ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

23 грудня 2021 року Справа № 906/190/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Маціщук А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 11.10.2021

(постановлену о 11:18 год. у м. Житомир, повний текст складено 18.10.2021)

у справі № 906/190/21 (суддя Соловей Л.А.)

за позовом ОСОБА_2

до відповідачів:

1. Спеціалізованого приватного підприємства "Звягельмолоко"

2. ОСОБА_3

3. ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Наталії Володимирівни

про визнання недійсним рішення, що оформлене протоколом від 09.10.2020, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки

за участю представників сторін:

від ОСОБА_2 - не з`явився;

від СПП "Звягельмолоко" - не з`явився;

від ОСОБА_3 - не з`явився;

від ОСОБА_1 - не з`явився;

від ОСОБА_4 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Житомирської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до Спеціалізованого приватного підприємства "Звягельмолоко", ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів, що оформлене протоколом від 09.10.2020 засновників Спеціалізованого приватного підприємства "Звягельмолоко" та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній об`єктом нерухомого майна від 20.10.2020, укладеного між Спеціалізованим приватним підприємством "Звягельмолоко", ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що СПП "Звягельмолоко" не мало права продавати об`єкти нерухомості без рішення загальних зборів засновників.

Зазначає, що позивача не було належним чином повідомлено про скликання загальних зборів та винесення питання про відчуження земельної ділянки площею 0,677га та нежитлового приміщення (майновий комплекс) площею 724,9кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол загальних зборів засновники підприємства не підписували. В зв`язку з порушенням скликання загальних зборів засновників, рішення, оформлене протоколом СПП "Звягельмолоко" від 09.10.2020, та договір купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній об`єктом нерухомого майна від 20.10.2020, слід визнати недійсними.

Також, представником позивача було подано суду першої інстанції клопотання від 20.07.2021 про призначення комплексної технічної експертизи документа та почеркознавчої експертизи, в якому позивач стверджує, що підпис, який міститься у протоколі від 09.10.2020, йому не належить, виконаний не власноручно ним, а підроблений за допомогою технічних засобів. Оскільки для вирішення спору необхідні спеціальні знання в іншій галузі ніж право, вважає за необхідне провести у цій справі комплексну технічну експертизу документу та почеркознавчу експертизу.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.10.2021 у справі № 906/190/21 задоволено клопотання ОСОБА_2 від 20.07.2021 про призначення комплексної технічної експертизи документу та почеркознавчої експертизи. Призначено у справі №906/190/21 технічну експертизу документу та почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Житомирському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Поставлено на вирішення експертизи питання: Чи виконаний підпис в графі стовпчика "Підпис засновників ОСОБА_2 " на аркуші Протоколу загальних зборів від 09.10.2020 власноруч ОСОБА_2 , чи іншою особою?; Яким способом виконані підписи (пишучим приладом чи за допомогою технічних засобів)?; Чи є досліджуваний реквізит документа - підпис засновника ОСОБА_2 , лише зображенням, що імітує його підпис?; Чи виконано підпис засновника ОСОБА_2 на аркуші Протоколу загальних зборів від 09.10.2020 друкарським методом (роздруковане на принтері)?; Яким способом виготовлено документ Протокол загальних зборів від 09.10.2020?; Чи виготовлено документ Протокол загальних зборів від 09.10.2020 шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки? Чи містить документ Протокол загальних зборів від 09.10.2020 сліди механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, виправлення тексту тощо)?. Витрати за проведення судової експертизи покладено на ОСОБА_2 . Зобов`язано ФОП Луняка Ігоря Володимировича здійснити попередню оплату проведення експертизи відповідно до виставленого судовим експертом рахунку. Попереджено експерта, який буде проводити експертизу, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (статті 384 та 385 Кримінального кодексу України). Провадження у справі №906/190/21 зупинено.

Постановляючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач заперечує справжність підпису, вчиненого на протоколі загальних зборів засновників від 09.10.2020, котрий є доказом у цій справі та на якому, ґрунтуються вимоги позивача, а враховуючи те, що для встановлення справжності підписів необхідно мати спеціальні знання, суд дійшов висновку про призначення комплексної технічну експертизи документу та почеркознавчої експертизи у справі №906/190/21.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням із апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулася ОСОБА_1 , у якій просить ухвалу Господарського суду Житомирської області від 11.10.2021 у справі № 906/190/21 скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що:

- суд першої інстанції задовольнив клопотання представника позивача про призначення експертизи, за відсутності у такому клопотанні мотивів, передбачених п.2 ч. 1 ст.99 ГПК України;

- клопотання про проведення експертизи у справі № 906/190/21 підписано представником позивача Ляховим О.В., в якості підтвердження повноважень якого в матеріалах справи № 906/190/21 наявний ордер серії АМ № 1013244 від 20.07.2021, однак такий ордер виданий з порушенням пп. 12.4. п. 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41. Тому, клопотання про призначення комплексної технічної експертизи документу та почеркознавчої експертизи підписано особою, яка не мала повноважень на підписання та подачу клопотання.

За наведеного, скаржник вважає, що ухвалена суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Спеціалізоване приватне підприємство "Звягельмолоко" у своїй заяві від 12.12.2021 вказує, що підтримує апеляційну скаргу у повному обсязі, просить задоволити її в повному обсязі, та скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції. Також, просить здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності свого представника.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третя особа не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судове засідання Північно-західного апеляційного господарського суду 23.12.2021 представники учасників справи не з`явилися.

Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що учасники справи були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, шляхом направлення ухвал на адреси, котрі містяться в матеріалах справи, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції по справі №906/190/21 від 07.12.2021, реєстром на відправку рекомендованої кореспонденції та списком згрупованих поштових відправлень (т. 2, а. с. 105, 111), а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановлені ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену ухвалу залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Житомирської області із позовом до Спеціалізованого приватного підприємства "Звягельмолоко", ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Наталії Володимирівни, про визнання недійсним рішення, що оформлене протоколом від 09.10.2020, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що: СПП "Звягельмолоко" не мало права продавати об`єкти нерухомості без рішення загальних зборів засновників; його не було належним чином повідомлено про скликання загальних зборів та винесення питання про відчуження земельної ділянки площею та нежитлового приміщення; протокол загальних зборів він не підписував.

Представником позивача було подано суду першої інстанції клопотання від 20.07.2021 про призначення комплексної технічної експертизи документа та почеркознавчої експертизи, в якому позивач стверджує, що підпис, який міститься у протоколі від 09.10.2020, йому не належить, виконаний не власноручно ним, а підроблений за допомогою технічних засобів. Оскільки для вирішення спору необхідні спеціальні знання в іншій галузі ніж право, вважає за необхідне провести у цій справі комплексну технічну експертизу документу та почеркознавчу експертизу.

Розглянувши таке клопотання, апеляційний господарський суд, погоджується із висновком суду першої інстанції про його задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно із ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Отже, якщо суд доходить висновку, що для того, щоб надати оцінку певним обставинам справи йому не вистачає певних знань, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед експертом конкретні запитання, врахувавши клопотання сторін або сформулювавши питання експерту на власний розсуд.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи .

Такий висновок щодо застосування статті 99 ГПК України є усталеним та неодноразово викладався Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.09.2019 у справі № 904/8354/16, від 14.07.2021 у справі № 902/834/20, 13.08.2021 у справі № 917/1196/19.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (рішення (Dulskiy v. Ukraine) від 01.06.2006, заява № 61679/00, пункт 71) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями (ч. ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 100 ГПК України).

Суд бере до уваги, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 29.05.2019 у справі № 916/989/18 вирішення питання про призначення судової експертизи є дискрецією судів першої та апеляційної інстанції з урахуванням конкретних обставин справи та за умови наявності визначених статтею 99 ГПК України сукупності передумов для такого призначення.

Дискрецією встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази, надавати їм оцінку для виконання завдання господарського судочинства наділені суди першої та апеляційної інстанції як суди факту (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №522/7636/14-ц).

Звернення Верховного Суду до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 522/763614-ц про те, що встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку уповноважений саме суд факту (перша та апеляційна інстанція) є вже усталеною судовою практикою (постанови ВС від 03.02.2020 у справі №912/3192/18, від 07.10.2020 у справі № 922/3780/19, від 28.10.2020 у справі 904/3667/19).

