ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 р. Справа № 917/1640/21

За позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", вул. Теліги Олени, буд. 6, літера В, м. Київ 112, 04112

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Слон 7", вул. Кожевна 4 -А, м. Полтава, Полтавська область, 36000

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 )

про стягнення 49 996,33 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Мирна-Касян Ю.Л.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання від 14.12.2021 р.

Обставини справи. 22.10.2021 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Слон 7" про стягнення в порядку регресу майнової шкоди в розмірі 49 996,33 грн.

Ухвалою суду від 27.10.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; призначено справу для розгляду у судовому засіданні на 16.11.2021 р. на 10:00 год.; залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ; встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов - 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановлено відповідачу строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченої приписами ч. 4 ст. 250 ГПК України - 15 днів з дня вручення даної ухвали; зобов`язано відповідача у строк до 15.11.2021 р. надати суду належним чином завірені копії (для залучення до матеріалів справи) доказів (документи) того, що у момент скоєння ДТП 05.09.2020 о 00 год. 30 хв., на 434 км. Автошляху "Київ-Харків", у селі Литвинівка, водій транспортного засобу "Setra" номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 виконував свої трудові (службові) обов`язки у якості працівника відповідача (або діяв на виконання договору підряду, або будь-якого іншого договору ЦПХ).

12.11.2021 р. від позивача надійшла заява (вх. № 12533) про розгляд справи за відсутності його представника. При цьому, позивач повідомляє суд, що станом на момент подання даного клопотання позивач відзив не отримував, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, інших клопотань, заяв, уточнень останній не має.

12.11.2021 р. від відповідача надійшла заява (вх. № 12553), згідно якої останній на виконання вимог ухвали суду від 27.10.2021 р. надає довідку про підтвердження факту перебування третьої особи у трудових відносинах із ТОВ "Зелений слон 7" на момент ДТП.

16.11.2021 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 12651), згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

Крім того, 16.11.2021 р. від відповідача надійшло клопотання про перенесення судового засідання для надання можливості надати додаткові докази та документи.

Ухвалою суду від 16.11.2021 р. відкладено судове засідання на 14.12.2021 р..

29.11.2021 р. від позивача надійшла відповідь на відзив на позов вх. № 13174, згідно якої останній наводить спростування доводів відповідача.

13.12.2021 р. від позивача надійшов лист вх. № 13849 в додатки до якого залучено оригінали витребуваних судом документів.

14.12.2021 р. позивач у судове засідання повноважного представника не направив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином. Крім того, ухвала суду була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Представник відповідача підтримав заперечення на позовні вимоги та наполягає на відмові у їх задоволенні.

14.12.2021 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

17.06.2020 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» (далі Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕЛЕНИЙ СЛОН 7» (далі Відповідач) укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3799992, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль «Setra» номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 13).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 05.09.2020 року о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка, внаслідок технічної несправності зазначеного транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 , відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 , а саме : під час руху транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , відбулось від`єднання заднього лівого колеса, яке продовжило самовільний рух та зіткнулось із автомобілем «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у протилежному напрямку, під керуванням водія ОСОБА_2 .

Факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями :

- повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 05.09.2020 року, яке було складено учасниками дорожньо-транспортної пригоди без виклику Національної поліції у відповідності до вимог п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-ІУ (далі "Закон№1961-IV");

- поясненнями водія ОСОБА_1 від 07.09.2020 року;

- посвідченням водія серії НОМЕР_3 від 12.07.2018 року на ім`я водія ОСОБА_1 ;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 18.02.2020 року на транспортний засіб «Setra» номерний знак НОМЕР_1 ;

- посвідченням водія серії НОМЕР_5 від 26.04.2005 року на ім`я водія ОСОБА_2 ;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 29.12.2017 року на транспортний засіб «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 ;

- договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-200829741 від 06.08.2020 року, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 .

