ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 справа № 914/3267/21

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне», м. Львів

про стягнення 10 003, 03 грн

Суддя Мороз Н. В.

При секретарі Пришляк М. С.

Представники:

Від позивача: Кухар Н. В.

Від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Позовну заяву подано Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне» про стягнення 10 003,03 грн. вартості необлікованої електричної енергії.

Ухвалою суду від 08.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.12.2021.

07.12.2021 судове засідання відкладено на 21.12.2021 з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.

В судове засідання 21.12.2021 представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях, наданих в судових засіданнях. Просить суд стягнути з відповідача 10 003,03 грн. вартості необлікованої електричної енергії та судові витрати.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Через службу діловодства господарського суду подав письмові пояснення по суті спору, згідно яких в позові просить відмовити. Крім того, представником відповідача подано клопотання від 20.12.2021 про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку.

Щодо клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень створені належні умови для подання сторонами доказів, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Проте, відповідач своїм правом на участь у судових засіданнях не скористався. Відтак, з врахуванням імперативно встановлених процесуальним законом строків розгляду спору, а також беручи до уваги заперечення представника позивача щодо відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне» в задоволенні клопотання про відкладення розгляу справи та здійснювати розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним дотриманням відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії. Зокрема, позивачем зазначено про порушення на об`єкті відповідача цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби з відбитками тавр оператора системи. За наслідком виявленого порушення представниками позивача складено Акт про порушення № 035524 від 22.03.2021 на підставі якого Комісією Львівських МЕМ ПАТ «Львівобленерго» визначено ТзОВ «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне» обсяг та вартість необлікованої електричної енергії та суму збитків у розмірі 10 003,03 грн. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав відповідачем та є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 10 003,03 грн вартості необлікованої електричної енергії. Крім того, позивачем заявлено до стягнення 6 400, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позиція відповідача.

Відповідач відзив на позов у встановлені процесуальним законом строки не подав.

Як вбачається з ухвали Господарського суду Львівської області про відкриття провадження у справі від 08.11.2021, судом встановлено, зокрема, відповідачу п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання вказаної ухвали, на подання до суду відзиву.

Дана ухвала отримана відповідачем 22.11.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправленням зі штрихкодовим ідентифікатором 347.

Враховуючи дату отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі (22.11.2021) та встановлений судом процесуальний строк на подання відзиву, відповідач мав строк на формування своєї позиції до 07.12.2021 (включно).

21.12.2021 на електронну адресу господарського суду позивачем надіслано письмові пояснення у справі.

У відповідності до ст. 161 ГПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Подані позивачем письмові пояснення у справі від 21.12.2021 суд розцінює як відзив на позовну заяву.

Частинами 1,2 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, алгоритм застосування процесуального механізму, охопленого ст. 119 ГПК України, передбачає імперативну вимогу про те, що заява про продовження процесуального строку повинна бути подана до закінчення такого строку з одночасним вчиненням процесуальної дії.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

Проте, заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву відповідачем не подано.

Згідно з ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд звертає увагу на те, що чинний Господарський процесуальний кодекс України, спрямований на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, з огляду на що встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, чіткі стадії судового процесу, розумні обмеження, в тому числі щодо подання доказів. Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

Враховуючи наведене, у зв`язку з пропуском відповідачем строку на подання відзиву та відсутності клопотання про поновлення пропущеного процесуального стороку, письмові пояснення ТзОВ «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне» судом до уваги не приймаються, а справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Обставини справи.

Між Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» (позивач, за договором оператор системи) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне» (відповідач, за договором споживач) укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а також Заяву-приєднння від 20.11.2020 до умов вищевказаного Договру за об`єктом споживача за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 350-А.

22.03.2021 при перевірці на об`єкті споживача за вищвказаною адресою представниками ПАТ «Львівобленерго» виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, про що на місці складено Акт про порушення № 035524 від 22.03.2021, яким зафіксовано порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби з відбитками тавр оператора системи, а саме на клемній кришці електролічильника № 095026 пломба ОІ8931, п.8.4.2, п.2.3.4, п.8.2.4, п.8.2.5, п.5.5.5 ППРРЕ.

Вказаний Акт складено за участю представника споживача заступника директора ТзОВ «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне» (Лисяка Н. Т.) та підписано останнім без зауважень.

23.04.2021 за результатами засідання комісії Львівських МЕМ по розгляду Акту про порушення № 035524 від 22.03.2021 (в присутності представника споживача), прийнято протокольне рішення № 035524-а, відповідно до якого споживачу визначено обсяг та вартість необлікованої електроенергії та суму завданих збитків, внаслідок порушення ПРРЕЕ та проведено нарахування за період з дати останньої технічної перевірки (15.12.2020) по дату складання Акту про порушення (22.03.2021), виходячи з дозволеної потужності, режиму роботи електрообладнання згідно договору на суму 10 003, 03 грн.

