ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Черкаси справа №925/1328/19

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Солов`єм А.С., за участю представників:

від позивача: Юрченко В.О., адвокат,

від відповідача: Кругляк В.О., представник за довіреністю,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» до Ватутінської міської ради Черкаської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Служби автомобільних доріг у Черкаській області

про стягнення 400 000,00 грн,

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося у Господарський суд Черкаської області із позовом до Ватутінської міської ради Черкаської області про стягнення 400 000, 00 грн шкоди у порядку суброгації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено відшкодування власнику автомобіля марки «КІА SPORTAGE», державний номер НОМЕР_1 , відновлювального ремонту на суму 400 000,00 грн, тому до позивача у силу положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України, як до страховика (позивача), перейшло право вимоги до винної особи.

06.12.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відзив мотивований тим, що балансоутримувачем об`єктів благоустрою міста Ватутіне Черкаської області (мережі доріг міста) є Ватутінське виробниче управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради Черкаської області. Відповідно до довідки Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства від 19.03.2018 №154 дорога по вул. Індустріальній на баланс управління не передавалась, тому управління не займається її обслуговуванням. Окрім того, дорога знаходиться поза межами міста. Також, відповідно до інформації Звенигородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області №1099/55/01-2018 від 28.02.2018, вбачається, що встановити винну особу, яка відповідає за утримання дороги по вул. Індустріальній м. Ватутіне Черкаської області, не можливо, у зв`язку з чим адміністративні матеріали за частиною 4 статті 140 КУпАП «Порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт» не складались. Так як, приписи статті 140 КУпАП передбачають відповідальність посадових осіб дорожньо-експлуатаційних організацій, за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт, позивачу для звернення до суду з позовом про відшкодування завданих неналежним станом доріг збитків необхідно було з`ясувати питання, до відання якого з органів (державної влади чи органів місцевого самоврядування) віднесено управління станом відповідної автомобільної дороги. У зв`язку з чим при огляді місця події - ДТП були відсутні представники дорожньої служби; в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №386778 від 12.12.2007 не зазначено причини події - незадовільний стан дорожнього покриття (ДТП або пошкодження авто сталося внаслідок поганого стану дороги); не складено акт обстеження вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою. Отже, відповідач вважає, що вищевказані факти призвели до неповного з`ясування всіх обставин ДТП та встановлення винної особи у ДТП. Також, позивачем не долучено жодного документу (доказу), та не доведений той факт, що дорога по вул. Індустріальній, де сталася дорожньо-транспортна пригода, належить до комунальної власності Ватутінської міської ради Черкаської області і що вона відповідає за експлуатаційний стан доріг, та не долучено жодного доказу про факт заподіяння шкоди, саме неналежним станом доріг. Також відповідач вказував, що зі змісту норм статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» можна зробити висновок про те, що страховик який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Відзив прийнятий судом до розгляду.

10.12.2019 від Служби автомобільних доріг у Черкаській області надійшли пояснення щодо позову, у яких зазначили, що відповідальність за стан вулиць і доріг міста Ватутіне та відшкодування збитків їх користувачам, покладається на відповідний орган місцевого самоврядування м. Ватутіне або комунальну дорожньо-експлуатаційну організацію за умови доведення в їх діях складу цивільного правопорушення, зокрема, протиправних дій у формі не забезпечення безпечних умов руху по вул. Індустріальній у м. Ватутіне та наявність причинного зв`язку між протиправними діями та шкодою, заподіяною власнику пошкодженого транспортного засобу.

16.12.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що виходячи із положень статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів. Тобто, вулиця в силу закону не може знаходитися поза межами населених пунктів. У постанові Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.012018 у справі №690/449/17 зазначено, що ДТП відбулася по вул. Індустріальній у м. Ватутіне. Крім того, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Приватне акціонерне товариство «ВАТУТІНСЬКИЙ КОМБІНАТ ВОГНЕТРИВІВ» - підприємство біля якого сталася ДТП знаходиться за адресою 20254, Черкаська область, місто Ватутіне, вулиця Індустріальна, будинок 11, відтак вул. Індустріальна знаходиться в межах міста. Належність вулиці Індустріальної до комунальної власності передбачена частиною 1 статті 16, статті 17 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Ватутінська міська рада не може бути суб`єктом правопорушення за частиною 4 статті 140 КУпАП, оскільки суб`єктом адміністративного правопорушення за цією статтею є фізична особа. Однак орган місцевого самоврядування може бути суб`єктом цивільного (господарського) правопорушення, вчинення якого підтверджується матеріалами справи №690/449/17. Отже, докази перебування вулиці в комунальній власності встановлені законом, а докази заподіяння шкоди неналежним станом доріг встановлені постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 09 січня 2018 року.

