РІШЕННЯ

18 листопада 2021 року м. ТернопільСправа № 921/548/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровця Я.Я.

за участю секретаря судового засідання Сиротюк К.В.

Розглянув справу за правилами загального позовного провадження

за позовом Горбачевської Галини Михайлівни , АДРЕСА_1

до відповідачів:

1. Білецької сільської ради, вул. Молодіжна, 19, с. Біла, Тернопільський район, Тернопільська область

2. Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації, вул. М.Кривоноса, 10, м. Тернопіль

3. Тернопільської районної державної адміністрації, майдан Перемоги, 1, м. Тернопіль

про стягнення 92 343,05 грн.

За участю учасників судового процесу:

від позивача: Горбачевська Г.М.

від відповідача 1: Ящук Ю.П. - представник,

від відповідача 2: Гриців М.Б. - представник,

від відповідача 3: Алексанян С.Ж. - представник; Підлужна Д.П. - представник.

Судові процедури

Судом роз`яснено форму і стадії судового провадження, що здійснюється у межах даної справи згідно до вимог ГПК України.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд", відповідно до вимог статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Суть справи.

Горбачевська Галина Михайлівна звернулася до Господарського суду Тернопільської області до відповідачів Білецької сільської ради, Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації та Тернопільської районної державної адміністрації про стягнення 92 343,05 грн.

Відкриття провадження у справі.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2021 для розгляду справи №921/548/21 визначено суддю Боровця Я.Я.

Ухвалою суду від 30.08.2021 відкрито провадження у справі №921/548/21 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 28.09.2021.

Розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження.

Підготовче провадження.

Підготовче засідання вперше призначене на 28.09.2021.

Протокольною ухвалою від 28.09.2021 підготовче засідання відкладалося на 19.10.2021.

Пунктом 3 частини 2 статті 185 ГПК України встановлено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 19.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/548/21 до судового розгляду по суті на 04.11.2021.

Розгляд справи по суті.

У судовому засіданні - 04.11.2021 розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 04.11.2021, судом оголошувалась перерва до 18.11.2021, про що зазначено у протоколі судового засідання.

При розгляді справи по суті, суд з`ясував обставини справи, дослідив докази у справі, заслухав обґрунтування позовних вимог представника позивача, його вступне та заключне слово та заперечення позовних вимог представників відповідача, їх вступне та заключне слово.

У судовому засіданні 18.11.2021, після з`ясування обставин справи та дослідження доказів у справі, суд, після виходу із нарадчої кімнати, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи сторін

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані порушенням договірних зобов`язань, що виникли на підставі договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування, що не виходить за межі Тернопільського району за № 85/2019 від 19.07.2019 та договору на відшкодування збитків за перевезення пільгових категорій населення автомобільним пасажирським транспортом за №85/2019-20/1 від 02.01.2020.

В якості правових підстав позову позивач вказує зокрема норми Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Просить суд позов задоволити.

Заперечення відповідача 1.

Представник відповідача - Білецької сільської ради заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов (вх. №7726 від 21.09.2021). Просить в позові відмовити.

Заперечення відповідача 2.

Представник відповідача - Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов (вх. №7643 від 17.09.2021). Просить в позові відмовити.

Заперечення відповідача 3.

Представник відповідача - Тернопільської районної державної адміністрації заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№7774 від 22.09.2021). Просить в позові відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Як стверджує позивач, 19.12.2001 Горбачевська Галина Михайлівна була зареєстрована як фізична особа - підприємець про, що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В02 за № 654948.

В 2015 році Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті видала Горбачевській Галини Михайлівні ліцензію серії АЕ за № 572516 щодо надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом.

19 липня 2019 року між Тернопільською районною державною адміністрацію (як, Замовником) та Фізичною особою - підприємцем Горбачевською Галиною Михайлівною (як, Перевізником) укладено договір № 85/2019 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування, що не виходить за межі Тернопільського району, відповідно до умов якого Замовник надає Перевізникові право на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, на автобусному маршруті загального користування: №15-30 Тернопіль - Великий Глибочок, № 15-32/1 Горішній Івачів (Чистилів) - Тернопіль (п.1.1. Договору № 85/2019).