Позивач зазначає, що своїми діями, які полягали у тому, що 05.09.2020 року о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка, перед початком руху не забезпечив технічно-справний стан свого транспортного засобу, а також під час руху не стежив за технічним станом автомобіля, внаслідок чого, у вказаного автомобіля під час руху відірвалось заднє ліве колесо, яке потрапило в зустрічний автомобіль «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 , водій транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3. (а) та п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, якими визначено:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

На підставі вищезазначених документів та:

- заяви представника ТОВ «ТЕХНОЛОМ» Дегтяра П.О. №00372077 про виплату матеріального збитку від 07.09.2020 року;

- довіреності ТОВ «ТЕХНОЛОМ» від 07.09.2020 року;

- акту огляду транспортного засобу від 09.09.2020 року;

- ремонтної калькуляції №00372077 від 20.10.2020 року системи АUDАТЕХ (ліцензований програмно-технічний комплекс з розрахунків вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів з використанням рекомендованих нормативів заводу виробника та цін на запасні частини, рекомендованих імпортером);

- страхового акту/наказу №00372077 від 29.10.2020 року,

Позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 49 996,33 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного дорученням №179708 від 30.10.2020 року (а.с. 25).

Позивач стверджує, що факт того, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок невідповідності технічного стану транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 існуючим вимогам Правил дорожнього руху підтверджується:

- інформацією, наведеною у п. 13 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 05.09.2020 року (дивись додаток 2) « 13. Схема пригоди, коли сталося зіткнення», у якому зазначено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок того, що під час руху відірвалось заднє ліве колесо автомобілю «Setra» номерний знак НОМЕР_1 (автомобіль А) і вдарило зустрічний автомобіль «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 (Автомобіль В);

- інформацією, наведеною у п. 11 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 05.09.2020 року (дивись додаток 2) « 11. Видимі пошкодження транспортного засобу А», у якому зазначено, що на транспортному засобі «Setra» номерний знак НОМЕР_1 відсутнє заднє ліве колесо;

- інформацією, наведеною у поясненні водія ОСОБА_1 від 07.09.2020 року, у якому ОСОБА_3 зазначає, що 05.09.2020 року о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка, під час виконання ним регулярного рейсу на транспортному засобі «Setra» номерний знак НОМЕР_1 , відбулось від`єднання заднього лівого колеса зазначеного транспортного засобу, яке в подальшому зіткнулось із автомобілем «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 ;

- інформацією, наведеною у заяві представника ТОВ «ТЕХНОЛОМ» Дегтяра П.О. №00372077 про виплату матеріального збитку від 07.09.2020 року, у якій, у графі «короткий опис події», зазначається, що пошкодження транспортного засобу «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 відбулось внаслідок від`єднання заднього лівого колеса транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 , який рухався на зустріч.

Частиною першою статті 1172 ЦК України визначено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

ОСОБА_1 є працівником Відповідача та під час скоєння ДТП, виконував свої трудові (службові) обов`язки на посаді водія, що підтверджується, у своїй сукупності, інформацією:

- наведеною у наказі Відповідача №84 від 03.08.2020 року «Про закріплення водія за автотранспортним засобом» (додаток 15), у якому зазначено, що транспортний засіб «Setra» номерний знак НОМЕР_1 закріплюється за водієм ОСОБА_1 ;

- наведеною у поясненні водія ОСОБА_1 від 07.09.2020 року, у якому зазначає, що дорожньо-транспортна пригода, яка відбулась 05.09.2020 року о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка, сталася під час того, як він виконував регулярний рейс на транспортному засобі «Setra» номерний знак НОМЕР_1 ;

- наведеною у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 05.09.2020 року (дивись додаток 2), а також у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 18.02.2020 року на транспортний засіб «Setra» номерний знак НОМЕР_1 (дивись додаток 5), у яких зазначено, що Відповідач є власником транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 ;

- наведеною у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 05.09.2020 року, а також у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3799992 від 17.06.2020 року, у яких зазначено, що Відповідач є страхувальником за цим договором, яким застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , під час скоєння ДТП, виконував свої трудові (службові) обов`язки у якості працівника Відповідача, то обов`язок щодо відшкодування збитків у розмірі 49 996,33 грн. у повному обсязі покладається на Відповідача.

Вважаючи свої права порушеними, посилаючись на пп. гп. 38.1.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1172, ч. 2 ст. 1187, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 49 996,33 грн.

Задля врегулювання спору в досудовому порядку 30.12.2020 року за вих. №28727/1 на адресу Відповідача було направлено претензію про відшкодування матеріальної шкоди.

18.01.2021 року Позивачем було отримано відповідь Відповідача на претензію вих. №101/2021 від 14.01.2021 року, у якій зазначається про відмову у досудовому врегулюванні зазначеної претензії.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій, страхових випадків, визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, і доходів від розміщення коштів цих фондів.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування").

