ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 Справа № 914/1766/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у судовому засіданні матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс"

до відповідача за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Сипи Любов Дмитрівни

про стягнення 41000,00 грн.

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Сипи Любов Дмитрівни

до відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс"

про стягнення 56612,18 грн.

за участю представників:

від позивача за первісним позовом (від відповідача за зустрічним позовом) не з?явився

від відповідача за первісним позовом (від позивача за зустрічним позовом) Смолинець Я.І.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" до Фізичної особи-підприємця Сипи Любов Дмитрівни про стягнення заборгованості в розмірі 41000,00 грн. за договором перевезення. Відповідачем було пред?явлено зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" про стягнення 56612,18 грн. збитків за пошкоджений вантаж.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судових засідань.

У судовому засіданні 16.12.2021р. представник відповідача за первісним позовом заявив усне клопотання про залишення первісного позову без розгляду у зв`язку з неявкою позивача за первісним позовом.

Однак суд звертає увагу, що ухвалою суду від 02.12.2021р., якою відкладено розгляд справи за клопотанням представника Фізичної особи-підприємця Сипи Любов Дмитрівни, явку учасників справи у судове засідання, яке призначене на 16.12.2021р., визнано на власний розсуд, тобто необов`язковою. А отже, підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) явку представника в судове засідання 16.12.2021р. не забезпечив, однак судом явка представників сторін не визнавалась обов`язковою.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) в судовому засіданні 16.12.2021р. проти позовних за первісним позовом заперечив, а зустрічний позов підтримав повністю з підстав, що викладені у зустрічній позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), суд встановив таке.

15.04.2021р. між Фізичною особою-підприємцем Сипою Любов Дмитрівною (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" (перевізник) укладено заявку (підписано заявку) на перевезення вантажу №2021-1631.1.

У відповідності до вказаної заявки перевізник зобов?язався автомобілем з державними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 здійснити перевезення гігієнічної продукції (33 палети вагою 14 тонн) за маршрутом: SCA Hygiene Products Sp. z o.o.ul. 3-go Maja 30 A, PL 55-200 Olawa - с.Щасливе, вул.Демидова, 2, Бориспільський р-н. Дата завантаження: 16.04.2021р., дата розвантаження: 20.04.2021р.

Вказаною заявкою на перевезення вантажу сторони погодили між собою, що вартість перевезення становить 41000,00 грн., а строк оплати: 21 банківський день від дати отримання оригіналів документів.

21.04.2021р. між перевізником та експедитором підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000091 на суму 41000,00 грн., згідно з яким Товариством з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" були надані транспортні послуги по рахунку №СФ-0000091 від 21.04.2021р. на суму 41000,00 грн. за міжнародним маршрутом: Olawa (PL) - Щасливе (UA).

За твердженням позивача за первісним позовом, експедитор - Фізична особа-підприємець Сипа Любов Дмитрівна не виконала взятих на себе зобов?язань відповідно до заявки на №2021-1631.1. від 15.04.2021р., оскільки не здійснила оплату за перевезення вантажу.

Враховуючи наведене, позивач за первісним позовом звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача за первісним позовом заборгованість за надані послуги щодо перевезення вантажу в розмірі 41000,00 грн.

Відповідач за первісним позовом відзив на позовну заяву не подав, однак проти позову заперечив, подавши зустрічну позовну заяву, зі змісту якої вбачається, що Фізична особа-підприємець Сипа Любов Дмитрівна проти первісного позову заперечує та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-Транс» вартість пошкодженого товару в розмірі 56612,18 грн.

Як встановлено судом із поданих позивачем за зустрічним позовом матеріалів, 15.05.2019р. між Фізичною особою-підприємцем Сипою Любов Дмитрівною (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" (перевізник) укладено договір перевезення вантажу №21, відповідно до умов якого перевізник бере на себе зобов`язання доставити ввірений йому експедитором вантаж до пункту призначення в установлений строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі. Експедитор за дорученням свого клієнта зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Сторони виконують свої зобов`язання на підставі даного договору і заявки на перевезення. Експедитор діє за дорученням і за рахунок клієнта, з яким в нього укладений договір на надання транспортно-експедиторських послуг чи договір перевезення вантажу, або інші договори.

Згідно із пунктами 2.7. та 3.3. договору, відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Перевізник зобов?язаний забезпечити страхування цивільної відповідальності перед третіми особами, CMR страхування відповідальності авто перевізника (наявність діючого поліса по страхуванню відповідальності, передбаченої Конвенцією CMR / Конвенцією про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ)) на суму не менше суми вартості вантажу, який перевозиться. При необхідності та за домовленістю сторін, перевізник може здійснювати страхування, митне оформлення вантажу та інші формальності в процесі його перевезення. При виникненні страхового випадку перевізник зобов`язаний негайно в письмовому вигляді повідомити експедитора, а також вислати по факсу або електронною поштою копію заяви про настання страхового випадку, направленої в страхову компанію.