Згідно п.1.2 Договору № 85/2019 визначено, що Перевізник забезпечує перевезення пасажирів на умовах, передбачених даним Договором і у відповідності з Правилами надання послуг пасажирського транспорту загального користування та іншими нормативними документами, наступними транспортними засобами : ПАЗ 3205, ПАЗ 32054 та Mercedes Bens Sprinter 412 D.

Договір укладений на строк з 25 липня 2019 року по 24 липня 2024 року і дії з дня його укладення.

Також, 02.01.2020 між Тернопільською районною державною адміністрацію (як, Замовник), Управлінням соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації (як, Головний розпорядник коштів) та Фізичною особою - підприємцем Горбачевською Галиною Михайлівною (як, Перевізник) укладено договір №85/2019-20/1 на відшкодування збитків за перевезення пільгових категорій населення автомобільними пасажирським транспортом, відповідно до умов якого сторони домовились, що згідно пункту 2.3.17 Договору №85/2019 від 19.07.019 укладеного з Тернопільською районною державною адміністрацією "на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на автобусному маршруті" Перевізник бере на себе зобов"язання по наданню соціально значущих послуг з перевезення пасажирів на пільгових умовах, передбачених чинним законодавством на маршруті №15-30 Тернопіль - Великий Глибочок, № 15-32/1 Горішній Івачів (Чистилів) - Тернопіль ( п.1.1. Договору №85/2019-20/1).

Згідно пункту 1.2. Договору № 85/2019-20/1 передбачено, що Головний розпорядник коштів зобов"язується проводити відшкодування за перевезення пільгових категорій населення автомобільним пасажирським транспортом згідно поданих розрахунків в межах кошторисних призначень на дані цілі. Відшкодування буде проводитись з врахуванням поданих розрахунків та коефіцієнтів, затверджених розпорядженням голови районної державної адміністрації.

Середня вартість поїздки одного пасажира становить 9,53/9,82 грн, при середній дальності поїздки 8,0/8,8 км. фіксується в розрахунках витрат на відшкодування збитків, пов"язаних з наданням послуг. У разі зміни тарифів на протязі року укладається додаток до даного договору.

Пунктами 2.1., 2.2., 2.3. Договору №85/2019-20/1 визначено, що Перевізник зобов"язується надавати соціально значущі послуги з перевезення пасажирів на пільгових умовах, передбачених чинним законодавством. Здійснювати безоплатне перевезення на маршруті учнів, які проживають та навчаються в сільській місцевості та проводити розрахунки витрат на відшкодування збитків, пов"язаних з наданням послуг до 5 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги.

Замовник вивчає пасажиропотоки і стан задоволення потреб пільгової категорії населення по перевезеннях в кожному населеному пункті району, щоквартально затверджує коефіцієнти співвідношення кількості безкоштовно перевезених пасажирів і пасажирів, що оплачують проїзд щодо кожного перевізника та маршруту. Розробляє ефективні механізми контролю за дотриманням нормативно-правових документів при здійсненні перевезень і виконання договірних зобов"язань Перевізником.

Головний розпорядник коштів приймає до відшкодування від перевізників району суми нарахованих пільг за фактично надані послуги у звітному місяці, але не більше як на 1/12 від річного обсягу коштів, передбачених у бюджеті району. Здійснює пропорційний розподіл коштів згідно поданих розрахунків в межах кошторисних призначень на дані цілі та зобов"язується проводити відшкодування по мірі поступлення коштів з державного бюджету.

Відповідно до пункту 4.1 Договору №85/2019-20/1, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє з 02.01.2020 до 31.12.2020.