16.01.2020 відповідач надав суду заперечення на відповідь на відзив, у яких виклав заперечення на позов та відповідь на відзив аналогічні у відзиві на позов.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.09.2020 у справі №925/1328/19 позов Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» задоволено повністю та стягнуто з Ватутінської міської ради Черкаської області на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» 400 000,00 грн. шкоди у порядку суброгації та 6 000,00 грн. судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 апеляційну скаргу Ватутінської міської ради Черкаської області залишено без задоволення; рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2020 у справі № 925/1328/19 залишено без змін та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Ватутінську міську раду Черкаської області.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.05.2021 касаційну скаргу Ватутінської міської ради Черкаської області задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 та рішення Господарського суду Черкаської області від 24.09.2020 у справі №925/1328/19 скасовано та справу №925/1328/19 направлено на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

20.07.2021 справа надійшла до Господарського суду Черкаської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 справу №925/1328/19 передано на розгляд судді Кучеренко О.І.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.07.2021 справу прийнято до провадження судді Кучеренко О.І., розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17 серпня 2021 року об 11 год 00 хв.

Протокольною ухвалою від 17.08.2021 підготовче засідання відкладено на 11 год 30 хв 08 вересня 2021 року.

Протокольною ухвалою від 17.08.2021 підготовче засідання відкладено на 12 год 15 хв 29 вересня 2021.

Протокольною ухвалою від 29.09.2021 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 14 год 30 хв 09 листопада 2021 року.

Протокольною ухвалою від 09.11.2021 задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи до 14 год 30 хв 08 грудня 2021 року.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

16.08.2017 між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту FO-00016018 ДТЗ/21 (далі - договір). Предметом цього договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням до застрахованого транспортного засобу. Застрахований транспортний засіб: «КІА SPORTAGE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2017 (пункти 1.2 та 1.3 договору).

Страховий випадок - передбачена договором подія, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування за договором страхувальнику або іншій визначеній договором особі. Страховим випадком за договором є настання збитків страхувальника, що спричинені пошкодженням, знищенням, втратою застрахованого транспортного засобу або застрахованого додаткового обладнання до застрахованого транспортного засобу внаслідок настання ризику, який застраховано за цим договором (пункти 8.1 та 8.2 договору).

Страховик тільки після встановлення факту, причин, обставин настання страхового випадку та розміру збитків проводить виплату страхового відшкодування на підставі: заяви про настання події та на виплату страхового відшкодування; документів щодо страхового випадку згідно з умовами договору; страхового акта, який складається страховиком за формою, що встановлюється страховиком (пункт 11.1 договору).

Договір підписаний страховиком та страхувальником та скріплений відповідною печаткою Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС».

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» має ліцензію добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) серії АВ №500441 від 02.12.2009 (строк дії ліцензії - безстроковий з 02.12.2009).

12 грудня 2017 року близько 09 год 15 хв по вул. Індустріальній у м.Ватутіне Черкаської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «КІА SPORTAGE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 під його керуванням та ВАЗ 21051, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Вказані факти зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №386778 від 12.12.2017, Даний протокол складено дільничним офіцером поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП майором міліції Козіко О.М.

До протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії БД №386778 від 12.12.2017 працівниками поліції долучено схему наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих з графічним зображенням місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 12 грудня 2017 року близько 09 год 15 хв по вул. Індустріальній у м. Ватутіне Черкаської області з відображенням та фіксацією на ньому усіх об`єктів та обставин, що стосуються даної події, а також письмові пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.01.2018 закрито провадження у справі 690/449/17 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.01.2018 виїзд ОСОБА_2 на зустрічну смугу руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода з пошкодженням транспортних засобів, здійснено поза його волею та зумовлено недоліками в утриманні вулично-шляхової мережі, що вказує на відсутність у діях ОСОБА_2 порушень пункту 11.3 Правил дорожнього руху, за порушення якого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею124 КУпАП.

