ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021м. ДніпроСправа № 904/6671/20

За позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича, м. Кривий Ріг

про стягнення плати за користування земельною ділянкою у розмірі 132 088,40грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача: Скляр Н.М. посвідчення № 003988

від відповідача: Лісовий Д.О. ордер серія АЕ № 1014194 від 01.01.2020.

РУХ СПРАВИ.

Криворізька міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про стягнення основної заборгованості з орендної плати за землю у розмірі 132 088,40грн.

Ухвалою суду від 15.12.2020 (суддя Петренко І.В.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Розгляд справи тривав по 04.10.2021.

Розпорядженням керівника апарату № 1492 від 04.10.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 904/6671/20 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 справу № 904/6671/20 було передано на розгляд судді Ніколенку М.О.

Ухвалою суду від 11.10.2021 прийнято справу № 904/6671/20 до свого провадження. Призначено підготовче засідання на 09.11.2021.

Протокольною ухвалою суду від 09.11.2021 судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 09.01.2021 про призначення судової експертизи у справі.

Протокольною ухвалою суду від 09.11.2021 судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 09.01.2021 про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Антимонопольного комітету України.

Ухвалою суду від 09.11.2021 відкладено підготовче засідання на 25.11.2021

Ухвалою суду від 25.11.2021 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 22.12.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Криворізькою міською радою (надалі орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Штефаном Владиславом Олександровичем (надалі орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки від 25.12.2006 № 1406, зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2006 № 06 (надалі договір).

Відповідно до пункту 1 договору, орендодавець на підставі рішення міської ради №347 від 27.09.2006 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП яка знаходиться на мкр.5-му Зарічному у Жовтневому районі м. Кривого Рогу.

В пунктах 2,3 договору зазначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 0,2991га за кадастровим номером земельної ділянки :04:223:0192.

Згідно з пунктом 14 договору земельна ділянка передається в оренду для розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП.

Пунктом 5 договору встановлено, що його укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважене право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяця до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, передав відповідачу у користування земельну ділянку з кадастровим номером :04:223:0192.

За твердженням позивача, між сторонами, 24.02.2010 було укладено додаткову угоду до договору, за змістом п. 11 якої поновлено термін дії договору оренди земельної ділянки від 28.12.2006 № 1406 на 3 роки.

Позивач вказав, що спірний договір оренди земельної ділянки від 25.12.2006 є припиненим.

Разом з тим, за твердженням позивача, після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.12.2006 № 1406, спірну земельну ділянку за актом приймання передачі орендодавцеві повернуто не було.

Відповідно до пункту 4.1 договору (в редакції додаткової угоди від 24.02.2010) (кол. п. 6 за договором), річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України Про плату за землю, на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, ділянки виконаного Криворізьким міським управлінням земельних ресурсів, на рахунок Управління держказначейства у Жовтневому районі м. Кривого рогу №0022, у банку УДК в Дніпропетровській області, МФО 805012, .

Розділом 4 договору (в редакції додаткової угоди від 24.02.2010) (кол. п. 8 за договором) передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Згідно з пунктом 10 договору, розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства. орендар самостійно зобов`язується щорічно відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки.

Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору в порядку та у випадках, передбачених законодавством України.

У пункті 4.4 договору (в редакції додаткової угоди від 24.02.2010) (кол. п. 11 за договором) встановлено, що розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором (включно зі зміною мети використання або цільового призначення земельної ділянки);

- зміни (збільшення або зменшення) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами;

- в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2020 у справі № 904/2218/19, залишеною без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2020, розтлумачено пункт 11 договору оренди земельної ділянки № 1406 від 25.12.2006р. таким чином, що «розмір та сума орендної плати переглядається тобто змінюється (зменшується/збільшується) автоматично без внесення змін до договору, за наявності підстав зазначених у даному пункті».

Пунктом 13 договору передбачено, що орендар самостійно обчислює суму орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подає відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяць.

