну державну адміністрацію (, вул. Історична, 52, м. Нова Каховка, Херсонська область, 74900) та відкладено підготовче засідання на 02.11.2021.

Ухвалою суду від 02.11.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 30.11.2021.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

У судове засідання 30.11.2021 року представники сторін не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Суд зазначає, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи.

До матеріалів справи долучено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

На підставі рішення XV сесії XXІІI скликання Чаплинської районної ради Херсонської області від 22 лютого 2001 року № 183 ОСОБА_1 надано у постійне користування земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства площею 44,0 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею, виданого 19.03.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 331.

Згідно статуту Фермерського господарства «Ритм-Плюс», вказане господарство (ідентифікаційний код 30593706) засновано ОСОБА_1 , первинну державну реєстрацію якого проведено Чаплинською районною радою Херсонської області 17 листопада 2003 року за № 009.

У пункті 6.5. Статуту зазначено, що фермерське господарство здійснює господарську діяльність на земельних ділянках, в тому числі на земельній ділянці загальною площею 44,0 га, наданій в користування ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії І-ХС № 010225, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 331 від 19.03.2001 року в межах адміністративної території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

Ураховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, земельна ділянка надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства, в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за статтею 55 Господарського кодексу України.

Зі змісту положень статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» можна зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, органами, уповноваженими здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин або органом місцевого самоврядування, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Таким чином, у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря й обов`язки землекористувача земельної ділянки перейшли до ФГ «Ритм-Плюс» (позивача по справі) з дня його державної реєстрації.

Як свідчать матеріали справи, згідно розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» вилучено у ОСОБА_1 земельну ділянку, яка перебуває у її постійному користуванні для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована за межами населеного пункту на території Іванівської сільської ради, у зв`язку з добровільною відмовою від подальшого користування.

Зазначені в додатку до розпорядження земельні ділянки віднесено до складу земель запасу району в межах Іванівської та Скадовської сільських рад та визнано недійсними державні акти на право постійного користування землею, зокрема, серії І-ХС № 010225 від 19.03.2001 року, виданого ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 44,0 га.

Позивач зазначає, що розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян», яким земельну ділянку площею 44,0 га, яка належить на праві постійного користування позивачу, віднесено до складу земель запасу району, винесене всупереч вимогам закону, зокрема з порушенням ст. 149 Земельного кодексу України. Крім того, позивач зазначає, Чаплинська районна державна адміністрація Херсонської області на момент прийняття оскаржуваного розпорядження не була наділена правом розпорядження та передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, зокрема й щодо винесення розпорядження від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» яким земельну ділянку площею 44,0 га, яка належить на праві постійного користування позивачу, віднесено до складу земель запасу району. Такими правами наділені центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Відповідно до листа Чаплинської районної державної адміністрації № б/н від 26.10.2018 року у задоволенні поданого ОСОБА_1 до Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області клопотання від 08.10.2018 року про відміну п. 3 розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» та про виключення із списку додатку до вищевказаного розпорядження громадянки ОСОБА_1 , відмовлено, у зв`язку з тим, що вказане розпорядження вичерпало свою дію за фактом його виконання внаслідок припинення права постійного користування вказаною земельною ділянкою, її вилучено та віднесено до земель запасу, через що припинилась дія прав землекористувача.

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту -земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 22.12.2018 року, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області встановлено, що розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» видане з порушенням вимог земельного законодавства, а саме ст.ст. 122, 125, 142, 149 Земельного кодексу України.

22.12.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області звернулось до голови Херсонської обласної державної адміністрації з клопотанням з питань дотримання вимог земельного законодавства № 587-ДК/0005/КВ/06/01-18, відповідно до якого вимагає (пропонує) в межах наданих повноважень, вжити заходів щодо приведення у відповідність до вимог діючого законодавства розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян».

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 7 ЗК України 1991 року (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Відповідно до ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Статтею 51 ЗК України встановлено, що громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 148-1 ЗК України (в чинній редакції) у разі переходу права власності на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні, від держави до територіальної громади або від територіальної громади до держави до набувача земельної ділянки переходять права та обов`язки власника земельної ділянки за правовідносинами постійного користування нею.