Судом також встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» має ліцензію добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) серії АВ №500441 від 02.12.2009 (строк дії ліцензії - безстроковий з 02.12.2009).

12.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» із заявою про настання події, у якій повідомив позивача про настання страхового випадку - зіткнення з автомобіля страхувальника з автомобілем марки «ВАЗ-21051» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

14.02.2018 на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту FO-00016018 ДТЗ/21 на підставі заяви ОСОБА_1 про настання події від 12.12.2017 та страхового акту №42556/34/2018 від 12.02.2018 позивач виплатив ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 400 000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» №60374 від 14 лютого 2018 року.

З метою встановлення винної особи у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 грудня 2017 року по вул. Індустріальній у м. Ватутіне Черкаської області, позивач направив запит від 06.02.2018 до Звенигородського відділу поліції.

Звенигородський відділ поліції надав відповідь №1099/55/01-2018 від 28.02.2018 на запит позивача, згідно з якою протокол про адміністративні правопорушення, який передбачений частиною четвертою статті 140 КУпАП не складався, оскільки встановити винних посадових осіб, які відповідають за утримання дороги по вул. Індрустріальній у м. Ватутіне Черкаської області не представилось можливим.

До відповіді №1099/55/01-2018 від 28.02.2018, Звенигородським відділом поліції позивачу були надані листи: філії «Звенигородської ДЕД» дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Публічного акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» про те, що Звенигородська ДЕД вул.Індустріальну у м.Ватутіне не обслуговує; Виконавчого комітету Ватутінської міської ради про те, що вул.Індустріальна у м.Ватутіне на балансі підприємства (Виробниче управління ЖКГ) не перебуває, і фінансування на обслуговування не виділяється та Ватутінського ВУЖКГ про те, що дорога по вул.Індустріальній на балансі не знаходиться, утриманням дороги управління не займається.

У листі №1321/02-21 від 05.06.2018 на вх.№227/02-12 від 31.05.2018 Виконавчий комітет Ватутінської міської ради повідомив позивача, що вул. Індустріальна не знаходиться у віддані Ватутінської міської ради та не є комунальною власністю, оскільки знаходиться поза межами міста та зазначила, що до територіальних автомобільних доріг під індексом Т/24/15 віднесено дорогу Звенигородка-Ватутіне.

Відповідно до листа служби автомобільних доріг у Черкаській області Державного агентства автомобільних доріг України №1838/02 від 25.07.2018 вул. Індустріальна у м. Ватутіне з дорогами загального користування державного значення не співпадає.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області №34 від 27.01.2020, вул. Індустріальна станом на 12.12.2017 відсутня у переліку доріг Єрківської селищної ради.

Предметом позову у цій справі є вимога позивача, як страховика, про відшкодування збитків, понесених у результаті здійснення виплат з настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, у відповідності до договору добровільного страхування наземного транспортну засобів.

Відносини у сфері страхування регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» (далі - Закон), який спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Відповідно до статті 1 Закону, страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з положеннями статті 8 вказаного Закону, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до частини 1 статті 984 Цивільного кодексу України, страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю, встановлюються законом.

Страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України «Про господарські товариства», з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності (далі - страховики-резиденти); зареєстровані Уповноваженим органом відповідно до цього Закону та законодавства України постійні представництва у формі філій іноземних страхових компаній, які також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності (далі - філії страховиків-нерезидентів).

Слова «страховик», «страхова компанія», «страхова організація» та похідні від них дозволяється використовувати у назві лише тим юридичним особам, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності (стаття 1 Закону).

Позивачем у цій справі є Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», яке є суб`єктом зі спеціальним статусом та відповідає наведеним вище вимогам законодавства щодо можливості здійснення ним страхової діяльності та є належним суб`єктом у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб. визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі. що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться у частині першій статті 990 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Згідно з статтею 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 Цивільного кодексу України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України.

Отже, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Як зазначалось вище, позивач на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту FO-00016018 ДТЗ/21 на підставі заяви ОСОБА_1 про настання події від 12.12.2017 та страхового акту №42556/34/2018 від 12.02.2018 позивач виплатив ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 400 000,00 грн.

