ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2021 р. Справа№ 911/2803/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Тищенко А.І.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренко О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 22.12.2021 року у справі №911/2803/20 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут"

на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021, повний текст якого складено 23.04.2021

у справі №911/2803/20 ( суддя Наріжний С.Ю.)

за позовом першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України та Державного підприємства "Київська лісова науково-дослідна станція"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут"

про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами, повернення лісової ділянки та відшкодування збитків у сумі 158 683,68 грн.

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України (далі-позивач 1) та Державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція» (далі-позивач 2) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велесдобробут» (далі-відповідач) про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами, повернення лісової ділянки та відшкодування збитків у сумі 158 683,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає про наступне.

Вивченням законності використання лісів на території Вишгородського району Київської області встановлено порушення вимог земельного та лісового законодавства під час довгострокового тимчасового користування лісовими ділянками і лісами ДП «Київська лісова науково-дослідна станція».

Зокрема, розпорядженням Вишгородської РДА від 01.06.2018 № 240 виділено ТОВ «Велесдобробут» у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей лісову ділянку площею 1,4393 га, що знаходяться у постійному користуванні ДП «Київська ЛНДС» (квартал 159 виділ 11, 14 Першотравневого лісництва) та розташована на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області (в межах населеного пункту) без вилучення її у постійного лісокористувача ДП «Київська ЛНДС» та без зміни цільового призначення.

В подальшому між ДП «Київська ЛНДС» та ТОВ «Велесдобробут» укладено договір від 29.08.2018 №14 про довгострокове тимчасове користування лісами та передано лісову ділянку відповідачу в користування за Актом приймання-передачі.

За умовами Договору відповідач взяв на себе зобов`язання використовувати лісову ділянку у порядку, встановленому Договором та законодавством, дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель, на яких розташовані лісові ділянки, забезпечувати охорону та захист лісових насаджень, не допускати незаконних порубок та інших порушень лісового законодавства, аварій та інших подій, що погіршують стан лісової ділянки, не допускати засмічення та забруднення лісової ділянки відходами тощо.

Згідно проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Київська ЛНДС» 2015 року (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків), земельна ділянка, що передана відповідачу у довгострокове тимчасове користування за рахунок земель лісового фонду квартал 159 виділ 11, 14 Першотравневого лісництва, мала наступні таксаційні характеристики: 11 виділ площею 0,9 га, склад - 10 осика, вік 60 років, середня висота - 24 м, середній діаметр - 28 см, запас на 1 га - 280 куб.м.; 14 виділ площею 22,0 га, склад 7 береза повисла, 3 осика та сосна звичайна, вік 66 років, середня висота - 23 м, середній діаметр - 26, 30 см, запас на 1 га - 200 куб.м.

Проте, згідно Акту обстеження лісової ділянки у кварталі 159 виділ 11, 14 Першотравневого лісництва ДП «Київська ЛНДС», складеного 31.10.2019, виявлено, що на лісовій ділянці на орієнтовній площі 0,5 га відсутні лісові насадження та влаштована автомобільна стоянка.

Відповідно до додатку № 4 до Договору (Проект благоустрою лісової ділянки), площа місць паркування автомобілів орієнтовно складає 0,04 га та розрахована для стоянки 10 автомобілів. На облаштованій нині автомобільній стоянці мають зростати дерева, влаштовані пішохідні доріжки, встановлені альтанки, дитячі майданчики.

Місце, облаштоване для стоянки автомобілів, відсипане гравієм. Зі східного боку виявлено, що для вирівнювання ділянки використовується будівельне сміття, яке висипалося у пониження. Пні на автомобільній стоянці відсутні.

Таким чином комісією встановлено, що лісова ділянка використовується не за призначенням, а відповідачем допущено погіршення стану лісової ділянки.

В подальшому, державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у Київській області проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області (квартал 159 виділ 11, 14 Першотравневого лісництва), про що складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 57-ДК/53/АП/09/01/-20.

За результатом перевірки встановлено, що на частині земельної ділянки площею 0,3666 га відсутня лісова рослинність, здійснено роботи по влаштуванню майданчика для стоянки автомобілів, територія не огороджена та не охороняється. На іншій частині земельної ділянки площею 0,3560 га відсутня лісова рослинність, розміщується будівельна техніка, складовані будівельні матеріали та їх залишки, облаштовані тимчасові споруди для проживання працівників, які працюють на будівництві, вставлені ворота для в`їзду техніки, територія частково огороджена та охороняється. Також, на частині земельної ділянки орієнтовною площею 0,5500 га відсутня лісова рослинність. Крім того, на частині земельної ділянки орієнтовною площею 0,1667 га розміщується лісова рослинність.

Враховуючи викладене, державними інспекторами при перевірці дотримання вимог земельного законодавства було виявлено, що частина земельної ділянки, яка розташована на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області (квартал 159 виділ 11, 14 Першотравневого лісництва), площею 1,2726 га, використовується з порушенням вимог пункту «а» частини 1 статті 96 Земельного Кодексу України - невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

Комісією Вишгородської РДА з визначення збитків власникам землі та землекористувачам 25.02.2020 було складено Акт № 1 визначення та затвердження розміру збитків ДП «Київська ЛНДС», заподіяних ТОВ «Велесдобробут» внаслідок використання лісової ділянки не за цільовим призначенням та погіршенням стану лісової ділянки, згідно якого вказаною комісією 24.01.2020 здійснено виїзд за місцезнаходженням лісової ділянки.

Під час проведення обстеження встановлено, що ТОВ «Велесдобробут» значно збільшив площу місць для паркування автомобілів (автостоянку). Так, відповідно до «Проектного плану благоустрою територій» площа автостоянки складає 437 кв.м., а фактично виявлено 3666 кв.м. Також встановлено, що лісова ділянка площею 4743 кв.м. зрита та використовується не у відповідності до «Проектного плану благоустрою територій». Таким чином 7972 кв.м. лісової ділянки використовується не за цільовим призначенням, також на всій цій лісовій ділянці відсутні лісові і деревно-чагарникові насадження.

Розмір збитків, заподіяних ДП «Київська ЛНДС» внаслідок використання ТОВ «Велесдобробут» орендованої лісової ділянки з порушенням укладеного Договору (не за призначенням та з погіршенням стану лісової ділянки), відповідно до наданого розрахунку, здійсненого на підставі Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19.04.1993 № 284, становить 158 683,68 грн.

Прокурор зазначає, що станом на дату звернення з даним позовом, тобто після більше ніж чотирьох місяців з часу затвердження Акту № 1 визначення та затвердження розміру збитків ДП «Київська ЛНДС», заподіяних ТОВ «Велесдобробут» внаслідок використання лісової ділянки не за цільовим призначенням та погіршенням стану лісової ділянки, відповідачем не відшкодовано постійному лісокористувачу завдані збитки в розмірі 158 683,68 грн.

Крім цього прокурор звертає увагу на те, що згідно аналізу Публічної кадастрової карти України та супутникової карти з сайту http://gisfile.com/map/, встановлено, що лісова ділянка, яка перебуває в користуванні ТОВ «Велесдобробут» втратила значну частину лісових насаджень при порівнянні її вигляду зі знімками з Публічної кадастрової карти України та супутникової карти зазначеного вище сайту, що містить графічні дані 2019 року.

Таким чином прокурор зазначає, що ТОВ «Велесдобробут» в порушення умов Договору, а також в порушення вимог ст. 20, 74 Лісового кодексу України та Правил використання корисних властивостей лісів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 502 від 14.08.2012, без дозволу постійного землекористувача ДП «Київська ЛНДС» облаштувало на земельній ділянці лісового фонду автомобільну стоянку на площі 0,7972 га, відсипавши її гравієм, що призвело до унеможливлення росту будь-якої рослинності, також частина ділянки відсипана будівельним сміттям, що відповідно є засміченням лісів. Також на земельній ділянці були видалені лісові насадження. Внаслідок погіршення стану лісової ділянки ДП «Київська ЛНДС», як постійному землекористувачу, завдано збитків на суму 158683,68 грн.

Прокурор вважає, що відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише шляхом розірвання даного Договору в судовому порядку та повернення ділянки в користування ДП «Київська ЛНДС».

При цьому, внаслідок розірвання Договору у відповідача виникає обов`язок як повернути лісову ділянку позивачу 2 у стані придатному для ведення лісового господарства, так і звільнити її від будь-яких споруд та об`єктів, що розташовані на відповідній земельній ділянці, оскільки будь-яких речових прав на останню відповідач не має.

