ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Черкаси справа № 925/1555/21

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження розглянув справу за позовом Черкаського обласного комунального підприємства "Фармація", 18008, м.Черкаси, вул.Вернигори,7

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорнобаївська центральна районна аптека №35", смт.Чорнобай, вул.Центральна,212

про стягнення грошових коштів у сумі 41437,96 грн,

без участі представників сторін.

Черкаське обласне комунальне підприємство "Фармація" звернулось до Господарського суду Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорнобаївська центральна районна аптека №35" з вимогами: про стягнення грошових коштів у розмірі 41437,96 грн, з яких:

- 36301,01 грн заборгованості за договором поставки від 03.01.2020 №02-10/20-2,

- 611,65 грн - 3% річних,

- 1285,06 грн інфляційних втрат,

- 3240,24 грн пені,

а також про відшкодування судового збору у розмірі 2379,00 грн.

Відповідач вимоги не заперечив, відзиву не подав.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Про дату, час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений судом належним чином, що підтверджується розпискою в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення ПАТ «Укрпошта» форми №119.

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, вказаним в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДРПОУ відповідно до приписів ст. 93 ЦК України.

Відповідач не скористався своїм правом на подання суду відзиву на позовну заяву та безпосередню участь у судовому засіданні.

У разі неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними в ній доказами та матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Позивачем до дня засідання подано оригінали документів для огляду судом.

За результатами судового розгляду судом підписано вступну та резолютивну частину рішення без його проголошення відповідно до приписів ст.ст. 233, 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Між Черкаським обласним комунальним підприємством "Фармація" (Позивач, Постачальник, Кредитор у справі) та ТОВ "Чорнобаївська центральна районна аптека №35" (Відповідач, Покупець, Боржник у справі) був укладений договір поставки №02-10/20-2 від 03.01.2020 (а.с. 8-9).

Строк дії договору визначений до 31.12.2020 з автоматичною пролонгацією на такий же термін, якщо жодна зі сторін не заявила про припинення дії договору.

Відповідно до умов договору Постачальник поставляє та передає Покупцеві лікарські засоби, вироби медичного призначення та інший товар аптечного асортименту - у кількості за номенклатурою, ціною, строками і умовами поставки відповідно до умов договору та видаткових накладних.

Відповідачем товар медичного призначення за спірним договором отримано без зауважень. Всього за спірний період поставлено товару на суму 93500 грн.

Загальна вартість отриманого, але не оплаченого товару медичного призначення за період з 01.01.2021 по 30.09.2021 становить 36301,01 грн. акт звірки розрахунків (а.с. 10).

Відповідно до п. 5.6 договору строк оплати кожної партії товару протягом 20 календарних днів з моменту оформлення видаткової накладної.

На суму заборгованості позивачем нараховані обтяження боргу (інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми, та пеня за порушення строків розрахунків.

Ухилення Відповідача від проведення повного та належного розрахунку стало причиною зверхня позивача в суд за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу.

Відповідач, належно повідомлений про час і місце розгляду спору, відзиву не надав, вимоги не заперечив, доказів проведеного розрахунку не надав.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 Про судове рішення у цивільній справі, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 Про судове рішення при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасників, що їх дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями та приписами ст.ст. 4, 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у справі доказами, за своєю правовою природою договір поставки від 03.01.2020 №02-10/20-2 відповідає вимогам статті 712 ЦК України, 264 ГК України, якою передбачено, що за договором поставки постачальник зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій або іншій діяльності, не пов`язаній з сімейним, домашнім або подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (глава 54 ЦК України), якщо інше не встановлено договором, законом, або характером відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, - є господарським зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір поставки від 03.01.2020 №02-10/20-2 є реальним, оскільки не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Позивач на виконання умов Договору поставив Відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними, посилання на які містяться в акті звірки заборгованості (а.с. 10), та не спростовані відповідачем.

Відповідно до п. 5.6 Договору покупець зобов`язаний у повному обсязі оплатити кожну партію поставленого Товару в строк, що визначається у відповідній видатковій накладній постачальника. В разі, якщо у видатковій накладній постачальника термін оплати поставленої партії Товару не вказаний, покупець зобов`язаний повністю оплатити Товар в строк 20 (тридцять) календарних днів з моменту його прийняття.

Таким чином, строк виконання зобов`язання за Договором уже настав. Відповідач частково оплатив вартість товару, що підтверджується випискою з рахунку позивача (а.с. 10) та не спростовано позивачем і враховано ним при зверненні до суду.

Факт наявності заборгованості підтверджується Договором, видатковими накладними, частковим розрахунком за поставлений товар. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отриманий товар, в розумінні вимог ст.ст. 74, 76 ГПК України, відповідач суду не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар, визначений в п. 5.6 Договору.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки товару, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобов`язання в частині належної та повної оплати за отриманий товар належним чином не виконав. Строк сплати за отриманий товар вже настав.

Станом на 20.12.2021 основна заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлений товар становить 36301,01 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає, що строк виконання грошового зобов`язання за договором для відповідача вже настав.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 36301,01 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Позивач на підставі приписів ст. 625 ЦК України нараховує відповідачеві до сплати 1285,06 грн. інфляційних втрат та 611,65 грн. -3% річних з простроченої суми за період з квітня 2021 по листопад 2021. Розрахунок нарахувань обтяжень боргу перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій програмного комплексу "Еліт:Ліга Закон", не перевищує можливих сум нарахувань позивача. Вимога обґрунтована та підлягає до задоволення.

Позивач на підставі приписів ст.ст. 546, 549 ЦК України, п. 6.2 договору (а.с. 8 зворот) нараховує відповідачеві до сплати 3240,24 грн. пені за прострочення грошового зобов`язання за період 25.04.2021-15.11.2021.

Розрахунок нарахувань неустойки перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій програмного комплексу "Еліт:Ліга Закон", не перевищує можливих сум нарахувань позивача. Вимога обґрунтована та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату боргу - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів об`єктивної неможливості погашення боргу.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 2270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобаївська центральна районна аптека №35, Черкаська область, смт. Чорнобай, вул. Центральна, 212, ідентифікаційний 5, номер рахунку в банках невідомий

на користь позивача: Черкаського обласного комунального підприємства "Фармація", 18008, м.Черкаси, вул.Вернигори, 7, ідентифікаційний , номер рахунку в банках невідомий

- 36301,01 грн, 611,65 грн - 3% річних, 1285,06 грн інфляційних втрат, 3240,24 грн пені та 2270,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 23.12.2021.

Суддя Г.М. Скиба