Отже, до позивача перейшло право вимоги у порядку суброгації на отримання від відповідальної за завдані збитки особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «KIA SPORTAGE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 грудня 2017 року близько 09 год 15 хв по вул. Індустріальній в м.Ватутіне Черкаської області.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною 2 статті 224 Господарського суду України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов`язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач мав довести, що поведінка відповідача була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з Постанови Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.01.2018 у справі 690/449/17 про адміністративне правопорушення, виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода з пошкодженням транспортних засобів, здійснено поза волею учасника та зумовлено недоліками в утриманні вулично-шляхової мережі.

Суд критично оцінює заперечення відповідача щодо відсутності балансоутримувача дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода, та те, що вулиця Індустріальна, знаходиться поза межами міста Ватутіне з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів; проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів.

За змістом статті 5 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів відносяться до автомобільних доріг.

Відповідно до частини 1 статті 16, статті 17 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Згідно зі статтею 173 Земельного Кодексу України, межа району, села, селища, міста, району у місті це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою, які розробляються відповідно до техніко-економічного обґрунтування їх розвитку, генеральних планів населених пунктів.

Частиною 1 статті 174 Земельного Кодексу України встановлено, що рішення про встановлення і зміну меж районів і міст приймається Верховною Радою України за поданням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, Київської чи Севастопольської міської рад.

Отже, законом регламентований порядок встановлення меж населених пунктів.

На запит адвоката позивача, була отримана відповідь ДП «Український державного науково-дослідного інституту проектування міст «ДІПРО МІСТО» імені Ю.М.Білоконя (Т.2, а.с.239), відповідно до якої було повідомлено, що Генральний план міста Ватутіне не розроблявся. Отже, матеріали справи не містять належні та допустимі докази, що підтверджують встановлення меж м.Ватутіне у встановленому законом порядку.

У разі якщо межі населених пунктів не встановлені у порядку, визначеному Земельним кодексом України, суд виходить з фактичних меж населених пунктів, оскільки відсутність реалізації компетентними органами своїх повноважень щодо встановлення меж міста не свідчить про фактичну відсутність таких меж.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року зі справи №367/6388/16-а.

У якості доказу позивачем до матеріалів справи додано Постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.012018 у справі №690/449/17, у якій зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася на вул. Індустріальній у м. Ватутіне. Крім того, як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне акціонерне товариство «ВАТУТІНСЬКИЙ КОМБІНАТ ВОГНЕТРИВІВ» - підприємство біля якого сталася ДТП знаходиться за адресою 20254, Черкаська область, місто Ватутіне, вулиця Індустріальна, будинок 11. Отже, надані позивачем докази свідчать, що вулиця Індустріальна знаходиться в межах міста.

Не прийняття на баланс вказаної дороги не може свідчити, що вона знаходиться за межами міста Ватутіне.

Щодо встановлення дорожнього знаку, який передбачений Правилами дорожнього руху 1.31.2 «Наближення до залізничного переїзду», суд зазначає, що відповідно до пункту 10.3.32 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» знаки 1.31.1-1.31.6 «Наближення до залізничного переїзду» повинні установлюватись поза населеними пунктами перед кожним переїздом.

Знаки 1.31.1-1.31.3 повинні установлюватись праворуч від дороги, а знаки 1.31.4-1.31.6 - ліворуч. Знаки 1.31.1 і 1.31.4 повинні установлюватись з першим (основним та дублюючим) по ходу руху знаком 1.27 або 1.23, знаки 1.31.3 і 1.31.6 - з другим знаком 1.27 або 1.28, а знаки 1.31.2 і 1.31.5 - самостійно, на однаковій відстані між першим і другим знаком 1.27 або 1.28.

Знаки 1.31.1, 1.31.3, 1.31.4 і 1.31.6 повинні розташовуватись під знаком 1.27 або 1.28, установленим на висоті відповідно до пункту 10.2.9 даного стандарту. Знаки 1.31,2 і 1.31.5 повинні установлюватись на висоті, що дорівнює висоті встановлювання знаків 1.31.1,1.31.3,1.31.4 і 1.31.6.