Пунктом 3.9. договору передбачено, що перевізник зобов?язаний забезпечити збереження вантажу з моменту прийняття для перевезення і до моменту видачі його в пункті призначення вантажоотримувачу, зазначеному в товарно-транспортній накладній (CMR, ТТН). Видача вантажу здійснюється уповноваженій особі вантажоотримувача, за умови надання документу, що посвідчує його особу. Перевізник при видачі вантажу вантажоотримувачу обов`язково має поставити у CMR (при міжнародних перевезеннях) чи ТТН (при перевезенні по Україні) позначку (дата, підпис уповноваженої особи, завірений печаткою/штампом) вантажоотримувача про отримання вантажу.

Відповідно до пунктів 3.10. та 5.5. договору, якщо при розвантаженні автомобіля було виявлено пошкоджений вантаж і експедитором були надані документи, які зазначені у пункті 5.5. даного договору, перевізник зобов`язаний протягом двох робочих днів розглянути дані документи і сплатити штраф. Якщо при розвантаженні автомобіля було виявлено пошкоджений вантаж, то експедитор зобов`язаний надіслати перевізнику, по факсу або в електронній формі складений акт, обґрунтовану претензію, фотографії пошкодження, калькуляцію вартості пошкоджених елементів товару, а також інші документи, що документально підтверджують розмір фактичних збитків пошкодження товару. Оригінали вказаних документів надсилаються експедитором перевізнику поштою.

Пунктами 6.1. та 6.2. договору передбачено, що ціни по кожному перевезенню вантажу та термін оплати обумовлюються в заявці. Вартість послуг перевезення вказується в гривнях еквівалентно курсу долара чи євро, встановленим НБУ на день виставлення рахунку (якщо в заявці не вказано іншу дату). Остаточний розрахунок між перевізником і експедитором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок перевізника протягом 21 (двадцяти одного) банківського дня (якщо в заявці не вказано іншу дату) з моменту отримання оригіналів документів, а саме:

- договору, на додаткову вимогу експедитора заявки;

- рахунку, акту виконаних робіт;

- товарно-транспортної накладної (ТТН) або міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) з відміткою (дата, підпис уповноваженої особи, завірений печаткою/штампом) вантажоотримувача про отримання вантажу;

- крім того: завірених підписом і мокрою печаткою копії: свідоцтва про державну реєстрацію (або витяг з ЄДР), свідоцтво платника ПДВ (витяг з реєстру платників ПДВ) чи свідоцтво про сплату єдиного податку, довідку надану Державною податковою інспекцією про види діяльності згідно відомостей ЄДР, поліс про страхування відповідальності перевізника.

Згідно із пунктом 7.1.1. договору, перевізник і експедитор у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором несуть взаємну матеріальну відповідальність згідно з чинним законодавством та умовами договору. Кожен випадок збитку, за який інша сторона вимагає компенсації, повинен бути документально підтверджений.

Відповідно до п.7.3.2. договору, перевізник несе повну матеріальну відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу з моменту завантаження і до моменту розвантаження автомобіля.

Пунктом 7.3.5. договору передбачено, що у випадку повної або часткової втрати або пошкодження вантажу, які виникли в проміжок часу між отриманням вантажу та його передачею вантажоотримувачу, перевізник відшкодовує експедитору суму, еквівалентну вартості втраченого або пошкодженого вантажу, яка вказана у калькуляції або претензії чи зазначена у CMR або ТТН, а також підтверджується актом приймання з підписами, посадами, П.І.Б. осіб, у присутності яких проходило приймання вантажу, у т.ч. з підписом або без підписання водія.

Відповідно до пунктів 9.2. та 9.3. договору, перевізник зобов`язаний відповісти по суті на претензію експедитора протягом 7 (семи) днів з моменту її отримання. У випадку пропущення даного терміну претензія вважається прийнятою. У випадку визнання претензії, в тому числі і на підставі пункту 9.2. даного договору, перевізник зобов`язаний задовольнити визнану претензію протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту визнання претензії.

Щодо здійснення оплати за перевезення товару Фізична особа-підприємець Сипа Любов Дмитрівна заперечує, оскільки за її твердженням відповідач за зустрічним позовом не надав увесь пакет документів, передбачений вимогами пункту 6.2. договору, у зв?язку з чим строк виконання грошового зобов?язання відповідно до умов договору та статті 530 Цивільного кодексу України не настав.