Отже, на думку прокурора, ефективне відновлення порушених прав можливе шляхом звільнення земельної ділянки від споруд та засмічення, розташованих ТОВ «Велесдобробут» на земельній ділянці ДП «Київська ЛНДС», а саме: автомобільної стоянки, будівельних матеріалів та їх залишків, тимчасових споруд та паркану з воротами.

В обґрунтування наявності підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду прокурор зазначив, що використання лісової ділянки з порушенням вимог лісового законодавства порушує права та інтереси держави в особі ДП «Київська ЛНДС», як постійного лісокористувача.

Державне агентство лісових ресурсів України згідно положення, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 458/2011, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи центральних органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері лісового та мисливського господарства.

До основних завдань Держлісагентства України відноситься забезпечення представництва інтересів Держлісагентства України у судових та інших органах.

Державне агентство лісових ресурсів України є засновником ДП «Київська ЛНДС», яке входить в сферу управління Держлісагентства України.

Зважаючи на те, що Держлісагентство України та постійний користувач вказаних земель, який здійснює ведення лісового та мисливського господарства - ДП «Київська ЛНДС», на даний час не здійснили жодних заходів щодо усунення порушення закону та повернення лісів із довгострокового тимчасового користування та стягнення завданих збитків, прокурором пред`явлено даний позов в інтересах держави в особі позивачів.

Також ДП «Київська ЛНДС» листом № 278 від 19.11.2018 повідомило, що у зв`язку з відсутністю коштів у підприємства на сплату судового збору, просить представляти його інтереси в суді щодо розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 29.08.2018 № 14.

Києво-Святошинська місцева прокуратура зверталась з запитом № 36вих-20 від 10.01.2020 до Держлісагентства України, чи вживались та чи будуть вживатись Держлісагентством України заходи щодо припинення (розірвання) договору довгострокового тимчасового користування лісами від 29.08.2018 № 14, укладеного між ДП «Київська ЛНДС» та ТОВ «Велесдобробут».

Проте протягом п`яти місяців відповіді Держлісагентства України на вказаний запит не надано, ніяких заходів щодо захисту інтересів держави шляхом розірвання Договору та стягнення збитків не вжито.

Отже, враховуючи, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган, на який покладено обов`язок захисту інтересів держави, прокурор вважає, що наявні підстави для звернення до суду з даним позовом саме прокурора.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.04.2021 у справі №911/2803/20 позов задоволено частково.

Розірвано договір довгострокового тимчасового користування лісами від 29.08.2018 № 14, укладений між ДП "Київська лісова науково-дослідна станція" та ТОВ "Велесдобробут".

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" повернути Державному підприємству "Київська лісова науково-дослідна станція" лісову ділянку площею 1,4393 га, яка розташована у 11, 14 виділі 159 кварталу Першотравневого лісництва на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області в стані, придатному для ведення лісового господарства.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 1,4393 га, яка розташована у 11, 14 виділі 159 кварталу Першотравневого лісництва на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області, шляхом звільнення ділянки від автостоянки, будівельних матеріалів та їх залишків, тимчасових споруд та паркану з воротами.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" на користь Прокуратури Київської області судовий збір у сумі 6 306,00 грн.

В частині стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" на користь Державного підприємства "Київська лісова науково-дослідна станція" 158 683,68 грн збитків, заподіяні погіршенням стану земельної ділянки, відмовлено.

Приймаючи вказане судове рішення суд першої інстанції вказав на таке:

- прокурор належним чином обґрунтував наявність порушення інтересів держави та необхідність представництва таких інтересів у суді прокурором в особі Державного агентства лісових ресурсів України та ДП «Київська ЛНДС»;

- доведеності обставин відносно того, що лісова ділянка у кварталі 159 виділ 11, 14 Першотравневого лісництва ДП «Київська ЛНДС», виділена ТОВ «Велесдобробут» у довгострокове тимчасове користування з метою використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей, використовується не за призначенням, та ТОВ «Велесдобробут» допущено погіршення стану лісової ділянки. Порушення лісового законодавства, які допущені ТОВ «Велесдобробут», суд першої інстанції визнав істотними порушенням умов Договору довгострокового тимчасового користування лісами від 29.08.2018 №14, наслідком чого відповідно до ст. 611, 651 Цивільного кодексу України та ст. 22 Лісового кодексу України є розірвання вказаного Договору. З огляду на що, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо розірвання Договору довгострокового тимчасового користування лісами від 29.08.2018 № 14;