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні доказів, які суд вважає належними та допустимими, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №386778 від 12.12.2017 та схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих, яка є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, дорожньо-транспортна пригода відбулась близько 160 м від знаку 1.31.2 «Наближення до залізничного переїзду» (137,55 м - відстань від автомобіля марки «КІА SPORTAGE» державний номер НОМЕР_1 до знаку 1.31.2 + 23,3 м відстань між автомобілями марки «ВАЗ-21051» державний номер НОМЕР_2 та марки «КІА SPORTAGE» державний номер НОМЕР_1 .

Вказане не виключає встановлення спірного знаку 1.31.2 поза населеним пунктом та скоєння дорожньо-транспортної пригоди у населеному пункті - м. Ватутіне Черкаської області.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що ДТП сталося за межами населеного пункту.

Статтею 16 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Пунктами 1, 4 статті 21 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

У силу статті 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 3 статті 14 та частини 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Частина 1 статті 21 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що автомобільна дорога, вулиця являє собою частину території, в тому числі в населеному пункті, призначену для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розміщеними на ній спорудами, а відповідно до частини 1 статті 24 названого Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Пунктом 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Згідно з ДСТУ 3587- 97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» снігоочищення вулиць і доріг населених пунктів після закінчення снігопаду або завірюхи повинна провадитися у терміни, зазначені у таблиці 6.

Відповідно до пункту 3.1.15 наведеного вище Стандарту для ліквідації зимової слизькості залежно від температури повітря витрата на оброблення дорожнього покриття вулиць і доріг населених пунктів протиковзними матеріалами і сумішами повинна відповідати наведеній у таблиці 7.

У пункті 3.1.16 Стандарту визначено, що терміни ліквідації зимової слизькості наведено у додатку Б.

Пунктом 3.1.18 Стандарту передбачено, що усунення зимової слизькості на автомобільних дорогах загального користування здійснюється з моменту її виявлення до повної ліквідації.

Зі схеми наслідків зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди та постанови Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.01.2018 у справі 690/449/17вбачається, що стан покриття проїзної частини у момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди - ожеледиця.

Також з письмових пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що рухаючись по вул. Індустріальній у м. Ватутіне його автомобіль став некерований, внаслідок неналежного утримання дорожнього покриття вулиці, у зв`язку з чим відбулося зіткнення транспортних засобів.

Відтак суд дійшов висновку, що дорожнє покриття своєчасно не було оброблено відповідними матеріалами та сумішами, проте припинення (обмеження) дорожнього руху не відбулося і будь-яких попереджувальних дорожніх знаків встановлено не було.

Також у пункті 2.12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, передбачено, що власник транспортного засобу має право на відшкодування збитків, завданих унаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки дорожнього руху.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичні особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою. Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, у розумінні наведених положень чинного законодавства, у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася через незадовільне утримання доріг у межах міста, відповідальність будуть нести власник доріг (місцеві ради) або ж уповноважені ними органи (відповідне комунальне підприємство, відповідальне за ремонт, будівництво та експлуатацію доріг).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог та свою вину відповідач посилався на ту обставину, що вказаний проміжок дороги залишився без балансоутримувача.

Суд не приймає до уваги ці заперечення, оскільки відповідно до наведених вище норм чинного законодавства, орган місцевого самоврядування - Ватутінська міська рада є уповноваженою особою на виконання необхідного комплексу робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту доріг у межах міста, у тому числі і на спірній ділянці по вул.Індустріальній, у місті Ватутіне, де сталася дорожньо-транспортна пригода.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують, що відповідач своєчасно та у повному обсязі виконав комплекс робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту доріг у межах міста, а саме вулиці Індустріальної, зокрема матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують, що відповідач на час, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, своєчасно та у повному обсязі виконав необхідні роботи по ліквідації зимової слизькості (ожеледиці), що утворилася на вулиці Індустріальній у місті Ватутіне Черкаської області.

Отже, суд дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 12.12.2017 по вул. Індустріальній у м.Ватутіне Черкаської області за участю двох транспортних засобів: «КІА SPORTAGE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 під його керуванням та ВАЗ 21051, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , відбулася внаслідок бездіяльності Ватутінської міської ради як власника доріг, яка не забезпечила належне утримання доріг у межах міста, зокрема, своєчасно і якісно не виконала експлуатаційні роботи (не організувала їх виконання) відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху, водночас рух транспорту на небезпечній ділянці дороги не обмежила, що є підставою для покладення на неї обов`язку з відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, оскільки у даному випадку у наявності є всі елементи складу цивільного правопорушення.