На виконання умов Договорів, Перевізником надано послуги у 2020 році, про що свідчать розрахунки суми компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян при користуванні пасажирським транспортом на приміських маршрутах за січень 2020 року, за лютий 2020 року, за березень 2020 року, за травень 2020 року, за червень 2020 року, за липень 2020 року, за серпень 2020 року, за вересень 2020 року, за жовтень 2020 року, за листопад 2020 року та за грудень 2020 року.

Факт виконання умов договорів, як зі сторони Перевізника та і зі сторони Головного розпорядника коштів свідчать Акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, між Горбачевською Г.М. та головним розпорядником коштів місцевого бюджету протягом 2020 року.

24 січня 2020 року між Білецькою сільською радою (Сторона 1) та Тернопільською районною радою (Сторона 2) укладено договір №5 про передачу коштів у вигляді міжбюджетного трансферту (інші субвенції з місцевого бюджету) Тернопільському районному бюджету на 2020 рік, відповідно до умов якого Сторона 1 надає Стороні 2 у вигляді міжбюджетних трансфертів "Інша субвенція з місцевого бюджету" (поточні трансферти) органам управління інших рівнів кошти в сумі 947 000,00 грн, з них в тому числі - 300 000,00 грн на здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом окремим категоріям громадян Білецької сільської ради (на перше півріччя 2020 року) (п.2.1 Договору №5).

Пунктом 3.1 Договору №5 сторони домовились, що Сторона 1 має право вимагати від Сторони 2 виділені кошти використати згідно з їх цільовим призначенням, в свою чергу Сторона 2 - своєчасно та в повному обсязі отримувати кошти з бюджету Сторони 1 на зазначені цілі.

Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє протягом 2020 бюджетного року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов"язань ( п.5.1 Договору №5).

29 жовтня 2020 року між Білецькою сільською радою (Сторона 1) та Тернопільською районною радою (Сторона 2) укладено договір №13 про міжбюджетний трансферт на 2020 рік, предметом якого є передача коштів із Білецького сільського бюджету до Тернопільського районного бюджету у вигляді міжбюджетних трансфертів "Інша субвенція з місцевого бюджету" (поточні трансферти) органам управління інших рівнів кошти в сумі 144 300,00 грн, в тому числі - 50 000,00 грн на здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом окремим категоріям громадян Білецької сільської ради (п.2.1 Договору №13).

Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє протягом 2020 бюджетного року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов"язань ( п.5.1 Договору №13).

Однак, позивач стверджує , що відповідно до розрахунків компенсаційних виплат сума до відшкодування становила 442 343,05 грн.

Проте, відповідачами виконано зобов"язання за 2020 рік не в повному обсязі, зокрема у розмірі 350 000,00 грн.

Як вказує позивач, заборгованість відповідачів за відшкодування збитків за перевезення пільгових категорій населення становить 92 343,05 грн.

Таким чином, 03.12.2020 Горбачевська Г.М. звернулася листом - вимогою за №9 до голови Білецької ОТГ Малика Д.В. щодо вирішення питання і дофінансування потреби до кінця 2020 року.

Дана вимога залишена Білецькою сільською радою без відповіді та задоволення.

Як зазначає позивач, 24.12.2020 Білецька сільська рада звернулася з листом №1368 до Тернопільської районної ради, відповідно до якого просила на черговому засіданні бюджетної комісії та сесії Тернопільської районної ради розглянути питання, щодо отримання Тернопільським районним бюджетом із Білецького сільського бюджету на 2020 рік кошти в сумі 50 000 ,00 грн на здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом окремим категоріям громадян Білецької сільської ради на грудень 2020 року, долучивши при цьому рішення 5 сесії VІІІ скликання Білецької сільської ради "Про передачу міжбюджетного трансферту до Тернопільського районного бюджету" №393 від 24.12.2020 та договір про міжбюджетний трансферт №16.

19.01.2021 Тернопільська районна рада надала відповідь ФОП Горбачевській Г.М., в якій повідомила останню що питання щодо отримання Тернопільським районним бюджетом із Білецького сільського бюджету на 2020 рік коштів на здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом окремим категоріям громадян Білецької сільської ради на грудень 2020 року на сесії Тернопільської районної ради не розглядалося , оскільки після отримання листа Білецької сільської ради від 24.12.2020 №1368 сесія Тернопільської районної ради не проводилася.