Враховуючи наведене, Фізична особа-підприємець Сипа Любов Дмитрівна вважає, що позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" про стягнення заборгованості в розмірі 41000,00 грн. є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом Фізична особа-підприємець Сипа Любов Дмитрівна зазначає, що у місці доставки товару було виявлено його пошкодження, а саме виявлено замокання товару. При цьому позивач за зустрічним позовом вказує на те, що факт пошкодження товару був зафіксований в акті №С001578 від 21.04.2021р., а водій Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" був проінформований про виявлення товару неналежної якості.

При цьому у зустрічні позовній заяві зазначено, що про факт пошкодження товару та розмір збитків у зв?язку з його пошкодженням Фізичній особі-підприємцю Сипі Любов Дмитрівні стало відомо із претензії вантажоотримувача.

Посилаючись на звіт №776 від 26.04.2021р. про проведені інспекційні роботи «Визначення розміру матеріальних збитків, нанесених транспортним оператором ТОВ «Бей-Транс» вантажоотримувачу внаслідок пошкодження (намокання) товару - підгузки для дорослих для захисту при нетриманні в асортименті торгової марки TENA, під час транспортування вантажу з Республіки Польща», позивач за зустрічним позовом зазначає, що сума збитків у зв?язку із пошкодженням товару становить 56612,18 грн.

Так, у вказаному звіті №776 вказано, що відповідно до інструкцій, отриманих від АТ «Страхова Компанія «ІНГО» 21 квітня 2021р. і на підставі документів: кваліфікаційного свідоцтва аварійного комісара АК-АЗ №3349 від 16.03.2017р. і сертифіката експерта з оцінки якості та кількості товарів (вантажного сюрвеєра) КПК №006/05-ПК від 05.10.2005р., ФОП Расіним А.А. була проведена інспекція товарно-матеріальних цінностей, що прибули з Польської Республіки (м.Олава (Olawa) у вантажному напівпричепі автомобіля НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (автомобільний перевізник ТОВ «Престиж-Транс» м.Львів) на адресу вантажоодержувача ТОВ «ЕсСіТі Україна» за міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №355668 від 16.04.2021р., інвойс № від 15.04.2021р.

Дана інспекція товарно-матеріальних цінностей проводилась у відповідності з умовами договору добровільного страхування відповідальності транспортного оператора ТОВ «Бей Транс» (м.Львів).

Як зазначено у звіті №776, 21 квітня 2021 року, після проходження розмитнення вантажу, автомобіль з вантажним напівпричепом прибули на територію складу вантажоодержувача, де при розкритті дверей вантажного напівпричепа і в процесі вивантаження товару було встановлено факт часткового пошкодження (намокання) упаковки 307 одиниць (упаковок) товару 5 номенклатурних найменувань. Загальна вартість пошкодженого і відбракованого товару склала 1665,02 Євро (без урахування вартості ввізного мита, ПДВ і фрахту). Загальна брутто-вага всього пошкодженого і відбракованого товару становить 910,886 кг.

Згідно із пояснювальною запискою від 21.04.2021р., водій транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 повідомив, що не був присутнім при завантаженні товару, а також, що при перетині кордону стояв дві доби в черзі.

27.04.2021р. позивач за зустрічним позовом надіслав відповідачу за зустрічним позовом претензію вих.№01, в якій експедитор повідомляє перевізника про те, що після проходження митного оформлення, автотранспорт прибув на місце вивантаження (с.Щасливе, вул.Демидова, 2, Бориспільський р-н) і під час вивантаження автотранспорту на складі, було виявлено пошкоджений товар на суму 56612,18 грн., а саме: 710702-01 Tena Slip Plus Large 30 McC в кількості 228000, 711233-01 Tena Slip Super Media 30 в кількості 15000, 711411-01 Tena Slip Super Large 10 в кількості 12000, 711433-01 Tena Slip Super Large 30 в кількості 12000 та 770124-06 Tena Bed Plus 60x60 30 в кількості 16000.

У відповідь на вказану претензію вих.№01 від 27.04.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" надіслало Фізичній особі-підприємцю Сипі Любов Дмитрівні лист, в якому перевізник повідомив експедитора, що міжнародне перевезення за маршрутом Olawa (PL) - Щасливе (Україна), здійснене не підставі заявки №2021-1631.1 від 15.04.2021р., було застраховане, а тому розгляд претензії експедитора можливий лише після отримання кінцевого рішення страхової компанії.

При цьому, як зазначено у зустрічній позовній заяві, 09.07.2021р. пошкоджений товар на суму 56612,18 грн. відповідно до акту від 09.07.2021р. №100 був утилізований.

Враховуючи вищенаведене Фізична особа-підприємець Сипа Любов Дмитрівна звернулась до Господарського суду Львівської області із зустрічною позовною заявою у справі №914/1766/21 та просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом вартість пошкодженого товару в розмірі 56612,18 грн.

Відповідач за зустрічним позовом проти позовних вимог Фізичної особи-підприємця Сипи Любов Дмитрівна про стягнення збитків в розмірі 56612,18 грн. заперечив, подавши відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначено, що в даному випадку відсутні докази відшкодування будь-яких збитків ФОП Сипою Л.Д. вантажоодержувачу ТзОВ «Ессіті Україна» і завдання реальних збитків позивачу по зустрічному позову.

Також відповідач за зустрічним позовом зазначив про те, що на його думку вина ТзОВ «Престиж-Транс» у замоканні вантажу не доведена, оскільки така вина не підтверджена належними доказами, у зв?язку з чим він вважає, що позовна вимога Фізичної особи-підприємця Сипи Любов Дмитрівна про стягнення збитків в розмірі 56612,18 грн. є безпідставна та не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), суд дійшов висновку, що первісний позов слід задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктами 1 та 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Аналогічне положення міститься в статті 307 Господарського кодексу України.

Оскільки перевезення у даній справі здійснювалось за міжнародним сполученням, тому до даних правовідносин застосовуються й положення Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 р. (далі Конвенція).

Частиною 1 статті 1 Конвенції передбачено, що вона застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Відповідно до статті 4 Конвенції, договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Як встановлено судом, 15.05.2019р. між Фізичною особою-підприємцем Сипою Любов Дмитрівною (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" (перевізник) укладено договір перевезення вантажу №21, відповідно до умов якого перевізник бере на себе зобов`язання доставити ввірений йому експедитором вантаж до пункту призначення в установлений строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі. Експедитор за дорученням свого клієнта зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Сторони виконують свої зобов`язання на підставі даного договору і заявки на перевезення.

Як також встановлено судом, 15.04.2021р. між Фізичною особою-підприємцем Сипою Любов Дмитрівною (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" (перевізник) підписано заявку на перевезення вантажу №2021-1631.1. У відповідності до вказаної заявки перевізник зобов?язався автомобілем з державними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 здійснити перевезення гігієнічної продукції (33 палети вагою 14 тонн) за маршрутом: SCA Hygiene Products Sp. z o.o.ul. 3-go Maja 30 A, PL 55-200 Olawa - с.Щасливе, вул.Демидова, 2, Бориспільський р-н. Дата завантаження: 16.04.2021р., дата розвантаження: 20.04.2021р. Вартість перевезення становить 41000,00 грн., а строк оплати: 21 банківський день від дати отримання оригіналів документів.

Факт надання послуг по перевезенню вантажу підтверджується підписаним між сторонами актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.04.2021р. №ОУ-0000091 на суму 41000,00 грн., згідно з яким Товариством з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" були надані транспортні послуги по рахунку №СФ-0000091 від 21.04.2021р. на суму 41000,00 грн. за міжнародним маршрутом: Olawa (PL) - Щасливе (UA).

Як вже зазначалося судом, Фізична особа-підприємець Сипа Любов Дмитрівна заперечує щодо здійснення оплати за перевезення товару, оскільки за її твердженням відповідач за зустрічним позовом не надав увесь пакет документів, передбачений вимогами пункту 6.2. договору, у зв?язку з чим строк виконання грошового зобов?язання не настав.

Факт перевезення позивачем за первісним позовом товару за замовленням відповідача за первісним позовом у міжнародному сполученні Olawa (PL) - Щасливе (UA) від вантажовідправника до вантажоодержувача підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №355668 від 16.04.2021р., відповідно до якої вантаж був отриманий вантажоодержувачем 21.04.2021р., що підтверджується відміткою вантажоодержувача у міжнародній товарно-транспортній накладній CMR №355668 від 16.04.2021р.

В пункті 16 підписаної між сторонами заявки на перевезення вантажу №2021-1631.1. від 15.04.2021р. зазначено, що для отримання оплати за здійснене вантажне перевезення перевізник зобов`язаний надіслати експедитору пакет оригінальних документів, а саме: підписаний договір і заявку, рахунок, акт виконаних робіт, 2 екземпляри оригіналів CMR (ТТН).

З акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.04.2021р. №ОУ-0000091 вбачається, що транспортні послуги надані по рахунку №СФ-0000091 від 21.04.2021р. на суму 41000,00 грн. Водночас, договір, заявка, акт виконаних робіт підписаний обома сторонами.