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову у цій справі є вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників СПП "Звягельмолоко", оформлене протоколом від 09.10.2020.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 посилається, серед іншого, на те, що він не підписував протокол від 09.10.2020, а в клопотанні про призначення експертизи додатково зазначає, що його підпис підроблений за допомогою технічних засобів.

В свою чергу, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у спільному відзиві на позов посилаються на підпис, який міститься на протоколі, як на те, що позивач все ж таки підписав оспорюване рішення.

Отже, предметом доказування у цій справі є, зокрема і встановлення факту чи виконаний підпис на оспорюваному протоколі особисто позивачем.

Враховуючи викладене, а також доводи учасників справи, їх позицію, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про необхідність встановлення справжності підпису.

За наведеного, суд дійшов висновку, що призначення місцевим господарським судом експертизи було доцільним та обґрунтованим, з огляду на необхідність встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення цього спору.

Доводи апеляційної скарги відносно відсутності умов, визначених ст. 99 ГПК України не спростовують вказаного.

Щодо ухвали в частині зупинення провадження у справі, апеляційний господарський суд зазначає таке.

Згідно з п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи; з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, зумовленим неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення обставин, які можуть бути встановлені лише експертом.

Оскільки, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції у справі, призначено технічну експертизу документу та почеркознавчу експертизу і у цей період неможливо здійснювати відповідні процесуальні дії, місцевий господарський суд, скориставшись правом, наданим йому процесуальним законом (ч. 1 ст. 228 ГПК України) правомірно зупинив провадження у справі №906/190/21 на час проведення експертизи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що клопотання підписано особою, яка не мала підтверджених повноважень, апеляційний господарський суд вказує таке.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що клопотання про призначення комплексної технічної експертизи документа та почеркознавчої експертизи підписане представником позивача, адвокатом Ляховим Олександром Валерійовичем.

За приписами ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Згідно із ч. ч. 4, 9 ст. 60 ГПК України установлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

В силу приписів ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Також, єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів, встановлено Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 (далі Положення № 41).

Суд бере до уваги, що серед обов`язкових реквізитів ордеру, зокрема, п. 12.4. Положення №41, визначено необхідність зазначати назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Колегія суддів зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18 сформульовано висновок про те, що з огляду на підпункт 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, при цьому, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

У іншій постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/939/18 зроблено висновок про те, що якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Суд зазначив, що в разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, у якому адвокат надає правову допомогу. При цьому в ордері, який був предметом розгляду справі №9901/939/18, зазначено, що адвокат надає правову допомогу у всіх органах, установах, організаціях та підприємствах, а також судах у всіх без винятку справах.

Апеляційний господарський суд зазначає, що вказані висновки Великої Палати Верховного Суду були надані з аналізу Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджений рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36 (далі Положення № 36), яке на сьогодні втратило чинність у зв`язку із затвердженням рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги та порядок ведення реєстру ордерів.

В той же час, проаналізувавши зміст п. 15.4. Положення № 36 та абз. 1 п. 12.4. Положення № 41, суд апеляційної інстанції зазначає, що їх зміст є ідентичним.

Однак, в абз. 2 п. 12.4. Положення № 41 конкретизовано, що під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Як на підтвердження своїх повноважень, у суді апеляційної інстанції, представник позивача, адвокат Ляхов О.В., долучив копію ордера серії АМ № 1013244 від 20.07.2021 (т. 1, а. с. 189), в якому зазначено, що правова допомога надається в: "у судах всіх інстанцій та юрисдикцій, всіх державних, правоохоронних органах та інших установах і організаціях", тобто в ньому зазначені групи органів, що в силу викладеного допускається.

Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі №922/3734/20.

Тому, наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги щодо обов`язковості зазначення в ордері конкретного органу, в якому надається правова допомога.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу Господарського суду Житомирської області від 11.10.2021 у справі № 906/190/21 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 11.10.2021 у справі № 906/190/21 - без змін.

2. Справу № 906/190/21 надіслати Господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "23" грудня 2021 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Мельник О.В.