21.01.2021 Горбачевська Г.М. звернулася з вимогою до голови Білецької ОТГ Малика Д.В. щодо вирішення питання про виплати недофінансування по пільгових перевезеннях пасажирів.

Також , 22.01.2021 Горбачевська Г.М. звернулася з вимогою до голови Білецької ОТГ Малика Д.В. щодо звернення до Тернопільської районної ради щодо вирішення питання про виплати недофінансування по пільгових перевезеннях пасажирів.

12.02.2021 Білецькою сільською радою надано Горбачевській Г.М. відповідь за №13, відповідно до якої зазначено, що рішенням 5 сесії VІІІ скликання Білецької сільської ради "Про передачу міжбюджетного трансферту до Тернопільського районного бюджету" №393 від 24.12.2020 передбачено кошти в сумі 50 000,00 грн для здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом Білецької сільської ради. Дані кошти не були прийняті на рахунок районного бюджету на доходи. Договір про передачу трансфертів не підписаний зі сторони Тернопільської районної ради. Відповідно до п.1 ст.3 Бюджетного кодексу України бюджетний період становить один календарний рік. Оскільки бюджетний (2020) рік завершений, то фінансових зобов"язань, зі сторони районної державної адміністрації до Білецької сільської ради на кінець 2020 року не встановлено.

02.03.2021 Управління соціального захисту населення районної державної адміністрації надано інформацію Горбачевській Г.М. , в якій вказано , що відповідно до рішень Тернопільської районної ради "Про міжбюджетні трансфери" Тернопільському районному бюджету з Білецького сільського бюджету на здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд на 2020 рік було виділено кошти в сумі 350,0 тис. грн, усі вони перераховані ФОП Горбачевській Г.М.

Також, 02.03.2021 Тернопільська районна рада своїм листом № 01-115/10 повідомила ФОП Горбачевську Г.М., що з початку 2021 бюджетного року Білецька сільська рада щодо передачі міжбюджетного трансферу до Тернопільського районного бюджету не зверталась.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Зміст спірних правовідносин, які склались між сторонами.

Визначаючи правову природу спірних правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку, що обставини даного спору виникли з договору, згідно якого здійснювалось перевезення пільгових категорій громадян на маршрутах, суд зазначає, що на спірні правовідносини сторін поширюються положення Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, а також Закону України "Про автомобільний транспорт", Бюджетний кодекс України та інші нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання, які з урахуванням предмету спору, є спеціальними нормативними актами.

Норми права, які застосував суд.

Мотивована оцінка судом аргументів наведених учасниками справи.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Статтею 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Отже, господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Так, 19.12.2001 Горбачевська Галина Михайлівна була зареєстрована як фізична особа - підприємець про, що свідчить Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В02 за № 654948.

Проте, з січня 2021 року припинено підприємницьку діяльність, як фізичної особи-підприємця Горбачевської Галини Михайлівни.

Спір, який є предметом даної справи, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки пов`язаний з господарською діяльністю, що раніше здійснювалася Горбачевською Галиною Михайлівною як фізичною особою-підприємцем.

Правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, Верховним судом у постанові від 27.02.2019 у справі №724/38/18.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Нормативне тлумачення змісту терміну "ліцензування" наведене в пункті 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", відповідно до якої ліцензування - засіб державного регулювання провадження видів господарської діяльності, спрямований на забезпечення безпеки та захисту економічних і соціальних інтересів держави, суспільства, прав та законних інтересів, життя і здоров`я людини, екологічної безпеки та охорони навколишнього природного середовища.

Приписами пункту 24 частини 1 статті 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" визначено, що такий вид господарської діяльності як перевезення пасажирів підлягає ліцензуванню.

