ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2311/21

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/2311/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Кармаліти Анатолія Сергійовича, м. Буча

до Житлово-будівельного кооперативу «Меліоратор-1», м. Буча Київської області

про стягнення 1 627 328,56 грн.

Представники:

від позивача: Кармаліта А.С., паспорт;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Кармаліта Анатолій Сергійович (надалі-позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Меліоратор-1» (надалі-відповідач) про стягнення 1 627 328,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 19/11 від 19.11.2020, в частині своєчасної оплати виконаних позивачем робіт.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.08.2021 відкрито провадження у справі № 911/2311/21, розгляд справи за правилами загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 08.09.2021.

Ухвалою суду від 08.09.2021 підготовче засідання у справі № 911/2311/21 було відкладено на 06.10.2021.

05.10.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява б/н від 05.10.2021 (вх. № 23241/21), в якій останній просив суд провести підготовче засідання без його участі та призначити розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 06.10.2021 закрито підготовче провадження у справі № 911/2311/21, справа призначена до розгляду по суті на 01.11.2021.

01.11.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання б/н від 30.10.2021 (вх. № 25134/21), в якому останній підтримує позовні вимоги та просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності.

01.11.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання № 26/10 від 26.10.2021 (вх. № 25125/21), в якому відповідач зазначає про те, що до цього часу жодних ухвал про прийняття до провадження позовної заяви чи проведення підготовчого засідання у справі, як і копії позовної заяви, відповідач не отримував, у зв`язку із чим відповідач просить суд зобов`язати позивача направити на адресу відповідача копію позовної заяви з додатками та надати відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Разом з цим, розглянувши зазначене клопотання, судом було встановлено, що при подачі позивачем позовної заяви від 03.08.2021 (вх. № суду 2324/21 від 06.08.2021), останнім було додано належні докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками; згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті Укрпошти, копія вказаної позовної заяви з додатками 10.09.2021 була передана на зберігання, у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання (трекінг 709); відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого судом 05.10.2021, місцезнаходженням Житлово-будівельного кооперативу «Меліоратор-1» є: 08292, Київська обл., м. Буча (пн.), вул. Леха Качинського, буд. 7, на яку направлялась кореспонденція суду та копія позовної заяви; відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, отже відповідач не позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи та подати відзив до суду.

Ухвалою суду від 01.11.2021 розгляд справи по суті був відкладений на 29.11.2021.

В судовому засіданні 29.11.2021 судом було оголошено перерву з розгляду справи по суті на 13.12.2021.

В судовому засіданні 13.12.2021 позивачем були підтримані позовні вимоги вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача жодного разу в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав. Судом перевірено та встановлено, що відповідач належним чином був повідомлений про розгляд даної справи судом за його участі. Вказаний факт підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень щодо ухвал суду від 06.10.2021, 01.11.2021, 29.11.2021, а також поштовими конвертами повернутими на адресу суду, з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17).

Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

Разом з цим, господарський суд має зазначити, що відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи наділені певними правами, зокрема, ознайомлюватись з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень (п. 1 ч. 1 ст. 42).

Надаючи клопотання № 26/10 від 26.10.2021 (вх. № 25125/21 від 01.11.2021) відповідач фактично визнав обізнаність щодо розгляду справи в господарському суді за його участі, однак жодних звернень (намагань) до суду з метою ознайомлення з матеріалами справи від відповідача не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2020 між Фізичною особою-підприємцем Кармалітою Анатолієм Сергійовичем (позивач, підрядник) та Житлово-будівельним кооперативом «Меліоратор-1» (відповідач, замовник) був укладений Договір № 19/11.

Відповідно до умов п. 1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується якісно та у встановлений цим договором термін виконати штукатурні роботи та заливку підлоги на об`єктах: «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Алли Горської, 2 в м. Буча, Київської області» та «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Миколи Мозгового, 7 в м. Буча Київської області».

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору та оплатити роботу за ціною, визначеною стороною в цьому договорі та в обумовлений термін (п. 1.2 договору).

Загальна договірна вартість штукатурних робіт визначається актами приймання-передачі робіт або формами КБ-2, КБ-3, 147 грн. за кв.м., з матеріалами (п. 2.1 договору). Загальна договірна вартість стяжки підлоги визначається актами приймання-передачі робіт або формами КБ-2, КБ-3, 185 грн. за кв.м., з матеріалами (п. 2.2 договору).

Умовами п. 2.3 договору визначено: початок робіт - листопад 2020, завершення робіт - грудень 2020.

Відповідно до п. 3.1 договору замовник щомісяця протягом 10 днів з моменту підписання актів прийняття виконаних робіт проводить оплату фактичної вартості виконаних робіт, вказаної в актах.

Умовами п. 7.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та дає до 31.12.2020 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Так, на виконання умов договору позивачем були виконані, а відповідачем були прийняті обумовлені договором роботи, на загальну суму 1 528 918,60 грн., що підтверджується підписаними представниками сторін та скріпленими печатками Актами надання послуг № 1 від 29.01.2021 на суму 913 429,60 грн. та № 3 від 29.01.2021 на суму 615 489,00 грн.

Претензій щодо якості чи кількості виконаних позивачем робіт матеріали справи не містять, а отже роботи вважаються прийнятими відповідачем без зауважень.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань відповідач оплату вартості виконаних позивачем робіт в сумі 1 528 918,60 грн. не здійснив.

За твердженням позивача, станом на день підготовки даної позовної заяви, відповідач заборгованість в сумі 1 528 918,60 грн. не сплатив, у зв`язку з чим Фізична особо-підприємець Кармаліта Анатолій Сергійович змушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з Житлово-будівельного кооперативу «Меліоратор-1» вартості не оплачених робіт.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором підряду.

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В силу ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно з абз. 1 ч.1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Підписання замовником Актів №№ 1, 3 від 29.01.2021, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує факт здійснення господарських операцій і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботі.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач не забезпечив участі представника у судових засіданнях, письмових пояснень чи доказів оплати виконаних позивачем робіт не надав, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором з оплати вартості робіт, виконаних позивачем.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати виконаних позивачем на підставі Договору № 19/11 від 19.11.2020 робіт, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 528 918,60 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з цим, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати виконаних позивачем робіт, позивач також просить суд стягнути з відповідача 22 116,95 грн. 3 % річних та 76 293, 01 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 09.02.2021 по 03.08.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат наявний в матеріалах справи є арифметично вірним, вимоги позивача визнаються судом та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Меліорато-1» (08292, Київська область, м. Буча, вул. Леха Качинського, 7, ) на користь Фізичної особи-підприємця Кармаліти Анатолія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1 528 918 (один мільйон п`ятсот двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн. 60 коп. заборгованості, 22 116 (двадцять дві тисячі сто шістнадцять) грн. 95 коп. 3 % річних, 76 293 (сімдесят шість тисяч двісті дев`яносто три) грн. 01 коп. інфляційних нарахувань та 24 409 (двадцять чотири тисячі чотириста дев`ять) грн. 94 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 13.01.2022.

Суддя О.О. Христенко