ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

28.12.2021м. ХарківСправа № 922/5091/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Санком-Львів", 79010, м. Львів, вул. Чернігівська, буд. 14
боржник Товариства з обмеженою відповідальністю "Брент+", 61082, м. Харків, просп. Московський, буд. 144, кім. 206-1
про видачу судового наказу про стягнення 3 756,91 грн.
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санком Львів» звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу (вх. № 5091 від 23.12.2021 року) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брент+» заборгованості за надані послуги щодо накопичення та вивезення твердих побутових відходів з метою подальшої утилізації (захоронення) за період з березня по квітень 2021 року у розмірі 3 756,91 грн., судового збору у розмірі 227,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 850,00 грн.

В обґрунтування наданої заяви вх. № 5091/21 заявник посилається на порушенням відповідачем зобов`язань за договором № 1546 «Про надання послуг щодо накопичення та вивезення твердих побутових відходів з метою подальшої утилізації (захоронення) від 11.06.2020 року.

Дослідивши заяву вх. № 5091/21 від 23.12.2021 року про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Згідно з пунктами 4, 5, частини 2, пунктом 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються зокрема: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брент+» заборгованості за надані послуги щодо накопичення та вивезення твердих побутових відходів з метою подальшої утилізації (захоронення) за період з березня по квітень 2021 року у розмірі 3 756,91 грн., заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов`язань за договором № 1546 «Про надання послуг щодо накопичення та вивезення твердих побутових відходів з метою подальшої утилізації (захоронення) від 11.06.2020 року.

Як вбачається із матеріалів заяви вх. № 5091/21, у підтвердження наявної заборгованості заявником надано до суду копію договору № 1546 «Про надання послуг щодо накопичення та вивезення твердих побутових відходів з метою подальшої утилізації (захоронення) від 11.06.2020 року, акт звірки взаєморозрахунків який підписаний лише з боку заявника, та претензію від 11.10.2021 року про сплату заборгованості (без доказів її направлення опис вкладення у цінний лист).

Крім того, пунктом 3.5. договору, сторони погодили, що акт виконаних робіт та рахунок на оплату послуг передаються споживачу через посадову особу виконавця, не пізніше ніж через п`ять календарних днів після закінчення звітнього місяця. Факт вручення рахунку на оплату та акту виконаних робіт не підлягає обов`язковому фіксуванню.

Пунктом 3.6.1 договору визначено, що споживач зобов`язаний до десятого календарного дня місяця наступного за звітнім підписати та повернути акт виконаних робіт. Якщо споживач не заявить письмової претензії (з відміткою про її вручення уповноваженій особі виконавця) до десятого календарного дня місяця наступного за звітнім, про: неподання рахунку на оплату послуг та акту виконаних робіт; про невідповідність розрахунків виконавця щодо ваги вивезених ТПВ - розрахункам споживача: вважається , що споживач прийняв виконані роботи та зобов`язується їх оплатити за ціною виставленою виконацем.

Дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Санком Львів» стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брент+» заборгованості за надані послуги щодо накопичення та вивезення твердих побутових відходів з метою подальшої утилізації (захоронення) за період з березня по квітень 2021 року у розмірі 3 756,91 грн. та додані до неї документи, суд зазначає, що заявником в порушення вимог пунктів 4, 5, частини 2, пункту 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів на підтвердження саме наявної суми заборгованості за договором № 1546 «Про надання послуг щодо накопичення та вивезення твердих побутових відходів з метою подальшої утилізації (захоронення) від 11.06.2020 року.

Також суд, вважає за необхідне зазначити, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи (акти, листування, рух коштів, виписка банку), що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідним доказом.

Згідно частин 1, 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, за висновками суду заявлена до стягнення сума у розмірі 3 756,91 грн. є непідтвердженою, тому виходячі зі змісту наданих доказів суд позбавлений можливості визначити суму несплаченої боржником заборгованості.

Згідно з частиною 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Крім того, відповідно до вимог статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно вимог пункту 5 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктами 3, 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, а саме: відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій») пункту 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації.)

Проте заявником до заяви (вх. № 5091/21 від 23.12.2021 року) додані копії документів з порушенням вищезазначених вимог статті 91 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутня дата такого завіряння.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 стаття 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтею 148, пунктами 4, 5 частини 2 статті 150, пунктом 1, частини 1 статті 152, статтями 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Санком Львів» у задоволенні заяви (вх. № 5091/21 від 23.12.2021 року) про видачу судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, а саме 28 грудня 2021 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку, передбаченому статтями 255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили з врахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 28 грудня 2021 року

Суддя О. О. Ємельянова