Таким чином, системний аналіз викладених вище нормативно-правових актів свідчить про те, що суб`єкт господарювання, який виявив бажання займатися певним видом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, повинен звернутися до відповідного органу за отриманням ліцензії, при цьому попередньо надавши перелік визначених законодавством документів та виконавши ліцензійні умови (в даному випадку, які стосуються пасажирських перевезень).

В 2015 році Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті видала Горбачевській Галині Михайлівні ліцензії серії АЕ за № 572516 щодо надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина 1 статті 173 Господарського кодексу України).

У відповідності до вимог статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (стаття 193 Господарського кодексу України).

Із змісту частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).

Правовідносини, що склалися між сторонами, випливають із Договору, який по своїй правовій природі є договором перевезення та які підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України.

Так, укладений між сторонами договір є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України, (ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України), і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до положень статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно частини 1 статті 910 Цивільного кодексу України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення.

У відповідності до статті 915 Цивільного Кодексу України перевезення, що здійснюється юридичною особою, є перевезенням транспортом загального користування, якщо із закону, інших нормативно - правових актів або ліцензії, виданої цій організації, випливає, що вона має здійснювати перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти за зверненням будь-якої особи. Договір перевезення транспортом загального користування є публічним договором.

Встановлені обставини у даній справі, свідчать, що між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі договору № 85/2019 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування, що не виходить за межі Тернопільського району від 19 липня 2019 року укладений між Тернопільською районною державною адміністрацію (як, Замовником) та Фізичною особою - підприємцем Горбачевською Галиною Михайлівною (як, Перевізником), відповідно до умов якого Замовник надає Перевізникові право на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, на автобусному маршруті загального користування: №15-30 Тернопіль - Великий Глибочок, № 15-32/1 Горішній Івачів (Чистилів) - Тернопіль (п.1.1. Договору № 85/2019).

Також, договору №85/2019-20/1 на відшкодування збитків за перевезення пільгових категорій населення автомобільними пасажирським транспортом від 02.01.2020 укладений між Тернопільською районною державною адміністрацію (як, Замовник), Управлінням соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації (як, Головний розпорядник коштів) та Фізичною особою - підприємцем Горбачевською Галиною Михайлівною (як, Перевізник), відповідно до умов якого сторони домовились, що згідно пункту 2.3.17 Договору №85/2019 від 19.07.019 укладеного з Тернопільською районною державною адміністрацією "на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на автобусному маршруті" Перевізник бере на себе зобов"язання по наданню соціально значущих послуг з перевезення пасажирів на пільгових умовах, передбачених чинним законодавством на маршруті №15-30 Тернопіль - Великий Глибочок, № 15-32/1 Горішній Івачів (Чистилів) - Тернопіль ( п.1.1. Договору №85/2019-20/1).

Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналогічне положення містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

На виконання умов Договорів, Перевізником надано послуги у 2020 році, про що свідчать розрахунки суми компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян при користуванні пасажирським транспортом на приміських маршрутах за січень 2020 року, за лютий 2020 року, за березень 2020 року, за травень 2020 року, за червень 2020 року, за липень 2020 року, за серпень 2020 року, за вересень 2020 року, за жовтень 2020 року, за листопад 2020 року та за грудень 2020 року.

Факт виконання умов договорів, як зі сторони Перевізника та і зі сторони Головного розпорядника коштів свідчать Акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, між Горбачевською Г.М. та головним розпорядником коштів місцевого бюджету протягом 2020 року.

Закон України "Про автомобільний транспорт" визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту .

Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно статті 3 Закону України "Про автомобільний транспорт" цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Статтею 7 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що забезпечення організації пасажирських перевезень покладається: на міських, приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території однієї територіальної громади, - на виконавчий орган ради, що представляє інтереси відповідної територіальної громади; на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що проходять територією двох або більше територіальних громад та не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області, - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації; на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути), і міжнародних автобусних маршрутах загального користування - на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; на автобусному маршруті загального користування прямого сполучення місто Київ - міжнародний аеропорт "Бориспіль" - на Київську міську державну адміністрацію.

Автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах (частина 1 статті 29 Закону України "Про автомобільний транспорт").

За змістом статті 31 Закону України "Про автомобільний транспорт" відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються, у тому числі, розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами (стаття 42 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Згідно частин 1, 2, 4 статті 37 Закону України "Про автомобільний транспорт" пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Бюджетним кодексом України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Згідно п. ґ) статті 91 Бюджетного кодексу України, до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

За змістом статті 142 Конституції України, держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою.

Судом встановлено, що головним розпорядником коштів є Управлінням соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації.

Отже, забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати за рахунок державного або місцевого бюджетів збитки, понесені залізничним транспортом.

Згідно пункту 1.2. Договору № 85/2019-20/1 передбачено, що Головний розпорядник коштів зобов"язується проводити відшкодування за перевезення пільгових категорій населення автомобільним пасажирським транспортом згідно поданих розрахунків в межах кошторисних призначень на дані цілі. Відшкодування буде проводитись з врахуванням поданих розрахунків та коефіцієнтів, затверджених розпорядженням голови районної державної адміністрації.

Пунктами 2.1., 2.2., 2.3. Договору №85/2019-20/1 визначено, що Перевізник зобов"язується надавати соціально значущі послуги з перевезення пасажирів на пільгових умовах, передбачених чинним законодавством. Здійснювати безоплатне перевезення на маршруті учнів, які проживають та навчаються в сільській місцевості та проводити розрахунки витрат на відшкодування збитків, пов"язаних з наданням послуг до 5 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги.

Замовник вивчає пасажиропотоки і стан задоволення потреб пільгової категорії населення по перевезеннях в кожному населеному пункті району, щоквартально затверджує коефіцієнти співвідношення кількості безкоштовно перевезених пасажирів і пасажирів, що оплачують проїзд щодо кожного перевізника та маршруту. Розробляє ефективні механізми контролю за дотриманням нормативно-правових документів при здійсненні перевезень і виконання договірних зобов"язань Перевізником.

Головний розпорядник коштів приймає до відшкодування від перевізників району суми нарахованих пільг за фактично надані послуги у звітному місяці, але не більше як на 1/12 від річного обсягу коштів, передбачених у бюджеті району. Здійснює пропорційний розподіл коштів згідно поданих розрахунків в межах кошторисних призначень на дані цілі та зобов"язується проводити відшкодування по мірі поступлення коштів з державного бюджету.

Відповідно до пункту 4.1 Договору №85/2019-20/1, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє з 02.01.2020 до 31.12.2020.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України, Закон України "Про місцеві державні адміністрації" визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцева державна адміністрація забезпечує організацію населення транспортним обслуговуванням.

Судом встановлено, що 15.01.2020 на 21 сесія 7 скликання Білецька сільська рада прийняла рішення №1186 "Про передачу міжбюджетного трансферту до Тернопільського районного бюджету", яким вирішено дати згоду на передачу коштів у вигляді міжбюджетного трансферту, в тому числі 300 000,00 грн на здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом окремим категоріям громадян Білецької сільської ради (на перше півріччя 2020 року).

Таким чином, 24 січня 2020 року між Білецькою сільською радою (Сторона 1) та Тернопільською районною радою (Сторона 2) укладено договір №5 про передачу коштів у вигляді міжбюджетного трансферту (інші субвенції з місцевого бюджету) Тернопільському районному бюджету на 2020 рік, відповідно до умов якого Сторона 1 надає Стороні 2 у вигляді міжбюджетних трансфертів "Інша субвенція з місцевого бюджету" (поточні трансферти) органам управління інших рівнів кошти в сумі 947 000,00 грн, з них в тому числі - 300 000,00 грн на здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом окремим категоріям громадян Білецької сільської ради (на перше півріччя 2020 року) (п.2.1 Договору №5).

