ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Черкаси справа № 925/1208/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача: Слинько М.Г. за довіреністю,

від відповідача: Гаврилов Д.О. адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Черкаської міської ради

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 34 247 грн 08 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 29.01.2020 № 1215 (Угода) в сумі 34 247 грн 08 коп. та понесених судових витрат сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 29 січня 2020 року між Черкаською міською радою (Позивач, Землевласник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Відповідач, Землекористувач) було укладено угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, зареєстровану в Управлінні земельних ресурсів та землеустрою департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради 29.01.2020 № 1215.

Предметом Угоди є частина прибудинкової території за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 52, яка є комунальною власністю Черкаської міської ради і яку використовує Відповідач, орендуючи нежитлове приміщення.

Розрахунок за користування прибудинковою територією було здійснено починаючи з моменту фактичного використання прибудинкової території з 13.03.2017 на площу 92,90 кв. м (площа для нарахування плати за землю, враховуючи частку землекористування в прибудинковій території 102,83 кв. м), з 15.05.2018 на площу 99,80 кв. м (площа для нарахування плати за землю, враховуючи частку землекористування в прибудинковій території 109,46 кв. м) по 31.03.2019 в розмірі 17 979,12 грн згідно з п. 3.2. Угоди; та за період з 01 квітня 2019 року по 31 липня 2021 року в розмірі 21 267,96 грн згідно з п. 3.4. Угоди.

Відповідач частково сплатив за весь період користування частиною прибудинкової території, в розмірі 5 000,00 грн.

Позивач зазначає, що безоплатне використання Відповідачем прибудинкової території, яка є комунальною власністю територіальної громади міста Черкаси, та невиконання ним договірних зобов`язань є порушенням прав територіальної громади, а також порушенням ним вимог чинного законодавства. Внаслідок такого порушення міський бюджет м. Черкаси недоотримав за Угодою 34 247 грн 08 коп.

Ухвалою від 14.09.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; задовольнив клопотання Черкаської міської ради про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (також по тексту ГПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивачу та відповідачу.

06 жовтня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, 25 жовтня 2021 року заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких останній проти позовних вимог заперечує, мотивуючи свою позицію таким:

1. Вимога про стягнення 17 979,12 грн не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 3.2. Угоди про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 29.01.2020 Землекористувач, що використовує земельну ділянку з порушенням вимог статті 206 Земельного кодексу України, чим завдає збитків Землевласнику, протягом 9-ти місяців зобов`язується відшкодувати кошти в розмірі 17 979,12 грн рівними частинами по 1 997,68 грн щомісячно за період з 13.03.2017 по 31.03.2019. Для настання обставин, визначених пунктом 3.2. Угоди, а саме відшкодувати кошти в розмірі 17 979,12 грн необхідна наявність доказів використання Землекористувачем земельної ділянки з порушенням вимог статті 206 Земельного кодексу України.

Таких доказів позивачем не надано.

2. Відсутні докази наявності заборгованості.

Аналогічні спори розглядалися Черкаським апеляційним судом та постановами від 25.05.2021 у справі № 711/6513/20, від 28.01.2020 у справі № 711/10645/17 Черкаській міській раді було відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу на підставі Угоди про справляння плати за користування частиною прибудинкової території.

З врахуванням позицій, викладених у наведених постановах, Відповідач зазначає, зокрема, таке.

Згідно з розрахунком плати за користування частиною прибудинкової території плата за користування частиною прибудинкової території розрахована з 13.03.2017 та з 15.05.2018, з посиланням на рішення Черкаської міської ради від 24.01.2019 № 2-3735 «Про міський бюджет на 2019 рік», яке діє в 2019 році та не має жодного відношення до розрахунку плати за 2017 та 2018 роки.

Позивачем надано розрахунок частки та площі для нарахування плати за користування частиною прибудинкової території ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , у якому вказано, що площа для нарахування плати за землю становить 109,46 кв. м. Проте, згідно з договором оренди об`єкту нерухомості № 2024 від 27.01.2020 загальна площа приміщень, що орендується 90,80 кв. м. Згідно з технічного паспорту на групу нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , яку орендує ФОП ОСОБА_1 , площа приміщень складає 90,80 кв. м.

