ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/1082/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вакумант"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД"

про: стягнення 29 402,00 грн.

секретар судового засідання: С.Коваль;

представники:

від позивача: В.Шестернін;

від відповідача: не з`явився;

ОПИС СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вакумант" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" про стягнення 29 402,00 грн., з яких: 23 760,00 грн. основна заборгованість, 1 900,00 грн. три відсотки річних та 3 742,00 грн. інфляційних втрат.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вакумант" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" було укладено договір поставки №010218/1ПС.

Згідно з умовами вказаного договору позивач поставив відповідачу товар на суму 23 760,00 грн., а проте відповідачем не здійснено оплату за поставлений товар. У зв`язку з цим позивач нарахував відповідачу 1 900,00 грн. процентів річних та 3 742,00 грн. інфляційних втрат.

У своєму відзиві на позов відповідач не навів заперечень проти позову, однак і не вказав про визнання позовних вимог.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 23 грудня 2021 року.

20 грудня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце дату та час розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, що стверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським суд встановив наступне.

01 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вакумант" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" (покупець/відповідач), відповідачем по справі, укладено договір поставки №010218/1ПС (надалі договір). Згідно з предметом договору продавець зобов`язується систематично постачати покупцю мішки з плівки (товар), згідно з накладними відповідно до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його вартість в терміни та на умовах даного договору.

Згідно з умовами пункту 1.2. договору, товар передається покупцю частинами - партіями. Купівля - продаж кожної партії товару здійснюється на підставі накладної у відповідності із замовленням покупця. Замовлення передається покупцем та приймається продавцем в будь - якій зрозумілій сторонами формі (шляхом заповнення бланку замовлення, електронною поштою, факсом). Зміни в замовлення вносяться за згодою сторін.

Згідно з умовами пункту 2.1. договору, асортимент, кількість та ціна за одиницю товару погоджується сторонами в замовленні та зазначаються в накладних па поставку кожної партії товару, які є невід`ємними частинами даного договору.

Відповідно до пункту 2.2. договору, у випадку змін діючого асортименту товару, продавець зобов`язаний довести письмово до відома покупця про такі зміни не пізніше ніж за 5 календарних днів до їх вступу в силу. При цьому сторони узгоджують новий асортимент, який відображається в замовленні покупця.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що ціна товару вказується в рахунках-фактурах та накладних на кожну поставку товару. Ціна на товар може бути змінена за угодою сторін. Ціна погодженого сторонами до постачання товару збільшенню не підлягає.

Згідно з умовами пункту 2.5. договору, оплата за поставлений продавцем товар здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок 100% передоплати.

У пункті 2.6. договору сторони визначили, що підставою для оплати отриманого товару є передача покупцю продавцем відповідної партії товару, належно оформлених у встановленому чинним законодавством порядку накладної, податкової накладної, документа, що підтверджує якість товару (якщо він необхідний для даного товару).

Згідно з умовами пункту 2.7. договору, днем здійснення платежу, а, отже, днем виконання свого платіжного зобов`язання покупцем, вважається день, в який сума, що підлягає оплаті, зараховується на банківський рахунок продавця.

Товар повинен бути поставлений покупцю зі складу на території України не пізніше 5 робочих днів з моменту отримання та узгодження заявки (пункт 4.1. договору).

Як видно з матеріалів справи 28 березня 2019 року позивач поставив відповідачу товар на суму 21 780,00 грн.

Наступну поставку позивач здійснив 29 березня 2019 року та передав відповідачу товар на суму 1 980,00 грн.

Доказів оплати поставленого товару на суму 23 760,00 грн. матеріали справи не містять.

Водночас умовами договору визначено, що оплата за поставлений продавцем товар здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок 100% передоплати.

У зв`язку з простроченням оплати поставленого товару позивач нарахував відповідачу 1 900,00 грн. 3% річних за період з 30 вересня 2019 року по 26 листопада 2021 року, та 3 742,00 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2019 року по жовтень 2021 року.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання товару/продукції за договором поставки. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає порушеними свої права на своєчасну оплату отриманого відповідачем товару.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Умовами договору визначено, що оплата за поставлений продавцем товар здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок 100% передоплати. Однак всупереч умовам договору відповідач не оплатив отриманий від позивача товар.

Таким чином суд встановив, що станом на час розгляду спору у відповідача наявна заборгованість перед позивачем в розмірі 23 760,00 грн.

Згідно з нормами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 1 900,00 грн. 3% річних за період прострочення оплати з 30 вересня 2019 року по 26 листопада 2021 року, а також 3 742,00 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2019 року по жовтень 2021 року.

Суд здійснив перевірку наданого позивачем розрахунку та зазначає, що розрахунком суду правильний розмір 3% річних за заявлений позивачем період становить 1 898,20 грн. А правильний розмір інфляційних втрат за період з квітня 2019 року по жовтень 2021 року становить 3 736,52 грн.

Таким чином в задоволенні вимог про стягнення 1,80 грн. процентів річних та 5,48 грн. інфляційних втрат необхідно відмовити.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Висновки суду

На думку суду, встановлені обставини щодо прострочення виконання відповідачем договірних зобов`язань з оплати поставленого товару свідчать про порушення відповідачем прав позивача.

Суд погоджується з аргументами позивача стосовно обґрунтованості позовних вимог про стягнення 23 760 грн. 00 коп. заборгованості, 1 898 грн. 20 коп. процентів річних, 3 736 грн. 52 коп. інфляційних втрат.

Разом з тим, в задоволенні вимог про стягнення 1,80 грн. процентів річних та 5,48 грн. інфляційних втрат суд відмовляє.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судового збору згідно заявленої позивачем ціни позову складає 2 270,00 грн.

Згідно з правилами частини 9 статті 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у вигляді судового збору повністю.

Відповідно до норм статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач не визнав заборгованість до початку розгляду справи, у суду відсутні підстави для застосування положень статті 130 ГПК України.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 130, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" (35600, Рівненська область, м. Дубно, вул. К.Савури 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вакумант" (43005, м. Луцьк, пр. Перемоги 24, ) 23 760 (двадцять три тисячі сімсот шістдесят) грн. 00 коп. заборгованості, 1 898 (одна тисяча вісімсот дев`яносто вісім) грн. 20 коп. три відсотки річних, 3 736 (три тисячі сімсот тридцять шість) грн. 52 коп. інфляційних втрат та 2 270,00 грн. судового збору.

3. В задоволенні позовних вимог про стягнення 1,80 грн. трьох відсотків річних та 5,48 грн. інфляційних втрат відмовити.

Позивач (Стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Вакумант" (43005, м. Луцьк, пр. Перемоги 24, ).

Відповідач (Боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" (35600, Рівненська область, м. Дубно, вул. К.Савури 6, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 23 грудня 2021 року.

Суддя А.Качур