УХВАЛА

м. Київ

28.12.2021Справа № 910/16430/21

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі № 910/16430/21

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕРІЯ ІНДАСТРІС"

про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі та витребування частки у статутному капіталі,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕРІЯ ІНДАСТРІС" (далі - відповідач, Товариство) з вимогами про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 22.03.2021 та витребування частки у статутному капіталі вартістю 10 000 000,00 грн.

Ухвалою суду від 21.10.2021 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлений строк для усунення недоліків.

29.10.2021 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Підприємства надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 05.11.2021 вищевказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ЕНД ІНВІКТУС". Також вказаною ухвалою суду підготовче засідання було призначене на 10.01.2022 та для належного повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕРІЯ ІНДАСТРІС" (IVERIA INDUSTRIES LLC) вирішено звернутись до Міністерства юстиції Грузії.

25.11.2021 на виконання ухвали суду від 05.11.2021 від позивача надійшли 4 (чотири) екземпляри нотаріально засвідченого перекладу грузинською мовою ухвали суду від 05.11.2021, позовної заяви та прохання про вручення судових та позасудових документів.

Пунктом 4 частини 1 статті 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

З огляду на всі вищевикладені обставини, враховуючи направлення господарським судом судових та позасудових документів для вручення за кордоном, для належного повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, суд зупиняє провадження у справі № 910/16430/21.

Ухвалою суду від 26.11.2021 зупинено провадження у справі № 910/16430/21 до надходження відповіді від Міністерства юстиції Грузії або іншого компетентного органу запитуваної Держави Грузії на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

22.12.2021 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- накласти арешт на корпоративні права - частку в статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРІТАС ЕНД ІНВІКТУС" (Код ЄДРПОУ 021, місцезнаходження: 01021, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 28/2), яка в сукупності становить 100% статутного капіталу товариства.

- заборонити органам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, але не виключно, міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та містких рад, Київської та Севастопольській міській, районної, районної у місті Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії щодо реєстрації змін до відомостей про ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРІТАС ЕНД ІНВІКТУС" (Код ), що містяться в Єдиному державному реєстрі щодо зміни: - розміру статутного капіталу товариства; - часток у статутному (складеному) капіталі товариства; - складу учасників товариства; - відповідних відомостей у статуті товариства або реєстрації статуту у новій редакції.

- заборонити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІВЕРІЯ ІНДАСТРІС» (юридична особа, що зареєстрована за законодавством Грузії, реєстраційний номер 445497631) чи його представникам та іншим уповноваженим особам вчиняти дії, що виникають на підставі права власності на частку в розмірі 100 % статутного капіталу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРІТАС ЕНД ІНВІКТУС" (Код ), та які направлені на відчуження та/або обтяження у будь-який спосіб зазначеної частки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРІТАС ЕНД ІНВІКТУС" (Код ), у тому числі, внесення відповідних змін до державних реєстрів.

Частиною 1 статті 230 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Беручи до уваги надходження до суду заяви про забезпечення позову, строк розгляду якої є обмежений двома днями в силу ГПК України, суд дійшов висновку про поновлення провадження в справі.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання та іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 1, 3 статті 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила про наявність ризиків вчинення відповідачем дій, направлених на відчудження та/або обтяження у будь-який спосіб спірної частки, що значно ускладнить виконання рішення в цій справі.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на корпоративні права та забороною вчиняти певні дії.

Проте, заявником до заяви про вжиття заходів забезпечення позову не додано жодних належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України доказів на підтвердження наявності фактів, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи приписи статті 141 ГПК України, з огляду на доказову необґрунтованість заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, у випадку зміни відповідних обставин.

Пунктом 4 частини 1 статті 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

З огляду на всі вищевикладені обставини, враховуючи направлення господарським судом судових та позасудових документів для вручення за кордоном, для належного повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, суд зупиняє провадження у справі № 910/16430/21.

На підставі викладеного та керуючись статями 136-138, 140, 228, 230, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 910/16430/21 поновити.

2. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі № 910/16430/21 - відмовити повністю.

3. Зупинити провадження у справі № 910/16430/21 до надходження відповіді від Міністерства юстиції Грузії або іншого компетентного органу запитуваної Держави Грузії на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

4. Ухвала набирає законної сили 28.12.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