Відповідно, площа для нарахування плати за землю мала становити 90,80 кв. м, а не 109,46 кв. м за 2018 рік та не 102,83 кв. м за 2017 рік.

Розрахунок площі для нарахування орендної плати не містить підпису відповідача та дати його складення, тому відсутні належні докази того, що саме цей розрахунок є додатком до укладеної між сторонами угоди.

Приймаючи до уваги, що відповідно до пункту 6 Угоди, невід`ємними частинами угоди є розрахунок плати за користування частиною прибудинкової території, розрахунок частки та площі для нарахування плати за користування частиною прибудинкової території, вони як і основний договір повинні містити підписи Землекористувача та Землевласника, проте всупереч норм Цивільного кодексу України зазначені додатки не містять підпису відповідача ФОП ОСОБА_1 та дати підписання додатків, тому вони не можуть бути належними доказами наявності заборгованості ФОП ОСОБА_1 .

Подані Позивачем розрахунки заборгованості містять посилання на рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 червня 2005 року № 793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території», а також рішення Черкаської міської ради від 24.01.2019 № 2-3735 «Про міський бюджет на 2019 рік». Проте, Позивачем не надано відповідні рішення міської ради разом із позовною заявою, тому перевірити правильність розрахунків неможливо.

Позивачем не надано доказів ознайомлення Відповідача із вказаними розрахунками.

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх не спростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Аналогічний висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27.12.2019 року у справі № 641/6191/17.

Подані позивачем докази наявності у відповідача ФОП ОСОБА_1 заборгованості за Угодою, а також розміру такої заборгованості, не є достатніми та належними, оскільки вони достовірно не підтверджують наведені Позивачем у позовній заяві обставини.

Крім того, Відповідач просить стягнути з Черкаської міської ради на свою користь витрати на оплату послуг з професійної правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн.

Про зазначене Відповідач відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України подав клопотання від 01.10.2021 разом з попереднім розрахунком витрат на правничу допомогу.

12 жовтня 2021 року від Позивача надійшла відповідь на відзив.

Позивач зазначив, що Відповідач використовує прибудинкову територію починаючи з 13.03.2017 та розрахунок за користування прибудинковою територією було здійснено саме починаючи з моменту фактичного використання прибудинкової території.

Відповідач звернувся з заявою про укладення Угоди в 2019 році, тому відповідно проект угоди розроблявся з врахуванням рішення Черкаської міської ради від 24.01.2019 № 2-3735 «Про міський бюджет на 2019 рік» відповідно за 2019 рік.

Угода була підписана відповідачем без будь-яких зауважень та протоколу розбіжностей при повному розумінні значення та змісту вказаної угоди.

На переконання Позивача, доводи Відповідача про те, що не можливо було врахувати рішення Черкаської міської ради від 24.01.2019 № 2-3735 не заслуговують на увагу, оскільки посилання на вказане рішення було здійснено лише з врахуванням п. 21 вказаного рішення, такого змісту:

«Установити, що юридичні та фізичні особи, які мають в житловому багатоквартирному будинку у власності або користуванні нежитлові приміщення, укладають з міською радою строкові угоди про плату за користування частиною прибудинкової території з розрахунком площі (частки) для нарахування такої плати у порядку, визначеному рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 № 793.»

Вказане рішення ніяким чином не впливає на зміст розрахунку плати за користування прибудинковою територією.

Розрахунок плати за користування частиною прибудинкової території та розрахунок частки та площі для нарахування плати зі користування частиною прибудинкової території є невід`ємними частинами Угоди.

Таким чином, спростовуються твердження відповідача про те, що він не був з ними ознайомлений.

Частиною 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку із необхідність повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, з метою сприяння учасникам судового процесу в реалізації їх процесуальних прав, для справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спору, суд вирішив розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначити по справі судове засідання на 21.12.2021, про що 08.12.2021 постановив ухвалу.

У судовому засіданні, що відбулося 21.12.2021, за участю представників обох сторін, представники надали пояснення; суд видалявся до нарадчої кімнати.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 22.12.2021 було підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Відомості про вказані процесуальні дії занесені до протоколів судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

Відповідач 29.01.2019 через ЦНАП м. Черкаси звернувся до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради з заявою вх. № 8099-3, в якій просив у зв`язку з використанням ним частини прибудинкової території за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 52, пов`язаної з наявністю на даній території нежитлового приміщення (підвал), площею 0,0998 га, укласти угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території за даною адресою».