Відтак, враховуючи те, що відповідач під час розгляду справи не довів відсутність своєї вини і матеріалами справи підтверджується весь склад цивільного правопорушення, а також враховуючи те, що позивачем було виплачено відшкодування власнику автомобіля марки «KIA SPORTAGE, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту у розмірі 400 000 грн, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві з приводу того, що забезпечення безпеки дорожнього руху у окремих регіонах та населених пунктах до повноважень дільничного офіцера поліції не входять, а тому за доводами відповідача дільничний офіцер поліції не був посадовою особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема за статтею 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з пунктом 5 частини 2 розділу ІІ Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції основні напрями діяльності дільничних офіцерів поліції у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення був складений не уповноваженою особою та вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №386778 від 12.12.2017 складений з урахуванням норм чинного законодавства України уповноваженою на те особою.

Також відповідач вказував, що не було складено акту обстеження вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою.

Пунктом 3 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07 листопада 2015 року №1395 визначено, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

У листі Звенигородського відділу поліції від 28.02.2018 вказано, що поліцією не складався протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП, оскільки неможливо встановити винних посадових осіб, які відповідають за утримання дороги по вул. Індустріальна в м. Ватутіне, Черкаської області.

Отже, як наслідок у даному випадку не складався акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою.

Суд також відхиляє доводи відповідача що єдиним документом щодо дорожньо-транспортної пригоди є лише схема наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка не підтверджує протиправну поведінку винної особи, а лише підтверджує саму подію, виходячи з наступного.

Матеріали справи містять документи, які у своїй сукупності підтверджують протиправну поведінку відповідача, зокрема схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка повністю розкриває механізм утворення дорожньо-транспортної пригоди та її причини - наявність ожеледиці на дорожньому покритті, пояснення двох учасників дорожньо-транспортної пригоди, які також підтвердили наявність ожеледиці на дорожньому покритті, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №386778 від 12.12.2017 та постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 09.01.2018 у справі №690/449/17, у якій суд дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода була зумовлена недоліками в утриманні вулично-шляхової мережі, а у діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Отже, протиправність поведінки винної особи - Ватутінської міської ради полягає у тому, що усупереч статті 24 Закону України «Про дорожній рух», згідно з якою власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні та пункту 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 відповідач не забезпечив належного утримання дороги, безпечних умов руху на дорозі та не організував виконання експлуатаційних робіт, внаслідок чого автомобіль марки «ВАЗ-21051» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 став некерованим та в`їхав у забезпечений транспортний засіб «КІА SPORTAGE», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 під керуванням останнього, завдавши транспортному засобу механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Оскільки спеціальним законом - Законом України «Про дорожній рух», передбачено конкретну особу, яка здійснює відшкодування збитків при дорожньо-транспортній пригоді через незадовільне утримання вулиці/дороги, визначено хто саме компенсує збитки при дорожньо-транспортній пригоді, що сталася внаслідок неналежного дотримання стану вулиці, те, що вул.Індустріальна у м.Ватутіне Черкаської області, на якій була скоєна дорожньо-транспортна пригода, не була передана у віддання будь-яким іншим органам, підприємствам, установам чи організаціям, то суд доходить висновку, що компенсувати шкоду позивачу має саме відповідач - Ватутінська міська рада.

Відповідно до положень статті 86 Господарсьакого процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, враховуючи те, що відповідач під час розгляду справи не довів відсутність своєї вини і матеріалами справи підтверджується весь склад цивільного правопорушення, а також враховуючи те, що позивачем було виплачено відшкодування власнику автомобіля марки «КІА SPORTAGE», державний номер НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту у розмірі 400 000,00 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, то сума сплаченого судового збору у розмірі 6000,00 грн підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Ватутінської міської ради Черкаської області (вул. Дружби, буд.8, м. Ватутіне, Черкаської області, ідентифікаційний код 33088050) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (проспект Перемоги,65, м. Київ, ідентифікаційний код 30115243) 400 000,00 грн шкоди та 6000,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 24.01.2022.

Суддя О.І.Кучеренко