- внаслідок розірвання Договору у відповідача виникає обов`язок як повернути лісову ділянку позивачу 2 у стані, придатному для ведення лісового господарства, так і звільнити її від будь-яких споруд та об`єктів, що розташовані на відповідній земельній ділянці. З огляду на, що суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення похідних позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути позивачу 2 лісову ділянку площею 1,4393 га, яка розташована у 11, 14 виділі 159 кварталу Першотравневого лісництва на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області в стані, придатному для ведення лісового господарства та зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 1,4393 га, яка розташована у 11, 14 виділі 159 кварталу Першотравневого лісництва на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області, шляхом звільнення ділянки від автостоянки, будівельних матеріалів та їх залишків, тимчасових споруд та паркану з воротами;

- оскільки заявлений прокурором розмірі збитків у сумі 158 683,68 грн відповідно до Акту комісії № 1 від 25.02.2020 є необґрунтованим та безпідставним, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021 у справі №911/2803/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з неповним з`ясуванням та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також скаржника вказує на те, що правом ініціювати питання про розірвання Договору в судовому порядку наділені виключно сторони такого правочину. При цьому, позивач 1 не є стороною Договору, а здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі позивача 2, який є стороною Договору, не допускається.

Крім того, скаржник стверджує, що наявними матеріали справи не підтверджується порушення ним умов Договору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021, справу №911/2803/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021 у справі №911/2803/20 залишено без руху. Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" про те, що воно має право усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

01.06.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків у відповідності до вищезазначеної ухвали суду з доказами сплати судового збору у розмірі 3 570,39 грн (платіжне доручення №799 від 31.05.21).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021 у справі №911/2803/20, а також розгляд вказаної скарги призначено на 29.06.2021 о 10:15 год.

29.06.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Громадської організації "Чистий Шлях" надійшло повідомлення про намір бути присутньою у відкритому судовому у даній справі.

Цього ж дня, через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про відвід колегії судді Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Яковлєва М.Л., суддів: Куксова В.В., Шаптали Є.Ю. від розгляду справи №911/2803/20, з посиланням на положення ст.35 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" в задоволенні заяви про відвід колегії суддів від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021 у справі №911/2803/20, а також зупинено апеляційне провадження у справі №911/2803/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №911/2169/20.

23.09.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про поновлення провадження у даній справі, у зв`язку із закінченням розгляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №911/2169/20.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 № 09.1-08/4721/21 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебування судді Шаптали Є.Ю., яки не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021, для розгляду справи №911/2803/20 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді - Куксов В.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021 у справі №911/2803/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Куксов В.В., Тищенко А.І.; поновлено апеляційне провадження у справі №911/2803/20; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021 у справі №911/2803/20 призначено на 03.11.2021 о 14:25 год.

03.11.2021 на електрону адресу Північного апеляційного господарського суду від прокуратури надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи відкласти на іншу дату.

03.11.2021 судове засідання не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Яковлєва М.Л. з 19.10.2021 - 12.11.2021 на лікарняному.

Крім того, суддя Тищенко А.І. також перебувала з 01.11.2021 - 15.11.2021 на лікарняному та з 16.11.2021 - 19.11.2021 у відпустці.

У зв`язку з виходом головуючого судді Яковлєва М.Л. та судді Тищенко А.І. з лікарняного та відповідно з відпустки, з метою здійснення подальшого розгляду справи у визначеному раніше складом суду, ухвалою суду від 22.11.2021 розгляд даної справи призначено на 22.12.2021.

21.12.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

Колегія суддів, розглянувши 22.12.2021 в судовому засідання клопотання скаржника про долучення доказів, дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши думку представників сторін, порадившись на місці, ухвалила залишити вказане клопотання без задоволення, оскільки додані скаржником до клопотання докази, датовані після прийняття оскаржуваного судового рішення, а відповідно до правої позиції Верховного Суд, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (вказана правова позиція з цього питання викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15 та від 16.12.2020 у справі №908/1908/19).

22.12.2021 в судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

В свою чергу, представники позивача 2 та прокурор проти вимог апеляційної скарги заперечили та просили залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

Позивач 1 наданим процесуальним правом не скористався та у дане судове засідання не з`явився, представників не направив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, визначеному процесуальним законом.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників учасників справи не визнавалась обов`язковою, а також нез`явлення їх не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів визнала можливим розглянути справу у відсутності представника позивача 1.