27.04.2021 листом № 203-07-157 оператором надіслано товариству споживача копію протоколу № 035524-а від 23.04.2021 та рахунок до сплати за необліковану електричну енергію та завдані збитки № 234287 на суму 10 003,03 грн з терміном оплати до 23.05.2021.

Листом № 347 17.05.2021 ТзОВ «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне» звернулось до ПАТ «Львівобленерго» з проханням скасувати протокол 035524-а від 23.04.2021.

09.06.2021 за результатами засідання комісії ПАТ «Львівобленерго» по розгляду Акту про порушення № 035524 від 22.03.2021, прийнято протокольне рішення № 035524-ЛОЕ, відповідно до якого комісія вирішила залишити без змін рішення комісії Львівських МЕМ ПАТ «Львівобленерго» № 035524 від 23.04.2021.

В судовому засіданні позивач підтвердив, що станом на день розгляду справи відповідачем заборгованість не погашено, її розмір становить 10 003, 03 грн.

Оцінка суду.

Згідно з ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ст. 509 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існували правовідносини з надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відносини сторін врегульовані Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а також Заявою-приєднння від 20.11.2020 до умов Договру за об`єктом споживача за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 350-А.

Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 №312 (Правила ПРРЕЕ), передбачають, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку (п. 1.2.1).

Вказаними правилами передбачено права оператора системи, зокрема, проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії; на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору (ч.3,4 п. 5.1.1 ПРРЕЕ).

Згідно з п.8.2.4 Правил, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті (п. 8.2.5 Правил).

На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (п. 8.2.6. Правил).

Необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно. Кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії (п.8.2.7 Правил ПРРЕЕ).

Згідно з ч.1 п.8.4.2 Правил ПРРЕЕ, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення порушення цілісності пломб, цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби (дріт, кордова нитка тощо), порушення цілісності гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал (далі - пошкодження пломб), або відсутність на засобах вимірювальної техніки пломб з відбитками тавр про їх повірку чи пломб з відбитками тавр оператора системи або інших заінтересованих сторін, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, установленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження засобів вимірювальної техніки, установлених пломб, та за умови втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки).

Суд зазначає, що відповідно до п. 2.3.4. ПРРЕЕ, відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб, відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.

Згідно з ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, зокрема пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо (п.14) несуть відповідальність згідно із законом.

Суд звертає увагу відповідача на п. 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №910/17955/17, в котрій зазначено, що нарахування за недовраховану електроенергію є платою за поставлену електричну енергію. Розмір нарахування за недовраховану електроенергію визначається згідно із ПКЕЕ та відповідно до Методики за встановленими нею формулами. А як вбачається з матеріалів справи, нарахування проводилось виходячи з дозволеної потужності, режиму роботи електрообладнання згідно Договору.

Оскільки, електроенергія споживачу фактично поставлена, і спожита останнім, але внаслідок порушення вимог ПРРЕЕ мав місце недооблік електричної енергії, то вартість недооблікованої електричної енергії повинна бути відшкодована споживачем.

Одночасно суд зазначає, що відповідач своїм правом щодо надання контррозрахунку не скористався, заявлених позивачем сум до стягнення не спростував.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії (п. 8.2.7) передбачено, що спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку. Відповідачем не надано суду інформації щодо оскарження рішення комісії про обсяг недоврахованої електроенергії, у зв`язку з чим останнє є чинним та підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем. Останнім не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів які б довели ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В матеріалах справи міститься: Договір №21/9-5 від 17.09.2021 про надання правничої допомоги, укладений між ПАТ «Львівобленерго» та Адвокатським об`єднанням Юріс Консультус» щодо відповідача ТЗОВ «УК «Наш дім Рясне» на суму 6 400, 00 грн., платіжне доручення №21871 від 08.10.2021 на суму 6 400, 00 грн (призначення платежу: рах. 21/114 від 06.10.21 правнича допомога), рахунок на оплату №21/114 від 06.10.2021 на суму 6 400, 00 грн., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Кухар Надії Василівни, ордер на надання правничої (правової) допомоги ПрАТ «Львівобленерго» адвокатом Кухар Надією Василівною, згідно яких вбачається, що всього ПрАТ «Львівобленерго» надано правничої допомоги на суму 6 400, 00 грн.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у Постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, та у Постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таким чином, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню.

Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами від Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне» не надходило.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є правомірною, такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відтак, вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі - у розмірі 6 400, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Наш дім «Рясне», м. Львів, вул. Шевченка, 344 А, кв.8 () на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів, вул. Козельницька, 3 () 10 003,03 грн. вартості необлікованої електричної енергії, 2 270,00 грн. судового збору та 6 400,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Повний текст рішення складено 28.12.2021

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.