Підставами для укладення вказаної угоди стало таке:

На підставі договору оренди об`єкта нерухомості № 2024 від 13.03.2017 (далі Договір оренди № 2024 від 13.03.2017) Відповідач орендує за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 52 нежитлові приміщення загальною площею 92,90 кв. м (об`єкт).

Відповідно до п. 7.1.12 Договору оренди № 2024 від 13.03.2017, Орендар (Відповідач) зобов`язаний укласти з власником землі договір про плату за землю або цивільно-правову угоду за фактичне використання землі.

Згідно з п. 4.1. Договору оренди № 2024, договір оренди укладено на термін з 13.03.2017 по 31.01.2020 і вступає в дію з дати приймання Об`єкта за актом приймання-передачі.

15 травня 2018 року було укладено угоду про внесення змін до Договору оренди № 2024, відповідно до якої площа орендованих приміщень стала становити 99,80 кв. м.

27 січня 2020 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та Відповідачем було укладено договір оренди об`єкта нерухомості № 2024 (далі Договір оренди № 2024 від 27.01.2020), відповідно до якого Відповідачу було передано те саме нерухоме майно на строк з 01.02.2020 по 30.02.2023.

Відповідно до п. 7.1.12 Договору № 2024 від 27.01.2020, Орендар (Відповідач) зобов`язаний укласти з власником землі договір про плату за землю або цивільно-правову угоду за фактичне використання землі.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Відповідно до п.п. «а», «б» ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06.09.2012 № 5245-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Україні щодо розмежування земель державної та комунальної власності», з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Тобто, земельна ділянка, на якій розташоване орендоване нерухоме майно Відповідача перебуває у власності територіальної громади м. Черкаси в силу закону, а тому саме з Черкаською міською радою належить укласти договір про плату за фактичне використання землі.

Отже, Відповідач використовує прибудинкову територію за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 52, починаючи з 13.03.2017.

На підставі заяви Відповідача від 29.01.2019 вх. № 8099-3, було підготовлено та передано на підпис Відповідачу відповідну угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території.

Угода була підписана 29.01.2020 та зареєстрована в Управлінні земельних ресурсів та землеустрою департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради 29.01.2020 за № 1215.

Позивач зазначає, що оскільки Відповідач звернувся з заявою про укладення угоди в 2019 році, тому проект Угоди розроблявся з врахуванням рішення Черкаської міської ради від 24.01.2019 № 2-3735 «Про міський бюджет на 2019 рік» відповідно за 2019 рік.

Вказана угода була підписана Відповідачем без будь-яких зауважень та протоколу розбіжностей.

Доводи Відповідача про те, що не можливо було врахувати рішення Черкаської міської ради від 24.01.2019 № 2-3735 не заслуговують на увагу, оскільки посилання на вказане рішення було здійснено лише з врахуванням п. 21 вказаного рішення, такого змісту:

« 21. Установити, що юридичні та фізичні особи, які мають в житловому багатоквартирному будинку у власності або користуванні нежитлові приміщення, укладають з міською радою строкові угоди про плату за користування частиною прибудинкової території з розрахунком площі (частки) для нарахування такої плати у порядку, визначеному рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 №793.»

Вказаний пункт наявний також в рішеннях про міський бюджет за попередні періоди. Вказане рішення ніяким чином не впливає на зміст розрахунку плати за користування прибудинковою територією.

Вказане рішення Черкаської міської ради від 24.01.2019 № 2-3735 є в публічному доступі та є загальнодоступним, розміщене на сайті Черкаської міської ради.

Об`єктом Угоди є частина прибудинкової території за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 52, яку використовує землекористувач орендуючи нежитлове приміщення (п 1.1. Угоди).

Угода укладена до 30.04.2022 (п. 2.1. Угоди).

У разі, якщо Землекористувач продовжує використовувати частину прибудинкової території після закінчення строку цієї Угоди, то за відсутності письмових заперечень Землевласника протягом одного місяця після закінчення строку дії Угоди, ця Угода вважається продовженою на той самий термін на тих самих умовах, які були передбачені Угодою ( п. 2.3. угоди).