Пунктом 3.1 Договору №5 сторони домовились, що Сторона 1 має право вимагати від Сторони 2 виділені кошти використати згідно з їх цільовим призначенням, в свою чергу Сторона 2 - своєчасно та в повному обсязі отримувати кошти з бюджету Сторони 1 на зазначені цілі.

Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє протягом 2020 бюджетного року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов"язань ( п.5.1 Договору №5).

01 жовтня 2020 року Білецька сільська рада на 34 сесії VІІ скликання прийняла рішення №1723 ""Про передачу міжбюджетного трансферту до Тернопільського районного бюджету", яким вирішено дати згоду на передачу коштів у вигляді міжбюджетного трансферту, в тому числі 50 000,00 грн на здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом окремим категоріям громадян Білецької сільської ради.

А тому, 29 жовтня 2020 року між Білецькою сільською радою (Сторона 1) та Тернопільською районною радою (Сторона 2) укладено договір №13 про міжбюджетний трансферт на 2020 рік, предметом якого є передача коштів із Білецького сільського бюджету до Тернопільського районного бюджету у вигляді міжбюджетних трансфертів "Інша субвенція з місцевого бюджету" (поточні трансферти) органам управління інших рівнів кошти в сумі 144 300,00 грн, в тому числі - 50 000,00 грн на здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом окремим категоріям громадян Білецької сільської ради (п.2.1 Договору №13).

Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє протягом 2020 бюджетного року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов"язань ( п.5.1 Договору №13).

Так, 24.12.2020 рішенням 5 сесії VІІІ скликання Білецької сільської ради "Про передачу міжбюджетного трансферту до Тернопільського районного бюджету" №393 вирішено дати згоду на передачу коштів у вигляді міжбюджетного трансферту "Інша субвенція з місцевого бюджету" (поточні трансферти) в сумі 50 000,00 грн для здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом Білецької сільської ради на грудень 2020 рік (п.1). Укласти відповідний договір з Тернопільською районною радою про передачу коштів у вигляді міжбюджетного трансферту (інші субвенції з місцевого бюджету) Тернопільському районному бюджету на 2020 рік (п.2).

Проте відповідного договору на виконання даного рішення сторонами не укладено.

Судом встановлено та підтверджено учасниками справи, як позивачем так і відповідачами на виконання умов укладених договорів, перевізником здійснено перевезення пільгових категорій населення, а Головним розпорядником коштів перераховано кошти у розмірі 350 000,00 грн на здійснення видатків компенсаційних виплат за пільговий проїзд автомобільним транспортом.

Матеріали справи не містять доказів щодо передання коштів у розмірі 92 343,05 грн до Тернопільського районного бюджету зокрема Управлінню соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації, як Головному розпоряднику коштів для відшкодування видатків на здійснення перевезень пільгових категорій населення автомобільним пасажирським транспортом загального користування.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов`язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи наведене, виходячи із вищезазначених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено обставин, якими останній обґрунтовує свої вимоги, а тому позов є необґрунтованим і до задоволення не підлягає.

Висновок суду.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно частин 2-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як визначено статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати.

Щодо судового збору у розмірі 2270,00 грн.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 7, 13, 42, 86, 210, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Горбачевської Галини Михайлівни до відповідачів Білецької сільської ради, Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації та Тернопільської районної державної адміністрації про стягнення 92 343,05 грн, відмовити.

2. Судові витрати у складі судового збору у розмірі 2270,00 грн покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статті 256 -257 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.17.5 Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а саме до 15.12.2017 року. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Примірник рішення надіслати учасникам справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

Позивачу: Горбачевській Галині Михайлівні , АДРЕСА_1 ,

Відповідачу 1: Білецькій сільській раді, вул. Молодіжна, 19, с. Біла, Тернопільський район, Тернопільська область,

Відповідачу 2: Управлінню соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації, вул. М.Кривоноса, 10, м. Тернопіль,

Відповідачу 3: Тернопільській районній державній адміністрації, майдан Перемоги, 1, м. Тернопіль.

Повне рішення складено та підписано "30" грудня 2021 року.

Суддя Я.Я. Боровець