ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
30.12.2021 Справа № 905/2485/21
за позовом: Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС ЕКО», м.Київ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунального підприємства "Полігон ТПВ"
про зобов`язання звільнити земельну ділянку,
без виклику (повідомлення) сторін,
Маріупольська міська рада, м. Маріуполь Донецької області звернулась до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС ЕКО», м. Київ про зобов`язання звільнити частини земельних ділянок та привести їх у придатний для використання стан.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на втрату відповідачем права користування частинами земельних ділянок з підстав припинення раніше укладених договорів про встановлення земельних сервітутів, а отже користування земельними ділянками без достатніх правових підстав.
Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, за змістом якої останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу користування земельними ділянками, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади міста Маріуполя та на яких розташовані полігони ТПВ № 1 та ТПВ №2; заборони експлуатації діючих побудованих та введених в експлуатацію інженерних споруд для виробництва гахоелектричної енергії на земельних ділянках на полігонах ТПВ № 1 та ТПВ №2.
Розглянувши заяву Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області про забезпечення позову, суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Згідно з п. 2, 4 ч.1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Так, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Судом встановлено, що фактично, позивач в заяві про забезпечення позову просить суд заборонити відповідачу здійснювати господарську діяльність щодо виконання повного комплексу робіт по дегазації полігонів, що здійснюється в рамках проекту Спільного впровадження Кіотського протоколу.
Підставою для забезпечення позову заявник зазначає можливе істотне ускладнення виконання рішення у справі, якщо воно буде прийнято на його користь, а також можливість проведення відповідачем будівництва нових інженерних споруд на земельних ділянках, які він просить повернути в його користування.
Що стосується можливого ускладнення виконання судового рішення, судом не вбачається причинно-наслідкового зв`язку між здійсненням господарської діяльності відповідача щодо виконання повного комплексу робіт по дегазації полігонів та ускладненням виконання судового рішення про звільнення земельних ділянок.
Щодо можливості проведення відповідачем будівництва нових інженерних споруд на земельних ділянках, суд вважає такі твердження лише припущеннями заявника, оскільки не надано жодних доказів здійснення таких намірів відповідачем.

Крім того, надання оцінки факту припинення договорів сервітуту та наявності чи відсутності права користування земельними ділянками відповідачем можливе лише при розглядів справи по суті і прийнятті рішення у справі і не може бути вирішено під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Більш того, втручання в господарську діяльність відповідача шляхом заборони робіт по дегазації полігонів, що здійснюється в рамках проекту Спільного впровадження Кіотського протоколу ставить під сумнів розумність і адекватності вимог заявника.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Маріупольської міської ради про забезпечення позову.
Керуючись статтями 136, 137, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 01.10.2021.
Ухвала може бути оскаржена учасниками справи протягом десяти днів з дня її проголошення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя О.В. Чернова