Порядок вилучення земельних ділянок визначений статтею 149 Земельного кодексу України, відповідно до якого земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних потреб та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених Кодексом (ч.1 ст. 149 Земельного кодексу України).

Вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державних адміністрацій, сільських, селищних місцевих рад відповідно до їх повноважень(ч.2 ст. 149 Земельного кодексу України).

Так, районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) (ч.5 ст. 149 Земельного кодексу України).

Зазначені норми права дають суду підстави для висновку, що розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян», яким земельну ділянку площею 44.00 га., яка належить на праві постійного користування позивачці, віднесено до складу земель запасу району, винесене всупереч вимогам зазначеного порядку, тобто з порушенням ст. 149 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.3 та ч. 4 ст. 142 Земельного кодексу України, припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначенні статтею 122 Земельного кодексу України, зокрема частиною третьою, в якій зазначено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

При цьому, згідно із частиною четвертою зазначеної статті повноваженнями в частині розпорядження та передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб наділений центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Зазначене свідчить про те, що Чаплинська районна державна адміністрація Херсонської області на момент прийняття оскаржуваного розпорядження не була наділена правом розпорядження та передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, зокрема й щодо винесення розпорядження від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» яким земельну ділянку площею 44.00 га, яка належить на праві постійного користування позивачці, віднесено до складу земель запасу району. Такими правами наділені центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Водночас, статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Так, згідно п. 3.4. інструкції (яка діяла на момент видачі державних актів втратила чинність 23.08.2013 на підставі наказу Міністерства АПК від 03.07.2013 № 404) про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 в редакції від 04.05.99 року, забезпечення державної реєстрації державних актів, що посвідчують право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди покладається на державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування: Київське та Севастопольське міські управління земельних ресурсів.

В п. 3.5. інструкції визначено, що Державні акти, що посвідчують право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею реєструються, відповідно, у: Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за формою згідно з додатком 1; Книзі реєстрації державних актів на право колективної власності на землю за формою згідно з додатком 2; Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за формою згідно з додатком 3; Книзі реєстрації державних актів на права постійного користування землею (громадянами) за формою згідно з додатком 4: Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею (юридичними особами) за формою згідно з додатком 5.

Аналогічну позицію викладено в п. 21 Постанови Верховного Суду України від 19 березня 2018 року справа №924/468/14: Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Також статтею 210 Цивільного кодексу України визначено, що правочин який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Як встановлено судом та зазначено в матеріалах перевірки дотримання вимог земельного законодавства, під час видачі розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучання земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» рішення про припинення права постійного користування земельними ділянками ОСОБА_2 чи ФГ "Ритм-Плюс" не приймалось, державну реєстрацію речових прав не скасовано. Тобто зазначене дає підстави вважати, що оскаржуване розпорядження жодним чином не можливо було виконати шляхом переведення спірної земельної ділянки до земель запасу без скасування державної реєстрації таких прав.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, позовні вимоги Фермерське господарство "Ритм-Плюс" про скасування розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» в частині вилучення із землекористування земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, яку надано у постійне користування ОСОБА_1 , - є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 232-240 ГПК України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Скасувати розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації від 09.06.2015 року № 201 «Про вилучення земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні громадян» в частині вилучення із землекористування земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, яку надано у постійне користування ОСОБА_1 , відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії І-ХС № 010225 від 19 березня 2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів за № 331, на території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, для ведення фермерського господарства.

3. Стягнути з Каховської районної державної адміністрації Херсонської області (вул. Історична, 52, м. Нова Каховка, Херсонська область, 74900, ) на користь Фермерське господарство "Ритм-Плюс" (75244, Херсонська область, Каховський район, село Іванівка, вул. Урожайна 1, ) суму судового збору в розмірі 2270,00 грн.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 30.12.2021

Суддя В.П.Ярошенко