ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.12.2021 Справа № 914/3801/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А., розглянувши заяву Житлово-будівельного кооперативу №215, м. Львів

до боржника Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів

про видачу судового наказу з вимогою про визнання переплати за надані комунальні послуги в період з 01.08.2019 по 30.09.2020 та стягнення 41803,90 грн

ВСТАНОВИВ

Житлово-будівельний кооператив №215 звернувся до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу з вимогою про визнання переплати за надані комунальні послуги в період з 01.08.2019 по 30.09.2020 та стягнення 41803,90 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021, заяву про видачу судового наказу передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі вказаного судового наказу з огляду на таке.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 147 ГПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 1 статті 148 ГПК України унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із поданої до суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги Житлово-будівельного кооперативу №215 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» ґрунтуються на твердженнях про існуючу переплату за надані комунальні послуги в період з 01.08.2019 по 30.09.2020 в сумі 41803,90 грн та проханні встановити факт наявності такої.

У підтвердження наведених обставин заявником долучено до матеріалів заяви розрахунки за період з 01.08.2019 по 30.09.2020.

Суд звертає увагу заявника, що відсутність письмового договору суперечить нормам ч. 1 ст. 148 ГПК України відповідно до якої унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на те, що до поданої заяви не долучено укладеного між заявником та боржником договору, суд дійшов висновку про наявність підстави для відмови у видачі судового наказу (п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України).

Крім того, зі змісту заяви вбачається що вимога про стягнення коштів виникла у зв`язку із переплатою заявником суми коштів, а не із самого договору у безспірному порядку.

Таким чином, у вказаних відносинах є спір про право вимоги про стягнення грошових коштів. Доведення таких обставин заявником і їх встановлення та вирішення спору господарським судом здійснюється не в наказному, а в позовному провадженні (стаття 171 та/або стаття 247 ГПК України).

Згідно з приписів ч. 2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з вимогами у позовному порядку шляхом подання до господарського суду позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ГПК України у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 151, 152, 153, 155, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 19, 27 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити Житлово-будівельному кооперативу №215 у задоволенні заяви до боржника Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу з вимогою про визнання переплати за надані комунальні послуги в період з 01.08.2019 по 30.09.2020 та стягнення 41803,90 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати на сторінці Господарського суду Львівської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет за веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015/, а також на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Кидисюк Р.А.