ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Справа №914/2550/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

І.Б. Малех,

секретар судового засідання М.С. Кіра

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-Групп» б/н від 16.11.2021 року (вх. № 01-05/3902/21 від 22.11.2021 року)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 01.11.2021 року (суддя П.Т. Манюк; повний текст ухвали складено 01.11.2021 року) про закриття провадження

у справі № 914/2550/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-Групп» (надалі ТзОВ «СТС-Групп»)

до відповідача: Фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення 10284, 90 грн.,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

18.08.2021 року ТзОВ «СТС-Групп» надіслало до господарського суду Львівської області позовну заяву (вх.№2770 від 20.09.2021) до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 10284,90 грн за договором поставки продукції № 60246 від 01.01.2020 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань по оплаті отриманої продукції. У своєму позові позивач вказує, що 12.08.2021 року він з`ясував, що відповідач втратив статус суб`єкта підприємницької діяльності. Враховуючи правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі №127/23144/18, суб`єктний склад та зміст правовідносин сторін, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача не припинились із втратою статусу ФОП, вважає, що дана справа відноситься до юрисдикції господарського суду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.11.2021 року (суддя П.Т. Манюк) закрито провадження у справі № 914/2550/21 за позовом ТзОВ «СТС-Групп» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 10284,90 грн. у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Роз`яснено позивачеві, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач необґрунтовано визначив належність даного спору до господарської юрисдикції. Суд встановив, що стороною (покупцем) договору поставки продукції № 60246 від 01.01.2020 року на час його укладення виступала фізична особа ОСОБА_1 , а не фізична особа-підприємець. Правочин, на підставі якого позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10284,90 грн був укладений майже через рік після припинення відповідачем підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця (22.07.2019 року). Тому даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною і необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу на те, що за даними ЄДРЮОФОПтаГФ ОСОБА_1 отримав статус фізичної особи-підприємця 02.07.2019 року, номер запису 0008497 та 22.07.2019 року припинив підприємницьку діяльність, номер запису 1008497. Проте вже 23.07.2019 року ОСОБА_1 знову отримав статус фізичної особи-підприємця номер запису 0008525. Тобто, на час укладення договору поставки продукції № 60246 від 01.01.2020 року ОСОБА_1 мав статус фізичної особи-підприємця. Тому даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 01.11.2021 року у справі № 914/2550/21 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони не делегували своїх представників у судове засідання. Про причини неявки не повідомили.

З`ясовуючи обставини про те чи повідомлені сторони про розгляд справи, суд встановив таке.

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №230 позивач ознайомлений з датою, часом та місцем розгляду справи.

Також 16.12.2021 року до суду повернулось рекомендоване поштове відправлення №249 (ухвала від 08.12.2021 року про призначення розгляду справи №914/2550/21 на 20.12.2021 року о 12 год. 45 хв.), надіслане відповідачу на адресу, повідомлену в позовній заяві та в апеляційній скарзі, з довідкою АТ «Укрпошта» із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду, яку не вручено з причин, що не залежать від суду.

При цьому суд враховує, що ухвала Західного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 року про призначення розгляду справи №914/2550/21 на 20.12.2021 року о 12 год.45 хв. оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень України.

Сторони у справі зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням по їхній справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, передбачений ч. 2 ст. 273 ГПК України, а також те, що явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності позивача та відповідача.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Застосування наведеної вище норми пов`язано з необхідністю вилучати з процесу господарського судочинства справи, відкриті за позовами, що подані внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, чи право або інтерес не підлягають судовому захисту у порядку господарського судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу (ст. 45 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до пунктів 1, 15 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

У даній справі до господарського суду Львівської області звернулось ТзОВ «СТС-Групп» з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 10284,90 грн за договором поставки продукції № 60246 від 01.01.2020 року

Як вбачається з наявної у справі копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.08.2021 за кодом 21, державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Шекелашвілі Гоча проведено 02.07.2019 року, номер запису 0008497; 22.07.2019 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням, номер запису 1008497. Проте, вже 23.07.2019 року Шекелашвілі Гоча знову отримав статус фізичної особи-підприємця, номер запису 0008525 .

Таким чином, на час укладення договору поставки продукції № 60246 від 01.01.2020 року, на підставі якого позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10284,90 грн, ОСОБА_1 (покупець, відповідач) мав статус фізичної особи-підприємця.

Отже, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства та застосування норми пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК, з наведених вище мотивів.

Закриття судом першої інстанції провадження у справі № 914/2550/21 видається безпідставним, необґрунтованим і таким, що суперечить процесуальному закону та основним засадам судочинства.

В даному випадку суд повинен був розглянути спір по суті, надати оцінку зібраним у справі доказам і, залежно від встановлених конкретних обставин цієї справи, відповідно до ст.236-238 ГПК України постановити рішення, яким позов задовольнити або в позові відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала господодарського суду Львівської області від 01.11.2021 року у справі №914/2550/21 підлягає скасуванню в порядку пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати

З огляду на те, що в цьому випадку справа передається на розгляд до місцевого господарського суду, розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись, ст. ст. 86, 231, 255, 269, 270, 271, 275, 280, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-Групп» б/н від 16.11.2021 року (вх. № 01-05/3902/21 від 22.11.2021 року) задоволити.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 01.11.2021 року у справі №914/2550/21 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех