ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021м. ДніпроСправа № 904/3929/19

за позовом Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Фізична особа-підприємець Ментій Тетяна Миколаївна, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості з орендної плати

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Головаха К.К.

Представники:

від позивача: Руденко С.О.

від відповідача: не з`явився;

ПРОЦЕДУРА:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни про стягнення заборгованості у розмірі 590902 грн.

Ухвалою суду від 05.09.2019 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без руху. Запропоновано Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" протягом 10 днів з дня отримання ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази, які підтверджують сплату судового збору у розмірі 8 863, 53 грн.

16.09.2019 через канцелярію суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та докази, які підтверджують сплату судового збору у розмірі 8 863, 53 грн.

Ухвалою суду від 16.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/3929/19. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07.10.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.10.2019 постановлено розгляд справи № 904/3929/19 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 25.11.2019.

Ухвалою суду від 25.11.2019 підготовче засідання відкладено на 23.12.2019.

23.12.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 23.12.2019 зупинено провадження у справі № 904/3929/19 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Фізичної особи - підприємця Ментій Валентина Вікторовича на період до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи № 904/5881/18 за позовом за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до ПАТ "Українська залізниця", Фізичної особи-підприємця Ментій Тетяни Миколаївни про визнання додаткового договору до договору оренди недійсним.

Ухвалою суду від 27.09.2021 поновлено підготовче провадження у справі № 904/3929/19 з 18.10.2021.Призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 18.10.2021.

Ухвалою суду від 18.10.2021 відкладено підготовче засідання на 03.11.2021.

26.10.2021 від відповідача надійшла заява про зміну підстав позову.

Ухвалою суду від 03.11.2021 прийнято заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зміну підстав позову та відкладено підготовче засідання на 22.11.2021.

Ухвалою суду від 22.11.2021 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні по суті на 13.12.2021.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві, з урахуванням заяви про зміну підстав позову та у відповіді на відзив

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 18.08.2015 він є власником нерухомого майна, переданого РВ ФДМУ в Дніпропетровській області відповідачу в оренду відповідно до договору оренди № 12/02-3489-ОД від 07.07.2009.

10.03.2016 між сторонами був укладений додатковий договір від 10.03.2016 до основного договору оренди, в якому було зокрема, погоджено, що орендодавцем є - ПАТ "Українська залізниця", розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку листопад 2015 становить 9 915, 78 грн без ПДВ, яку орендар зобов`язаний був сплачувати не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним. Однак відповідач неналежно виконував свої зобов`язання з внесення орендної плати за договором оренди, внаслідок чого за березень 2018 року липень 2019 року позивачем нараховано заборгованість з орендної плати у розмірі 276 660, 16 грн та неустойку за період з вересня 2018 року по липень 2019 року в розмірі 302 556, 38 грн.

Крім того, відповідачем порушено умови договору № ПР/ДН-2-16-027/НКМ-В про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до договору оренди від 07.07.2021 № 12/02-3489-ОД, відповідно у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 11 685, 46 грн.

Також, позивач стверджує, що 31.03.2019 договір оренди припинився, у зв`язку із закінченням строку його дії, після чого орендодавцем направлено лист № НГ-НЗ-1-0/456 від 22.04.2019 було заявлено вимогу щодо повернення майна, проте відповідач не повернув об`єкт оренди за актом приймання-передачі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач проти позову заперечує з огляду на наступні обставини.

Так, відповідач зазначає, що додатковий договір від 10.03.2016, на який посилається позивач як на підставу виникнення заборгованості, визнаний судом недійсним з моменту його укладення.

При цьому в період з січня по вересень 2016 року Фізична особа-підприємець Ментій Тетяна Миколаївна фактично сплатила на користь позивача більш як 100% орендної плати. А враховуючи, що додатковий договір від 10.03.2016 не укладався, та згідно з п. 3.6 основного договору відповідач мала сплачувати на користь ПАТ "Укрзалізниця" 30 % орендної плати, тому переплата орендної плати на користь позивача становить 75 488, 06 грн.

Крім того, доданий до позовної заяви лист № НКМ-07/316 від 13.04.2017, який був відправлений на адресу відповідача 04.05.2017, на думку останнього, не може бути підставою для задоволення позовних вимог, так як в силу норм ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України та ст. 764 Цивільного кодексу України, строк договору вже був автоматично продовжений. Також, відповідач стверджує, що ним було надано всі відповіді на листи позивача, що підтверджується матеріалами справи, однак позивач проігнорував відповідний факт.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

07.07.2009 між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Ментій Тетяною Миколаївною (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3489-ОД.

Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно будівлю магазину (далі майно) площею 141, 0 кв. м, розміщеного за адресою: Кривий Ріг, вул. Іскрівська, 126 на 1-му поверсі 1-го (будинку, приміщення, будівлі), що перебуває на балансі Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 28.02.2009 і становить за незалежною оцінкою/залишковою вартістю 367 497, 00 грн.

Майно передається в оренду з метою продажу продтоварів і промтоварів в т.ч. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється (п. 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання передачі майна.

У разі припинення цього договору майно повертається орендарем балансоутримувачу. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі покладаються на орендаря (пункти 2.5 2.6 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) травень 2009 року 5 753, 16 грн. Орендна плата за перший місяць оренди липень 2009 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за червень-липень 2009 року.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.2 договору). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3 договору).

Згідно з пунктом 3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні:

- 70% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства у розмірі 4027, 21 грн;

- 30% балансоутримувачу у розмірі 1725, 95 грн

щомісяця, не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до пункту 3.8 договору орендна оплата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (пункт 3.9 договору).

За умовами пункту 3.11 договору зобов`язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж орендна плата за три (базових) місяці оренди, який вноситься в рахунок плати за три останні місяці оренди.

У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (пункт 3.12 договору).

Пунктами 5.2, 5.4, 5.5 договору на орендаря покладено наступні обов`язки:

- своєчасно і у повному обсязі сплачувати оренду плату у співвідношенні, визначеному у пункті 3.6 цього договору, компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна, в тому числі, сплати податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності;

- щомісячно, не пізніше 15 числа, звітувати орендодавцю та балансоутримувачу про внесення орендної плати, скоригованої на індекс інфляції, до державного бюджету та на розрахунковий рахунок балансоутримувача з одночасним наданням копій платіжних доручень з відміткою обслуговуючого банку;

- у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві та балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати / повної або часткової/ орендованого майна з вини орендаря. Один екземпляр акту приймання-передачі строком у три дні надається орендодавцеві.

Згідно з пунктом 10.1 договору цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 07.07.2009 до 06.07.2010 включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме: наявності договору страхування, дозволу або декларації наданої органом пожежного нагляду та узгодження балансоутримувача, договір за заявою орендаря щодо продовження терміну дії може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі.

Пунктом 10.7 договору визначено, що реорганізація орендодавця не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників).

Відповідно до пункту 10.13 договору, якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна після припинення договору, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення.

Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України (пункт 10.14 договору).

На виконання умов договору оренди № 12/02-3489-ОД від 07.07.2009 орендодавцем було передано, а орендарем прийнято за актом приймання-передачі від 07.07.2009 в оренду приміщення (будівля магазину) площею 141 кв. м будівлі, що знаходиться на балансі ДП "Придніпровська залізниця" за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Іскрівська, 126, вартістю 367 497 грн за незалежною оцінкою на 28.02.2009 (арк. с. 24).

У матеріалах справи містяться додаткові угоди (додаткові договори) до договору оренди № 12/02-3489-ОД, якими неодноразово продовжувався строк дії даного договору, а саме: додатковою угодою від 26.02.2015 строк дії договору пролонговано з 01.04.2015 до моменту створення (реєстрації) Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, але не більше ніж по 28.02.2018. додатковим договором від 10.03.2016 строк дії договору продовжено до 31.03.2016; додатковою угодою від 18.03.2016 строк дії договору продовжено до 30.06.2016 (включно); додатковим договором від 18.07.2016 строк дії договору продовжено з 01.07.2016 до 31.07.2016 (включно); додатковим договором від 15.09.2016 строк дії договору продовжено з 01.08.2016 до 31.10.2016 (включно); додатковим договором від 29.11.2016 строк дії договору продовжено з 01.11.2016 по 31.03.2017 (включно) (арк. с. 26-29, 31-33, 35).

У матеріалах справи наявна копія додаткового договору від 10.03.2016, відповідно до якого у зв`язку з утворенням Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" сторони (Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та Фізична особа-підприємець Ментій Тетяна Миколаївна) погодили, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди № 12/02-3489-ОД, є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (арк. с. 28-29).

Відповідно до пункту 4 додаткового договору від 10.03.2016 пункт 3.6 договору оренди № 12/02-3489-ОД викладено в новій редакції: "Орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця; одержувач коштів - структурний підрозділ "Криворізька дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", код ЄДРПОУ одержувача - № 40081237/ч.н. 250, банк одержувача - ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" Дніпровське регіональне відділення, МФО 322959 рахунок № 106, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним".

Також, в матеріалах справи міститься копія акту приймання-передачі в оренду нерухомого (або іншого) майна від 10.03.2016, згідно з пунктами 1, 2 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно (об`єкт оренди) нежитлові приміщення, площею 280 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Іскрівська, 126, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 20.06.2013 та становить за незалежною оцінкою 309 072 грн. Об`єкт оренди обліковується на балансі структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (арк. с. 30).

Правонаступництво Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" стосовно прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, як первісного орендодавця за договором оренди № 12/02-3489-ОД, випливає з положень статей 115, 329, 770 Цивільного кодексу України, статті 85 Господарського кодексу України, статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та статей 2, 4, 5, 6 Закону України "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", а також підтверджується передавальним актом від 03.08.2015 і зведеним переліком майна державного підприємства "Придніпровська залізниця", що вноситься до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженими Міністром інфраструктури України 18.08.2015, згідно з якими орендоване відповідачем за договором оренди № 12/02-3489-ОД нерухоме майно було передано Державним підприємством "Придніпровська залізниця" до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 1, арк. с. 47) об`єкт оренди: нежитлова будівля загальною площею 141 кв. м, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Іскрівська, буд. 126, належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця"; право власності зареєстроване 21.09.2016, номер запису - 16598307.

Листом № НКМ-07/316 від 13.04.2017 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіонального філії "Придніпровська залізниця" повідомило Фізичну особу-підприємця Ментій Тетяну Миколаївну, що протокольним рішенням засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 29.03.2017 № Ц-57/25, зокрема, ухвалено продовження дії договору оренди від 07.07.2009 № 12/02-3489-ОД. При цьому відповідачу запропоновано погодити внесення змін до договору оренди від 07.07.2009 № 12/02-3489-ОД і повернути підписані та скріплені печаткою додаткові договори до 31.05.2017 шляхом передачі через балансоутримувача орендованого майна. До додатку до листа були додані додаткові договори.

Листом № 268/ДН-2 від 01.06.2017 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" регіонального філії "Придніпровська залізниця" повідомило Фізичну особу-підприємця Ментій Тетяну Миколаївну, що протокольним рішенням засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 29.03.2017 № Ц-57/25 ухвалено продовження дії договору оренди № 12/02-3489-ОД, у зв`язку з чим 04.05.2017 направлено лист від 13.04.2017 № НКМ-07/316 та додаткові договори щодо погодження внесення змін до договорів оренди.

Як зазначено в листі від 01.06.2017 № 267/ДН-2, на теперішній час не отримано погоджених орендарем додаткових договорів, термін дії додаткового договору від 28.11.2016 закінчився 31.03.2017. За вимогою ПАТ "Укрзалізниця", відповідачу необхідно по терміну завершення договорів оренди повернути майно балансоутримувачу протягом трьох робочих днів, шляхом підписання акту приймання-передачі, з одночасним погашенням заборгованості по орендній платі та відшкодуванням витрат балансоутримувача (арк. с. 39).

У підтвердження факту направлення листа № 268/ДН-2 від 01.06.2017 до позовних матеріалів надано фіскальний чек оператора поштового зв`язку від 08.06.2017 (арк. с. 40) та опис вкладення у цінний лист на ім`я ФОП Ментій Т.М. від 08.06.2017 (арк. с. 40).

Також у цьому листі відзначено, що за вимогою Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", відповідачу необхідно по терміну завершення договорів оренди повернути майно балансоутримувачу протягом трьох робочих днів шляхом підписання акту приймання-передачі, з одночасним погашенням заборгованості по орендній платі та відшкодуванням витрат балансоутримувача.

Листом № НГ-Н3-1-9/456 АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» повідомило Фізичну особу-підприємця Ментій Т.М., що у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3489-ОД та відсутності будь-яких підстав та намірів продовжувати договірні відносини, ФОП Ментій Т.М. необхідно повернути АТ Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» орендоване майно - будівлю магазину, площею 141,0 кв. м за адресою: Мальовнича (колишня Іскрівська), 126 в м. Кривий Ріг за актом приймання-передавання в порядку, передбаченому п. 10.11. договору оренди.

Крім того, 01.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії "Придніпровська залізниця" (балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Ментій Тетяною Миколаївною (орендар) було укладено договір № ПР/ДН-2-16-027/НКМ-В про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до договору оренди від 07.07.2021 № 12/02-3489-ОД (арк. с. 51-54).

Відповідно до пункту 1.1 договору № ПР/ДН-2-16-027/НКМ-Вбалансоутримувач структурний підрозділ «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» здійснює обслуговування майна, що знаходиться за адресою; м. Кривий Ріг, вул. Іскрівська,126 (надалі - Майно), загальною площею 141,0 кв. м, а також утримання прилеглої території, а Орендар відшкодовує витрати балансоутримувача на утримання орендованого Майна, експлуатаційні витрати та комунальні послуги, у тому числі на компенсацію плати податку на землю, пропорційно до займаної ним площі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором.

Згідно пункту 2.2 договору № ПР/ДН-2-16-027/НКМ-В орендар зобов`язується: не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок балансоутримувача за утримання орендованого майна та прилеглої території згідно виставленого рахунку фактично наданих послуг (підпункт 2.2.3 договору № ПР/ДН-2-16-027/НКМ-В).

Цей договір набуває чинності з моменту укладання та діє протягом строку дії договору оренди. У будь-якому випадку його умови розповсюджуються на відносини сторін до повернення майна орендарем балансоутримувачу згідно з актом приймання-передачі (пункт 7.1 договору № ПР/ДН-2-16-027/НКМ-В).

Позивач посилається на те, що строк дії договору оренди закінчився 31.03.2019 (з урахуванням висновків викладених у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2020 у справі № 904/7825/17), однак орендоване майно не повернуто, тому просить стягнути орендну плату за березень 2018 року липень 2019 року у розмірі 276 660, 16 грн та неустойку за вересень 2018 року липень 2019 року в розмірі 302 556, 38 грн та заборгованість з відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна в розмірі 11 685, 46 грн.

В обґрунтування нарахування відповідачу орендної плати за спірні періоди у загальному розмірі позивач посилається на виставлені структурним підрозділом "Криворізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" рахунки-фактури (арк. с. 58-86).

Наведені вище обставини і стали причиною виникнення спору у даній справі.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо суми орендної плати та неустойки

Позивач заявив до стягнення з відповідача орендну плату у розмірі 276 660, 16 грн за березень 2018 року липень 2019 року та неустойку у розмірі 302 556, 38 грн за період з вересня 2018 року липень 2019 року.

Судом встановлено, що спір виник за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності стосовно платежів з орендної плати та неустойки, які підлягають сплаті відповідачем, як орендарем, через несвоєчасне виконання ним обов`язку повернути орендоване майно позивачу, як орендодавцю, після припинення договору оренди.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За змістом наведених норм із закінченням строку договору найму (оренди), на який його було укладено, за наявності заперечень наймодавця щодо подальшого користування наймачем майном, договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії договору є невиконанням зобов`язання за цим договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).

Частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відтак, договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору, а припинення договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в Договорі.

Користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759,762,763 Цивільного кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Суд зазначає, що користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився суперечить змісту правовідносин за договором оренди та регулятивним нормам Цивільного кодексу України.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 Цивільного кодексу України і охоронна норма частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Відтак, положення пункту 3 частини 1 статті 3 та статті 627 Цивільного кодексу України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (стаття 6 ЦК України).

Неврахування таких висновків щодо застосування положень цивільного та господарського законодавства на практиці призводить до того, що з орендаря, який після припинення строку дії договору не повернув майно орендодавцю на його вимогу, фактично стягується потрійний розмір орендної плати, а саме: безпосередньо орендна плата, а також неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Такий підхід у регулюванні орендних правовідносин вочевидь не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що договір № 12/02-3489-ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 07.07.2009 припинив свою дію 31.03.2019. Таким чином, вимога щодо орендної плати за користування майном за період квітень червень 2019 року (після припинення дії договору), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Здійснивши перерахунок, суд дійшов висновку, що обґрунтованими вимогами є стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за договором у розмірі 173574, 51 грн, тобто до 31.03.2019.

Не заслуговують на увагу суду доводи відповідача щодо наявної суттєвої переплати ним орендної плати, яка у відповідності до інформації з відзиву становить 75 488, 06 грн, та, за твердженням відповідача, згідно з пунктом 3.10 договору повинна була бути зарахована орендодавцем у рахунок чергових орендних платежів. Позивач заперечує факти наявності переплати відповідачем орендної плати в указаному розмірі. Відповідач на надав будь-яких доказів у підтвердження здійснення на користь позивача платежів у сумі, а також не надав і доказів проведення звіряння з орендодавцем, яким зафіксовано зазначену суму переплати. Тож, оскільки документів у підтвердження відповідних господарських (розрахункових) операцій не надано, то підстави для зменшення суми наявної заборгованості на суму непідтвердженої переплати відсутні. При цьому, слід наголосити, що суб`єкт господарювання самостійно має забезпечувати зберігання документів, що підтверджують здійснення ним господарських та фінансових операцій, з огляду покладений законом обов`язок з відображення відповідних операцій у бухгалтерському т податковому обліках.

За змістом статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 ЦК України та статті 216 ГК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини 1статті 611 Цивільного кодексу України).

Законодавець у частині 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначив, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Невиконання наймачем передбаченого частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

За приписами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Тобто неустойка згідно із частиною другої статті 785 Цивільного кодексу України розглядається як законна неустойка і застосовується незалежно від погодження сторонами цієї форми відповідальності в договорі найму (оренди).

Водночас неустойка за частиною 2статті 785 Цивільного кодексу України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії Договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Узагальнюючи наведені висновки стосовно наслідків припинення договору у разі, якщо орендар не повертає майно після припинення строку дії договору, зокрема у вигляді подальшого неправомірного користування майном, та права орендодавця застосувати передбачений законом спосіб захисту порушеного права - стягнення з орендаря неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Суд, встановлюючи відмінності між орендною платою (платою за користування майном) та неустойкою, передбаченою частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, зазначає таке.

Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору (до спливу строку дії договору оренди), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним. Для притягнення орендаря, що порушив зобов`язання, до зазначеної відповідальності необхідна наявність вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Відтак, яким би способом в договорі не регламентувалися правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення договору, що відбулося у спірних правовідносинах , проте ці правовідносини не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.

Перевіривши розрахунок неустойки, суд зазначає, що він є невірний, оскільки позивачем не враховано вищезазначені положення.

Здійснивши перерахування, судом вважає, що сума неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача становить 113 169, 68 грн, у стягненні неустойки за період вересень 2018 року березень 2019 року в розмірі 189 169, 68 грн слід відмовити.

Щодо заборгованості з відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна

Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За нормами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, з огляду на умови п. 2.2.3. договору № ПР/ДН-2-16-027/НКМ-В про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до договору оренди від 07.07.2021 № 12/02-3489-ОД від 01.08.2016, строк оплати послуг балансоутримувача є таким, що настав, проте відповідачем своєчасно не вносилися кошти на відшкодування експлуатаційних та комунальних витрат, понесених балансоутримувачем.

Отже, порушення відповідачем умов спірного договору підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Відповідачем не надано доказів з відшкодування компенсаційних витрат за період липень 2017 року липень 2019 року.

З огляду на викладене законними й обґрунтованими є вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна в сумі 11 685, 46 грн.

Суд відзначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВРКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV(3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 4 479, 70 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ментій Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи ґедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) 173 574, 51 грн заборгованості з орендної плати по договору оренди № 12/02-3489-ОД, 113 386, 70 грн неустойки, 11 685, 46 грн заборгованості з відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та 4 479, 70 грн витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.12.2021

Суддя В.І. Ярошенко