Дана норма кореспондується зі статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був працівником Відповідача та під час скоєння ДТП, виконував свої трудові (службові) обов`язки на посаді водія.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було виплачено ТОВ «Технолом» 49 996,33 грн. страхового відшкодування.

Як зазначає позивач, відповідач, як власник транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 , водій якого винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання застрахованого транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху, розмір якої становить 49 996,33 грн.

Відповідач не заперечує того факту, що під час ДТП ОСОБА_1 був працівником відповідача та виконував свої трудові обов`язки, проте не погоджується з твердженням позивача про те, що технічний стан та обладнання застрахованого транспортного засобу не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, а також щодо існування причинно-наслідкового зв`язку між невідповідністю технічного стану транспортного засобу та виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача, за наступного мотивування.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-ІV та загальними нормами цивільного права.

Частиною 2.1. ст. 2 Закону №1961-IV визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Стаття 3 Закону №1961-IV визначає, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Ст. 5 Закону №1961-IVвстановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Ст. 6 Закону №1961-IV встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною 22.1. ст. 22 Закону №1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, у зв`язку із укладанням 17.06.2020 року між Позивачем та Відповідачем договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3799992, Позивачем було застраховано цивільно-правову відповідальність Відповідача, як власника транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 .

Законом №1961-IV визначаються дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, дії страховика після отримання інформації про таку дорожньо-транспортну пригоду, підстави та порядок визнання події страховим випадком, порядок розрахунку та виплати страхового відшкодування потерпілим особам, а також інші умови забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 33.2. ст. 33 Закону №1961-14 У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду(Європротокол).

У такому разі водії транспортних засобів після складення повідомлення (Європротоколу) мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення Європротоколу, розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів (50 000 грн.), затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідно до п.17.5 ст. 17 Закону №1961-ІV при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик зобов`язаний безоплатно видати страхувальнику бланк повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка (Європротокол).

Порядок оформлення ДТП без залучення уповноважених на те працівників Національної поліції встановлюється п.33.2 ст. 33 Закону № 1961-ІV.

Як вже зазначалось, 05.09.2020 р. о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка, внаслідок технічної несправності зазначеного транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 , відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 , а саме: під час руху транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , відбулось від`єднання заднього лівого колеса, яке продовжило самовільний рух та зіткнулось із автомобілем «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у протилежному напрямку, під керуванням водія ОСОБА_2 .

Учасники зазначеної ДТП водій транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 та водій транспортного засобу «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 скористались правом наданим їм п. 33.2. ст. 33 Закону № 1961-IV та за взаємною згодою уклали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка (Європротокол), у якому зазначили всі суттєві обставини ДТП.

Так, у п. 13 Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 05.09.2020 р. « 13. Схема пригоди, коли сталося зіткнення», зазначено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок того, що під час руху відірвалось заднє ліве колесо автомобілю «Setra» номерний знак НОМЕР_1 (автомобіль А) і вдарило зустрічний автомобіль «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 (Автомобіль В).

Проте, водій т/з «Setra» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 та водій автомобіля «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , у порядку визначеному п. 33.2. ст. 33 Закону N1961-IV дійшли взаємної згоди щодо обставин ДТП, отже визнали що між ними немає спору щодо того, хто є винним у скоєнні ДТП та склали Європротокол, який в подальшому було надано Позивачу, як страховику, який застрахував цивільно-правову відповідальність саме власника т/з «Setra» номерний знак НОМЕР_1 .

Суд приймає як обґрунтовані доводи позивача, які стосуються відсутності притягнення водія т/з «Setra» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що за загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини, тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

Частиною 3 ст. 2.11. Правил дорожнього руху України визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Зазначена норма закону корелюється з приписами п. 33.2. ст. 33 Закону N1961-IV, які визначають, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

Таким чином, оформлення дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 05.09.2020 р. о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка між т/з «Setra» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 відбулось у відповідності до приписів чинного законодавства України без залучення відповідних підрозділів Національної поліції.

При цьому, у відповідності до наведених норм, особа. Винна у скоєнні зазначеної ДТП звільняється від адміністративної відповідальності за вчинення ДТП.

Проте, звільнення особи від адміністративної відповідальності за вчинення ДТП, не звільняє її від цивільно-правової відповідальності, за шкоду спричинену внаслідок настання цієї ДТП.

Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Вищого Господарського суду України від 14 серпня 2017 року у справі №910/18319/16, під час вирішення справ зазначеної категорії слід розрізняти такі не тотожні обставини, як "вина особи у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди" та "вина особи у заподіянні шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки".

Визначення "вини особи у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди" пов`язано з встановленням наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, зокрема, і такого його елементу, як вина у вчиненні протиправного діяння.

Визначення "вини особи у заподіянні шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки" пов`язано з визначенням, по-перше, внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби; по-друге, особи винної в заподіянні відповідної матеріальної шкоди.

Згідно п. 31.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до пп. а) п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно підпункту г) пункту 38.1.1. ст. 38 Закону №1961-IV Страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

У відповідності до усталеної судової практики та правової позиції Верховного суду України, викладеної за подібних правовідносин та за аналогічних фактичних обставин справи у постановах ВСУ від 05 червня 2019 року по справі № 742/3364/17, ВСУ від 12 серпня 2019 року по справі №599/1180/16-ц, ВСУ від 17 лютого 2020 року по справі 648/4308/16-ц та інш. - факт того, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху є підставою для відшкодування особою, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Тобто, встановлення факту наявності вини водія т/з «Setra» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення не проводилось у відповідності до приписів ч. 3 ст. 2.11. Правил дорожнього руху України та п. 33.2. ст. 33 Закону N1961- IV; визнання події страховим випадком, тобто встановлення підстав для відшкодування збитків, спричинених з вини водія т/з «Setra» номерний знак НОМЕР_1 , у відповідності до приписів Закону N1961-IV було покладено на Позивача, як страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника зазначеного транспортного засобу.

Факт того, що ДТП, яка відбулась 05.09.2020 року о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка, сталася внаслідок того, що водій транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3. (а) та п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, а саме не забезпечив технічно-справний стан свого транспортного засобу, під час руху не стежив за технічним станом автомобіля, внаслідок чого, під час руху у вказаного автомобіля відірвалось заднє ліве колесо, яке потрапило в зустрічний автомобіль «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується документами, наданими Позивачу учасниками ДТП, а саме:

- інформацією, наведеною у п. 13 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 05.09.2020 року (дивись додаток 2) « 13. Схема пригоди, коли сталося зіткнення», у якому зазначено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок того, що під час руху відірвалось заднє ліве колесо автомобілю «Setra» номерний знак НОМЕР_1 (автомобіль А) і вдарило зустрічний автомобіль «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 (Автомобіль В);

- інформацією, наведеною у п. 11 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 05.09.2020 року (дивись додаток 2) « 11. Видимі пошкодження транспортного засобу А», у якому зазначено, що на транспортному засобі «Setra» номерний знак НОМЕР_1 відсутнє заднє ліве колесо;

- інформацією, наведеною у поясненні водія ОСОБА_1 від 07.09.2020 року, у якому зазначає, що 05.09.2020 року о 00 год. 30 хв. на 434 км автошляху "Київ-Харків", у с. Литвинівка, під час виконання ним регулярного рейсу на транспортному засобі «Setra» номерний знак НОМЕР_1 , відбулось від`єднання заднього лівого колеса зазначеного транспортного засобу, яке в подальшому зіткнулось із автомобілем «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 ;

- інформацією, наведеною у заяви представника ТОВ «ТЕХНОЛОМ» Дегтяра П.О. №00372077 про виплату матеріального збитку від 07.09.2020 року (дивись додаток 9), у якій, у графі «короткий опис події», зазначається, що пошкодження транспортного засобу «MAN L 2000» номерний знак НОМЕР_2 відбулось внаслідок від`єднання заднього лівого колеса транспортного засобу «Setra» номерний знак НОМЕР_1 , який рухався на зустріч.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування приписів підпункту г) пункту 38.1.1. ст. 38 Закону №1961-ІV та, відповідно, стягнення з Відповідача на користь Позивача в порядку регресу розміру сплаченого страхового відшкодування.

Інших заперечень Відповідачем не наводилось, факт спричинення шкоди, її розмір, не оспорювались та не спростовані.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Слон 7" (вул. Кожевна 4 -А, м. Полтава, Полтавська область, 36000, Код ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (вул. Теліги Олени, буд. 6, літера В, м. Київ 112, 04112, ) в порядку регресу майнової шкоди в розмірі 49 996,33 грн. та 2 270,00 витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 28.12.2021 року, після виходу судді з відпустки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Погрібна С.В.