Крім того, учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Вишгородської РДА від 01.06.2018 № 240 виділено ТОВ «Велесдобробут» у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей лісову ділянку площею 1,4393 га, що знаходяться у постійному користуванні ДП «Київська ЛНДС» (квартал 159 виділ 11, 14 Першотравневого лісництва) та розташована на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області (в межах населеного пункту) без вилучення її у постійного лісокористувача ДП «Київська ЛНДС» та без зміни цільового призначення.

29.08.2018 між ДП «Київська ЛНДС» (постійний лісокористувач, сторона 1) та ТОВ «Велесдобробут» (тимчасовий лісокористувач, сторона 2) укладено договір від №14 довгострокового тимчасового користування лісами (далі -Договір), відповідно до умов якого (п. 1-5) сторона 1 виділяє, а сторона 2 приймає у строкове платне довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей. У користування виділяється лісова ділянка загальною площею 1,4393 гектарів, яка розташована в Першотравневому лісництві (квартал 159 виділ 11, 14) на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області, згідно з планом-схемою (додаток 1). На момент передачі в користування лісова ділянка вільна від забудови. Лісова ділянка, яка передається в користування, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інші особливості лісової ділянки, які можуть вплинути на її використання, відсутні.

Передача лісової ділянки в користування здійснюється без вилучення земельної ділянки у Сторони 1 (п. 6 Договору).

Лісова ділянка виділяється в користування без зміни її цільового призначення (п. 13 Договору).

Пунктом 20 Договору визначено права сторони 1, зокрема сторона 1 має право на здійснення на лісовій ділянці охорони, захисту, використання та відтворення лісів, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, користуючись при цьому безумовним правом вільного та безперешкодного доступу; має право на отримання від Сторони 2 інформації про використання лісової ділянки.

Відповідно до п. 21 Договору сторона 1 зобов`язана: здійснювати контроль за належним станом лісової ділянки, яка передана в користування; забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, які знаходяться на лісовій ділянці, яка передана в користування, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів; не допускати використання земельної ділянки в цілях, не пов`язаних з умовами цього Договору та законодавства.

Згідно п. 23 Договору, сторона 2 зобов`язана проводити використання лісової ділянки у порядку, визначеному цим Договором та законодавством; при використанні лісової ділянки додержуватись зобов`язань та виконувати заходи щодо забезпечення охорони, захисту лісових насаджень; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель, на яких розташована лісова ділянка; підтримувати належний санітарний стан лісової ділянки; не допускати на лісовій ділянці незаконних рубок та інших порушень лісового законодавства, аварій та інших подій, що погіршують стан лісової ділянки. У випадку виявлення таких випадків - протягом доби письмово повідомляти сторону 1, вживаючи негайних заходів щодо встановлення лісопорушників або усунення негативних наслідків порушень; не допускати засмічення та забруднення лісової ділянки відходами, забезпечувати підтримання належного санітарного стану ділянки, а також прилеглої до неї території в радіусі 50 метрів; на письмові запити сторони 1 щодо використання лісової ділянки надавати у 10-денний термін ґрунтовні та вичерпні відповіді; виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 24 Договору, Договір укладено строком на 49 років, що діє з 29.08.2018 до 29.08.2067 включно.

Пунктом 29 Договору передбачено, що дія Договору припиняється у випадку використання лісової ділянки способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів або призводять до погіршення навколишнього природного середовища; використання стороною 2 відповідної земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно Акту від 29.08.2018 приймання-передачі лісової ділянки, стороною 1 передано стороні 2 лісову ділянку, обумовлену Договором, у строкове платне довгострокове тимчасове користування у стані, придатному для використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей. Зазначено, що на момент передачі в користування лісова ділянка вільна від забудови.

Вказаний Договір зареєстровано у Київському обласному та по м. Києву управлінні лісового та мисливського господарства, про що в книзі реєстрації договорів довгострокового тимчасового користування лісами вчинено запис № 24 від 29.08.2018.

Згідно п. 23 Договору сторона 2 зобов`язана після закінчення терміну дії Договору, а також в інших випадках припинення його дії, повернути стороні 1 лісову ділянку протягом 10 днів із дати припинення у стані, придатному для ведення лісового господарства.

