УХВАЛА

23 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 917/505/21

Провадження № 11751/2021

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючого, Банаська О.О., Картере В.І.

учасники справи:

позивач - Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут"

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2021

у складі колегії суддів: Склярук О.І.(головуюча), Гетьмана Р.А., Россолова В.В.

та на рішення Господарського суду Полтавської від 12.07.2021

у складі судді Семчук О.С.

у справі за позовом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут"

про стягнення 25 648,83 грн

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 917/505/21 за позовом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" (далі за текстом ТОВ "Полтавагаз збут" про стягнення 25 648,83 грн.

12.07.2021 рішенням Господарського суду Полтавської області позовні вимоги Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради задоволені. Стягнуто з ТОВ "Полтавагаз збут" на користь Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради 25 648 грн 83 коп надмірно перерахованої житлової субсидії та 2 270 грн 00 коп судового збору.

08.11.2021 постановою Східного апеляційного господарського суду, апеляційну скаргу ТОВ "Полтавагаз збут" на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.07.2021 у справі № 917/505/21 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Полтавської області від 12.07.2021 у справі № 917/505/21 залишено без змін.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/100916833) повний текст постанови Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 складено 08.11.2021.

23.11.2021 (згідно з відміткою на поштовому конверті "Укрпошта" пошуковий ідентифікатор № 763) ТОВ "Полтавагаз збут" надіслано на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу в якій скаржник просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 12.07.2021 у справі № 917/505/21.

07.12.2021 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли заперечення Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради проти відкриття касаційного провадження у справі № 917/505/21 за касаційною скаргою ТОВ "Полтавагаз збут".

03.12.2021 згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: Пєскова В.Г. - головуючого (судді-доповідача) суддів: Банаська О.О., Картере В.І.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ "Полтавагаз збут" з урахуванням заперечень Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради проти відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-IX, який набрав чинності з 08.02.2020, внесено зміни до законодавчих актів України, у тому числі, у ГПК України, зокрема у частину п`яту статті 12 ГПК України.

Так, частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 установлено у розмірі 2 270 грн.

Предметом позову у даній справі є стягнення у розмірі 25 648,83 грн, що загалом менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час подання позову у 2021 році (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Верховний Суд зазначає, що під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги судом взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство, факт розгляду даної справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію та врахував межі, порядок та повноваження апеляційного суду щодо розгляду справи.

Верховний Суд вважає, що у даному випадку вказана касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, а суд з власної ініціативи таких умов також не вбачає. До того ж зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення, зводиться до спроби переконати суд у необхідності втрутитися у зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій, й в цілому до заперечення результату розгляду справи судами, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду першої та апеляційної інстанції тільки через те, що таке рішення оскаржено і скаржник вважає його незаконним, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою ТОВ "Полтавагаз збут" немає.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині другій статті 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

З урахуванням наведеного Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Полтавагаз збут" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 та на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.07.2021 у справі № 917/505/21 оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 163, 234, 235, пунктом 2 частини 3 статті 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 917/505/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Потлавагаз збут" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 та на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.07.2021 у справі № 917/505/212.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Картере