УХВАЛА

29 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 21/96

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Уркевич В. Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги заступника Генерального прокурора

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі

за позовом Генеральної прокуратури України в інтересах держави в особі

1) Кабінету Міністрів України,

2) Міністерства енергетики України

до 1) Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України",

2) Відкритого акціонерного товариства "Газпром"

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 20.01.2009 № КП-ПХГ-1 та № КП-ПХГ-2,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2021 до Касаційного господарського суду надійшла, надіслана поштою 08.11.2021, касаційна скарга заступника Генерального прокурора на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 21/96.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 01.12.2021 вищевказана касаційна скарга була залишена без руху на підставі частин другої та третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із наданням скаржникові строку для усунення зазначених в ній недоліків шляхом надання суду відповідної заяви з наведенням підстав поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження з відповідними доказами, зокрема що підтверджують дату вручення копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Вищевказану ухвалу скаржник отримав 06.12.2021, що підтверджується повернутим до суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

13.12.2021 до Касаційного господарського суду надійшло, надіслане поштою 09.12.2021, клопотання заступника Генерального прокурора про поновлення строку касаційного оскарження з доказами про вручення оскаржуваної постанови апеляційного суду скаржнику.

Відповідно до частини третьої статті 174 ГПК України касаційна скарга заступника Генерального прокурора вважається поданою у день первинного її подання та приймається до розгляду у зв`язку з усуненням скаржником її недоліків у встановлений ГПК України строк.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 складено 04.10.2021, а тому останнім днем звернення з касаційною скаргою було 25.10.2021.

Касаційна скарга заступника Генерального прокурора подана 08.11.2021, тобто з порушенням встановлено строку на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Подане клопотання про поновлення строку касаційного оскарження обґрунтоване отриманням скаржником оскаржуваної постанови 01.11.2021, на підтвердження чого додано копію розписки, яка знаходиться в матеріалах справи, та зазначено, що поштою оскаржуване рішення апеляційного суду до Офісу Генерального прокурора не направлялось.

З урахуванням того, що касаційна скарга була подана в межах двадцятиденного строку з дня отримання оскаржуваного рішення апеляційного суду, клопотання заступника Генерального прокурора про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 21/96 підлягає задоволенню.

Беручи до уваги обґрунтування скаржником підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріали касаційної скарги заступника Генерального прокурора на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 21/96 відповідають вимогам статей 287- 290 ГПК України, є достатніми для відкриття касаційного провадження, та відповідно до - частини третьої статті 301 ГПК України підлягають розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Під час підготовки справи до розгляду судом встановлено, що відповідач-2 - Відкрите акціонерне товариство "Газпром" є іноземною особою, яка зареєстрована за адресою: Російська Федерація, ГСП-7, В-420, 117997, м. Москва, вул. Наметкина, 16.

Відповідно до статті 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 367 ГПК України встановлено, що у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15.11.1965 (далі - Конвенція), ратифікованою Україною 01.12.2001.

Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном (стаття 1 Конвенції).

Зазначена Конвенція ратифікована Російською Федерацією шляхом прийняття Федерального Закону від 12.02.2001 № 10-ФЗ "О присоединении РФ к Конвенции о вручении за границей судебных и внесудебных документов по гражданским или торговым делам".

Згідно зі статтею 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

У силу застережень, викладених у Законі України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" та статті 15 Конвенції, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що: документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території; документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що в кожному з цих випадків вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Відповідно до п. b частини другої статті 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією; з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців; не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Порядок надання правової допомоги встановлено Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, укладеної урядами держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав (набула чинності для України 19.12.1992), відповідно до статті 5 якої, компетентні суди та інші органи держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язані надавати взаємну правову допомогу. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо.

Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема, проведення експертизи, заслуховування сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Відповідно до п. 2.1. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54 (далі - Інструкція), у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. У п. 2.1.1. цієї ж Інструкції визначено, що доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Відповідно до п. 2.3. Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Таким чином, для належного повідомлення Відкритого акціонерного товариства "Газпром" про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника Генерального прокурора на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 21/96; з метою забезпечення його процесуальних прав, встановлених у статті 42 ГПК України, беручи до уваги застереження країн-учасниць Конвенції, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати заступника Генерального прокурора надати в строк до 29.01.2022 нотаріально засвідчені переклади касаційної скарги заступника Генерального прокурора на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 21/96, ухвали Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 24.11.2021 про самовідвід судді Случа О. В. у справі № 21/96, цієї ухвали та доручення про вручення документів Відкритому акціонерному товариству "Газпром" російською мовою у трьох примірниках. Витрати, пов`язані з перекладом відповідних документів, їх нотаріальним засвідченням для подальшого направлення адресату, покласти на скаржника.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі.

Крім цього, слід зауважити, що за змістом пункту 10 частини третьої статті 2 та частин другої статті 114 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

З огляду на конкретні обставини цієї справи та склад її учасників, необхідність вчинення передбачених законодавством процесуальних дій, без чого неможливо правильно розглянути касаційну скаргу заступника Генерального прокурора на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 та застосувати норми процесуального права, судом визначається розумність строку розгляду справи № 21/96.Керуючись статтями 42, 114, 119, 174, 228, 234, 235, 287- 291, 294, 301, 365, 367 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання заступника Генерального прокурора про поновлення встановленого строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 21/96.

2. Поновити строк на касаційне оскарження заступником Генерального прокурора рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 21/96.

3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника Генерального прокурора на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 21/96.

4. Призначити розгляд справи у судовому засіданні на 26 липня 2022 року о 10:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 332.

5. Надати учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу з доказами про надсилання копій відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи до 26.05.2022.

6. Зобов`язати заступника Генерального прокурора в строк до 29.01.2022 надати суду для вручення Відкритому акціонерному товариству "Газпром" нотаріально засвідчені переклади російською мовою таких документів:

- касаційної скарги заступника Генерального прокурора на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 у справі № 21/96 (у трьох примірниках);

- ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 у справі № 21/96 (у трьох примірниках);

- ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.12.2021 у справі № 21/96 (у трьох примірниках);

- доручення про вручення ухвал Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2021 та від 29.12.2021 у справі № 21/96 (у двох примірниках).

7. Надані заступником Генерального прокурора документи надіслати згідно з вимогами Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15.11.1965 та Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, укладеної урядами держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав до Арбітражного суду міста Москви (115225, Російська Федерація, м. Москва, вул. Велика Тульська, 17) для подальшого вручення документів Відкритому акціонерному товариству "Газпром".

8. Роз`яснити заступнику Генерального прокурора, що у випадку невиконання вимог суду, викладених у пункті 6 резолютивної частини цієї ухвали, касаційну скаргу може бути залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України.

9. Участь у судовому засіданні для учасників справи не є обов`язковою.

10. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 21/96 за позовом Генеральної прокуратури України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства енергетики України до Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Відкритого акціонерного товариства "Газпром" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 20.01.2009 № КП-ПХГ-1 та № КП-ПХГ-2.

11. Провадження у справі № 21/96 зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

В. Ю. Уркевич