Згідно проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Київська ЛНДС» 2015 року (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків), земельна ділянка, що передана відповідачу у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей площею 1,4393 га за рахунок земель лісового фонду квартал 159 виділ 11, 14 Першотравневого лісництва, мала наступні таксаційні характеристики: 11 виділ площею 0,9 га, склад - 10 осика, вік 60 років, середня висота - 24 м, середній діаметр - 28 см, запас на 1 га - 280 куб.м.; 14 виділ площею 22,0 га, склад 7 береза повисла, 3 осика та сосна звичайна, вік 66 років, середня висота - 23 м, середній діаметр - 26, 30 см, запас на 1 га - 200 куб.м.

Згідно Акту від 31.10.2019 комісією в складі головного інженера ДП «Київська ЛНДС», в.о. інженера ОЗЛ ДП «Київська ЛНДС», лісничого Першотравневого лісництва ДП «Київська ЛНДС», на підставі наказу ДП «Київська ЛНДС» від 31.10.2019 № 38, здійснено обстеження лісової ділянки у кварталі 159 виділ 11, 14 Першотравневого лісництва ДП «Київська ЛНДС», та виявлено, що на лісовій ділянці на орієнтовній площі 0,5 га відсутні лісові насадження та влаштована автомобільна стоянка.

Відповідно до додатку № 4 до Договору (Проект благоустрою лісової ділянки), площа місць паркування автомобілів орієнтовно складає 0,04 га та розрахована для стоянки 10 автомобілів. На облаштованій нині автомобільній стоянці мають зростати дерева, влаштовані пішохідні доріжки, встановлені альтанки, дитячі майданчики.

Місце облаштоване для стоянки автомобілів відсипане гравієм. Зі східного боку виявлено, що для вирівнювання ділянки використовувалось будівельне сміття, яке висипалося у пониження. Пні на автомобільній стоянці відсутні.

Таким чином комісією зроблено висновок, що лісова ділянка у 159 кварталі, виділ 11, 14 Першотравневого лісництва ДП «Київська ЛНДС», виділена ТОВ «Велесдобробут» у ДТК з метою використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей використовується не за призначенням, а також ТОВ «Велесдобробут» допустило погіршення стану лісової ділянки. На підставі вказаних висновків комісія рекомендує ініціювати припинення дії Договору з поверненням лісової ділянки в стані відповідно до Договору та законодавства.

В подальшому, 07.02.2020 державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у Київській області проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області (квартал 159 виділ 11, 14 Першотравневого лісництва), про що складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 57-ДК/53/АП/09/01/-20.

За результатом перевірки встановлено, що на частині земельної ділянки площею 0,3666 га відсутня лісова рослинність, здійснено роботи по влаштуванню майданчика для стоянки автомобілів, територія не огороджена та не охороняється. На іншій частині земельної ділянки площею 0,3560 га відсутня лісова рослинність, розміщується будівельна техніка, складовані будівельні матеріали та їх залишки, облаштовані тимчасові споруди для проживання працівників, які працюють на будівництві, вставлені ворота для в`їзду техніки, територія частково огороджена та охороняється. Також, на частині земельної ділянки орієнтовною площею 0,5500 га відсутня лісова рослинність. Крім того, на частині земельної ділянки орієнтовною площею 0,1667 га розміщується лісова рослинність.

Враховуючи викладене, державними інспекторами при перевірці дотримання вимог земельного законодавства було виявлено, що частина земельної ділянки, яка розташована на території Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області (квартал 159 виділ 11, 14 Першотравневого лісництва), площею 1,2726 га, використовується з порушенням вимог пункту «а» частини 1 статті 96 ЗК України - невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

В подальшому, комісією Вишгородської РДА з визначення збитків власникам землі та землекористувачам 25.02.2020 було складено Акт № 1 визначення та затвердження розміру збитків ДП «Київська ЛНДС», заподіяних ТОВ «Велесдобробут» внаслідок використання лісової ділянки не за цільовим призначенням та погіршенням стану лісової ділянки, згідно якого вказаною комісією 24.01.2020 здійснено виїзд за місцезнаходженням лісової ділянки.

В Акті комісії № 1 від 25.02.2020 зазначено, що розмір збитків, заподіяних ДП «Київська ЛНДС» внаслідок використання ТОВ «Велесдобробут» лісової ділянки з порушенням укладеного договору (не за цільовим призначенням та погіршенням стану лісової ділянки), відповідно до розрахунку зазначених збитків становить 158 683,68 грн.