Однак відповідач за первісним позовом не зазначив які саме документи не були надані йому позивачем за первісним позовом і при цьому з обставин справи вбачається, що саме вимоги про відшкодування збитків пов`язані з несплатою послуг перевезення вантажу, а не відсутність оригіналів документів.

Слід зазначити, що згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.04.2021р. №ОУ-0000091, сторони претензій одна до одної не мають.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога за первісним позовом про стягнення 41000,00 грн. заборгованості є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем за первісним позовом, а тому підлягає задоволенню.

Щодо зустрічного позову, відповідно до якого Фізична особа-підприємець Сипа Любов Дмитрівна просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж-Транс" збитки в розмірі 56612,18 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до статті 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 3 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956р., перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов`язки, як за власні дії і недогляди.

Частиною 1 статті 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів передбачено, що перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Відповідно до частини 3 статті 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, перевізник не звільняється від відповідальності з причини несправності транспортного засобу, яким він користувався для виконання перевезення, або з причини дій або недогляду особи, у якої був найнятий транспортний засіб, або агентів і службовців останньої.

Згідно статті 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, якщо перевізник зобов`язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення.

Частинами 1 та 2 статті 924 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

При цьому статтею 934 Цивільного кодексу України передбачено, що за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Як встановлено судом, у місці доставки товару було виявлено його пошкодження, а саме виявлено замокання товару, про що вантажоодержувачем (ТзОВ «ЕССІТІ Україна») складено акт невідповідності при прийнятті продукції №С001578 від 21.04.2021р., що підписаний комісією у складі контролера, оператора ПК та водія.

Заявляючи до стягнення 56612,18 грн. збитків, позивач за зустрічним позовом посилається на звіт №776 від 26.04.2021р. про проведені інспекційні роботи «Визначення розміру матеріальних збитків, нанесених транспортним оператором ТОВ «Бей-Транс» вантажоотримувачу (ТзОВ «ЕССІТІ Україна») внаслідок пошкодження (намокання) товару, що прибув з Польської Республіки (м.Олава (Olawa) у вантажному напівпричепі автомобіля НОМЕР_1 / НОМЕР_2 перевізника ТзОВ «Престиж-Транс» м.Львів за міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №355668 від 16.04.2021р.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 4 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Згідно частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Таким чином, відшкодування збитків може бути покладено на особу лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для господарської відповідальності.

За усталеною судовою практикою Верховного Суду господарське правопорушення складається з чотирьох елементів, а саме:

- протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання;

- наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди);

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; - вини боржника.

За відсутності хоча б одного із цих елементів такий вид господарсько-правової відповідальності, як відшкодування збитків, до учасників господарських відносин не застосовується.

Так, законодавством та укладеним між сторонами договором встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, однак слід зазначити, що це не звільняє позивача за зустрічним позовом від обов`язку довести повний склад цивільного правопорушення як підстави для застосування такої форми майнової відповідності, як відшкодування збитків.

У зв`язку з цим позивач за зустрічним позовом повинен довести: протиправність поведінки (порушення умов договору); наявність збитку; причинний зв`язок; вину. Тобто позивач за первісним позовом повинен довести, що порушення перевізником зобов`язання завдало йому збитків.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України одною із основних засад судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

Згідно із частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, матеріалами справи не підтверджується, що позивач за зустрічним позовом поніс матеріальні збитки (втрати) у зв`язку з пошкодженням товару, який йому не належить. Позивач за зустрічним позовом не довів фактичне зменшення будь-яких з його майнових благ, як учасника відносин з перевезенням вантажу і яке виражається у зроблених ним витратах у зв`язку з пошкодженням майна вантажоодержувача, що свідчить про відсутність одного з таких елементів складу цивільного правопорушення як збитки.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні зустрічного позову про стягнення 56612,18 грн. збитків слід відмовити.

Сплата позивачем за первісним позовом судового збору в розмірі 2270,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 894 від 04.06.2021р. на суму 2270,00 грн., які відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача за первісним позовом, оскільки первісний позов підлягає задоволенню повністю.

Сплата позивачем за зустрічним позовом судового збору в розмірі 2270,00 грн. підтверджується квитанцією від 20.07.2021р. на суму 2270,00 грн. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної покладаються на позивача за зустрічним позовом, оскільки у задоволені зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Первісний позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сипи Любов Дмитрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж-Транс» (79056, місто Львів, вулиця Богданівська, будинок 15А, ідентифікаційний код 25545640) заборгованість в розмірі 41000,00 грн. та 2270,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.12.2021р.

Суддя Петрашко М.М.