Доказів припинення дії Угоди в справу не подано, правочин є таким, що здійснює правове регулювання відноси сторін у справі.

За користування частиною прибудинкової території Землекористувач сплачує плату у грошовій формі у розмірі визначеному згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 № 793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території» та рішення Черкаської міської ради від 24.01.2019 № 2-3735 «Про міський бюджет на 2019 рік» (п. 3.1. угоди).

Відповідно до пункту 3.2. Угоди Землекористувач, що використовує земельну ділянку з порушенням вимог ст. 206 Земельного Кодексу України, чим завдає збитки Землевласнику протягом 9-ти місяців зобов`язується відшкодувати кошти в розмірі 17 979,12 грн рівними частинами по 1 997,68 грн щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітнім за період з 13.03.2017 по 31.03.2019.

Пунктом 3.4 Угоди передбачено, що щомісячна плата за користування частиною прибудинкової території з 1 квітня 2019 року складає 759,57 грн та вноситься Землекористувачем до 10-го числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 3.5. Угоди встановлено, що в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів плати та нормативної грошової оцінки, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цієї угоди.

Позивач розрахунок за користування прибудинковою територією здійснив, починаючи з моменту фактичного використання прибудинкової території 13.03.2017 на площу 92,90 кв. м (площа для нарахування плати за землю, враховуючи частку землекористування в прибудинковій території 102,83 кв. м), а з 15.05.2018 на площу 99,80 кв. м (площа для нарахування плати за землю, враховуючи частку землекористування в прибудинковій території 109,46 кв. м).

За період з 13.03.2017 по 31.03.2019 нараховано 17 979,12 грн, за період з 01.04.2019 по 31.07.2021 року 21 267,96 грн, згідно з пунктом 3.4. Угоди. За вказаний період Відповідач сплатив 5 000,00 грн.

Стягнення заборгованості по платі за користування частиною прибудинкової території є предметом розгляду у справі.

Відповідно до п. 6.1. Угоди про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, розрахунок плати за користування частиною прибудинкової території та розрахунок частки та площі для нарахування плати за користування частиною прибудинкової території є невід`ємними частинами даної Угоди.

Отже твердження Відповідача, що він не був з ними ознайомлений не заслуговує на увагу.

Вищевказані додатки до Угоди, якою позивач обґрунтовує свої позовні вимоги наявні в матеріалах справи.

Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За загальними правилами ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Наявність і розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідачем належними доказами не спростовано, строки виконання зобов`язання за всіма платежами є такими, що настали, а тому дана заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку.

Суд відхиляє заперечення відповідача, оскільки він добровільно уклав Угоду, погодився на умови, не оспорював їх у судовому порядку, відносини сторін мають договірний характер і саме договір (Угода) визначає підстави, порядок, умови, межі, період та розмір зобов`язань сторін.

Згідно з умовами Угоди у Відповідача виникло зобов`язання за фактичне використання ним земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 13.03.2017 по 31.03.2019 в розмірі 17 979, 12 грн, яке хоч і визначено в Угоді як збитки, що не відповідає поняттю, визначеному у законі, однак не є підставою для припинення цього зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Розмір плати за користування частиною прибудинкової території з 01 квітня 2019 року по 31 липня 2021 року становить 21 267,96 грн.

Отже, до примусового стягнення з Відповідача на користь Позивача належить заборгованість за угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 29.01.2020 № 1215 в сумі 34 247 грн 08 коп.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Судовий збір, а також його витрати на правову допомогу адвоката покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ід. код: НОМЕР_1 ) на користь міського бюджету м. Черкаси (рах. UA0023759, одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси/18010900, , Банк: Казначейство України (ЕАП) призначення платежу: орендна плата за землю з фізичних осіб) заборгованість за угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 29.01.2020 № 1215 в сумі 34 247 грн 08 коп. (тридцять чотири тисячі двісті сорок сім гривень 08 копійок).

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ід. код: НОМЕР_1 ) на користь платника Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради (вул. Б. Вишневецького, 36, м. Черкаси ) (рах.: UА0086317, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, отримувач: Департамент фінансової політики Черкаської міської ради, ) 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 29 грудня 2021 року.

Суддя О.В. Чевгуз