номер провадження справи 24/100/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 Справа № 908/1823/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши матеріали справи № 908/1823/21

за позовом: Концерну "Міські теплові мережі" (бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, 69091, фактична адреса: вул. Адмірала Нахімова, буд. 4, м. Запоріжжя, 69005, ідентифікаційний код 32121458)

до відповідача: Фізичної особи підприємця Назаренко Андрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , адреса об`єкту надання послуг: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 7668,68 грн.

за участю представників:

від позивача: Білоус Д.С., довіреність № 957/20-19 від 14.12.2020

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Фізичної особи підприємця Назаренко Андрія Володимировича про стягнення заборгованості в сумі 7663,02 грн. та трьох процентів річних у сумі 5,66 грн. за договором № 2814 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.04.2006.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2021 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1823/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/100/21. Судове засідання для розгляду справи призначено на 19.07.2021.

Ухвалою суду від 13.07.2021 судове засідання перенесено на 02.08.2021.

В судовому засіданні 02.08.2021 оголошена перерва до 16.08.2021.

Ухвалою суду від 11.08.2021 судове засідання перенесено на 31.08.2021.

Ухвалою від 31.08.2021 визначено розглядати справу № 908/1823/21 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, відкрито підготовче провадження, відкладено підготовче судове засідання на 06.10.2021, яке перенесено на 25.10.2021, на 15.11.2021, на 02.12.2021.

Ухвалою від 02.12.2021 закрито підготовче провадження у справі № 908/1823/21, призначено справу до судового розгляду по суті на 28.12.2021.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 28.12.2021 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові. В обґрунтування позовних вимог посилається на договір № 2814 (далі - Договір) купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді, укладений між сторонами 01.04.2006, на виконання умов якого позивач відпустив відповідачу теплову енергії за період з грудня 2019 року по квітень 2021 року на загальну суму 7663,02 грн. Відповідач не здійснив оплату за надані послуги, внаслідок чого суму основного боргу становить 7663,02 грн. За прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховано 5,66 грн 3% річних за період з 20.12.2019 по 11.03.2020. Просить суд, на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України, умовами Договору, Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 за № 2633-IV, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198, позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 28.12.2021 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд

УСТАНОВИВ:

01.04.2006 між Фізичною особою-підприємцем Назапенко Андрієм Володимировичем (Споживач) та Концерном «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну "Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району (Теплопостачальна організація) укладено договір № 28140 купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого (п. 1.1.) Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами.

У відповідності з п. 2.1 Договору теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з Додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію на протязі опалювального періоду; гарячого водопостачання - протягом року; кондиціювання; інші технологічні потреби.

Підпунктом 3.2.6. п. 3.2. Договору визначено, що Споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Відповідно до п. 5.1 Договору, облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом (на потреби опалення та гарячого водопостачання).

Згідно п. 6.1. Договору, розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін), діючих на час розрахунків (Додаток № 4) та на підстав показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом..

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п. 6.3, п. 6.4. договору, оплата за теплову енергію здійснюється Споживачем на підставі акту приймання-передачі теплової енергії у термін дог 25 числа місяця, наступного за розрахунковим за фактично отриману теплову енергію.

При наявності приладів комерційного обліку - обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичними показниками приладів обліку, які щомісячно надаються споживачем до Теплопостачальної організації.

Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з дограними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання Споживача у розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 6.6. договору Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру; акт приймання - передачі теплової енергії; акт звіряння розрахунків (за вимогою Споживача).

Отриманий Акт приймання - передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним - дата вручення представнику Споживача; при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту-5 дні, по області - 5- днів, по Україні - 7 днів).

В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті, Споживач зобов`язаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.6.1. договору строк. У разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений договором, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в Акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень, Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь.

Договором визначено, що договір купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді, укладено для об`єкту розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 18, прим. 20 (далі - об`єкт теплопостачання).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію Споживачу за період з грудня 2019 року по квітень 2021 року на загальну суму 7663,02 грн.,

Споживач не з`явився до позивача для отримання рахунків та актів приймання - передачі теплової енергії в порядку, визначеному договором. А тому, Концерн «Міські теплові мережі» направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу Споживача поштовою кореспонденцією, хоча такий обов`язок не покладається на Теплопостачальну організацію умовами Договору (докази направлення рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії на адресу Споживача містяться в матеріалах справи).

Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання -передачі теплової енергії на адресу Теплопостачальної організації не надав, належним чином оформлені акти за спірний період не повернув, тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими до оплати за відповідні періоди. Концерном «Міські теплові мережі» були зроблені помітки на актах згідно п. 6.7.1. Договору. Отже, оформлені таким чином акти вважаються погодженими та є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідач оплату наданих послуг в установлені договором строки не здійснив.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 7663,02 грн основного боргу та 5,66 грн 3% річних є предметом судового розгляду у даній справі.

За приписами ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 509 та ч. 2 ст. 11 ЦК України, зобов`язання виникають, зокрема, з договорів.

Таким чином, укладений між сторонами договір від 01.09.2011 № 203430, є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов`язань.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період, відповідно до умов Договору та в силу положень ст. 629 ЦК України (договір є обов`язковим для виконання сторонами) є погодженими. А отже, зазначені вище акти є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно Закону України «Про теплопостачання» серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів (ст. 24).

Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у строк передбачений договором взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, оплату за спожиту теплову енергію за спірний період не здійснив, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 7663,02 грн.

Враховуючи те, що станом на час розгляду спору в суді зобов`язання відповідача оплатити спожиту теплову енергію в період грудень 2019 року - квітень 2021 року за договором від 01.04.2006 № 2814 не припинено, відповідач оплату спожитої теплової енергії не здійснив, будь-яких претензій щодо виконання позивачем договору та щодо виставлених позивачем актів приймання-передачі і рахунків за спірний період не пред`явив, суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 7663,02 грн. обґрунтованою, заснованою на законі та договорі та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 5,66 грн 3% річних за загальний період з 20.12.2019 по 11.03.2020.

Вимоги в цій частині визнано обґрунтованими та задовольняються у повному обсязі.

Згідно статті 73 ПІК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. ст. 74, 76 ПІК України до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін, яка полягає в тому, що кожна сторона повинна донести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Належними є докази, па підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до приписів ст. ст. 7, 13, 14 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності усіх учасників судового процесу та змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 78 ПІК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

В даному випадку відповідач не надав суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним своїх договірних зобов`язань, контррозрахунку спірної суми та доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Отже, позов задовольняється у повному обсязі.

В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 2270,00 грн. покладається на відповідача.

В позовній заяві Концерн "Міські теплові мережі" просить суд повернути з державного бюджету України на користь позивача зайве сплачену суму судового збору у розмірі 42,20 грн.

Судом встановлено, що при зверненні з позовом до суду позивачем було сплачено судового збору в загальному розмірі 2312,20 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, оригінали яких знаходяться в матеріалах справи.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до господарського суду позову майнового характеру встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270,00 грн.

Отже, у даному випадку розмір судового збору становить 2270,00 грн.

З наведеного слідує, що судовий збір внесено позивачем в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 вказаного Закону, у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

За таких обставин суд відзначає, що судовий збір в сумі 42,20 грн. підлягає поверненню Концерну «Міські теплові мережі» з державного бюджету України у зв`язку з внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, про що судом буде постановлено відповідну ухвалу.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Назаренко Андрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , адреса об`єкту надання послуг: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137, на Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» МФО 313957, UА НОМЕР_4, ) - 7668 (сім тисяч шістсот шістдесят вісім) грн 68 коп. заборгованості.

Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Назаренко Андрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , адреса об`єкту надання послуг: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137, на р/р № НОМЕР_2 , МФО 320478, Банк: ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК») - 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Повернути Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137, рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» МФО 320478, ) з Державного бюджету України, судового збору в розмірі 42,20 грн., сплаченого платіжними дорученнями № 7373 від 04.08.2020 на суму 210,20 грн, у зв`язку з внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, про що судом буде постановлено відповідну ухвалу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.01.2022.

Суддя Т.А. Азізбекян