Предметом позову у цій справі є вимоги прокурора, заявлені в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України (позивач 1) та Державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велесдобробут» (далі-відповідач) про розірвання укладеного між позивачем 2 та відповідачем договору довгострокового тимчасового користування лісами, а також похідні про зобов`язання відповідача повернути позивачу 2 лісової ділянки та усунення перешкод користуватися ними, а про відшкодування відповідачем позивачу 2 збитків у сумі 158 683,68 грн.

Відповідно до ч.3 ст.4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.41 ГПК України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У статті 53 ГПК України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, в пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, пункт 26 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з абзацами 1, 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом 4 цієї частини.

Абзац 3 частини 3 цієї статті передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Надаючи висновок щодо правильного застосування наведених положень Закону України "Про прокуратуру" Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, до розгляду якої зупинялося провадження у даній справі, що розглядається, констатувала, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом 3 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", має застосовуватись з урахуванням положень абзацу 1 частини 3 цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи. У контексті засадничого положення частини 2 статті 19 Конституції України відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Цим висновком Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини 3 статті 23 Закону в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 363/4656/16-ц, який зводиться до необхідності визначення організаційно-правової форми суб`єкта, в особі якого звертається прокурор, з метою підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі державного підприємства.

Оскільки як уже зазначалося, позов у цій справі прокурор подав в інтересах держави в особі, зокрема державного підприємства (позивача 2), тому зважаючи на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі державного підприємства та вважає, що оскаржуване судове рішення в цій частині підлягає скасуванню, а поданий прокурором позов в інтересах держави в особі позивача 2 підлягає залишенню без розгляду відповідно до положень ч.1 ст.278 та п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

Щодо позову, поданого прокурором в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 18 Лісового кодексу України довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються, зокрема, для культурно-оздоровчих та рекреаційних потреб. Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право здійснювати господарську діяльність у лісах з дотриманням умов договору; за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності. Тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування зобов`язані, зокрема, виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та договором, а також дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель (ст.20 ЛК України).

Відповідно до ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно з ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зі змісту зазначеної норми слідує, що законодавець розуміє як істотне таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона договору значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при його укладені. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Разом з цим правом ініціювати питання про розірвання договору в судовому порядку з огляду на положення статті 651 Цивільного кодексу наділені лише сторони такого правочину, а оскільки Державне агентство лісових ресурсів України Управління (позивач 1) не є стороною Договору, тому наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог стосовно цього позивача.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка стосується подібних правовідносинах та викладена у постановах від 29.05.2018 у справі №915/955/16 та від 15.09.2020 у справі №911/551/19 .

Таким чином у задоволенні позову прокурора про розірвання Договору, поданого в інтересах держави в особі позивача 1, який не є стороною цього правочину, слід відмовити. Крім того, оскільки інші вимоги позову, поданого прокурором в інтересах держави в особі цього позивача є похідними від вимоги про розірвання Договору, тому також не підлягають задоволенню.

Доводи, наведені прокурором та представником позивача 2 в судовому засіданні, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони не спростовують вищевикладеного та не впливають на висновки суду апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового судового рішення, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права; позов першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури, поданий в інтересах держави в особі позивача 2 слід залишити без розгляду, а в задоволенні позову, поданого в інтересах держави в собі позивача 1 слід відмовити.

Судові витрати на підставі ст.129 ГПК України покладаються на прокуратуру.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 277, 278, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Велесдобробут" на рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021 у справі №911/2803/20 задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду Київської області від 13.04.2021 у справі №911/2803/20 скасувати та прийняти нове судове рішення в наступній редакції:

3.Позов першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури, поданий в інтересах держави в особі Державного підприємства "Київська лісова науково-дослідна станція" залишити без розгляду.

4. Відмовити у задоволенні позову першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури, поданого в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України.

5. Стягнути з Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, б-р Лесі Українки, 27/2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велесдобробут» (07301, Київська обл., м. Вишгород, пров. Квітковий, буд. 2-Б, оф. 21; ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 13 029,39 грн (тринадцять тисяч двадцять дев`ять гривень тридцять дев`ять копійок).

6.Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

7.Матеріали справи №911/2803/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 28.12.2021.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

А.І. Тищенко