Відповідно п. 28 абзацу 1 п.п. а договору орендодавець має право в односторонньому порядку збільшити розмір орендної плати у разі збільшення відповідно до законодавства України розміру земельного податку.

Відповідно до витягу № 18-404-99.0-5655/2-16 від 14.07.2016 з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:223:0192 складає 14 799 617,55 грн.

Згідно інформації, наданої Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для земель несільськогосподарського призначення коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки: за 2016 рік становить 1,06; за 2017 рік становить 1,0.

За розрахунком позивача, з урахуванням пункту 10 договору та рішення Криворізької міської ради від 12.07.2017 № 1862, річний розмір орендної плати за спірну земельну ділянку у 2018 році становить 141 188,35 грн. (14 799 617,55 х 1,06 х 1,00 х 0,9%). Місячний розмір орендної плати складає 141 188,35 грн. : 12 = 11 765,70 грн.

За період користування спірною орендною ділянкою з 01.01.2018 по 31.12.2018 позивач нарахував до сплати 141 188,40 грн.

Однак відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання і не сплатив плату за користування спірною земельною ділянкою у встановлені строки у повному обсязі. Всього за спірний період орендарем було сплачено орендодавцю 9 100 грн.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича утворилась заборгованість перед Криворізькою міською радою з плати за користування земельною ділянкою у розмірі 132 088,40грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач наполягає на тому, що Криворізька міська рада не є належним позивачем у справі. Позивач є лише суб`єктом владних повноважень, який установлює плату за землю на місцевому рівні, а отримувачем заборгованості з цієї плати (за її наявністю) є місцевий бюджет територіальної громади м. Кривий Ріг.

Відповідач вважає, що за відсутності правоустановчих документів на землю стягується не заборгованість з орендної плати за землю, а кошти повинні стягуватися з користувача земельної ділянки на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідач зазначив, що перегляд розміру орендної плати (встановлений п. 11 договору) повинен відбуватися за затвердженою у постанові Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 №1724 «Деякі питання оренди земель» та додатків № 1. № 2 до неї формою.

Крім того відповідач вказав, що, на його думку, після закінчення строку дії договору оренди жодних змін (навіть автоматичних) щодо збільшення розміру орендної плати бути не повинно.

Відповідач наполягає на тому, що рішення Криворізької міської ради № 1862 від 12.07.2017 не відповідає положенням ЗУ «Про державну допомогу суб`єктам господарювання», отже, не може бути підставою для розрахунку заборгованості з орендної плати.

Відповідач вказав, що позивачем не дотримано порядку визначення та відшкодування збитків власникам земельних ділянок.

Відповідач зазначив, що розрахунок заборгованості здійснено на підставі доказів, які не відповідають ст. ст. 76 79 ГПК України. Так, на думку відповідача, позивачем неправильно здійснено розрахунок розміру орендної плати у 2018 році на підставі витягу, який не є частиною спірного договору оренди, а Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки містить неправильний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2016 рік (К (і) 1,7898).

Відповідач вказав, що право власності на будівлі та споруди, які розташовані на спірній земельній ділянці, з 20.08.2018 перейшло до іншої особи - Штефана Олександра Захаровича.

За таких обставин відповідач наполягає на тому, що з 20.08.2018 його користування спірною земельною ділянкою припинилось. А у період з 20.08.2018 по 31.12.2018 фактичним користувачем спірної земельної ділянки є безпосередньо власник будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці.

Також відповідач наполягає на тому, що Криворізька міська рада є неналежним позивачем у спорі про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:223:0192 за період з 01.01.2018 по 31.12.2018. Оскільки відносно спірного договору оренди та спірної земельної ділянки Головне управління ДПС у Дніпропетровській області склало податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № -0483 від 20.05.2020 про визначення ОСОБА_2 суми податкового зобов`язання за платежем "Орендна плата з фізичних осіб 18010900" за період 2018 рік у розмірі 141 188,35 грн.

Крім того, відповідач надав клопотання про покладення на позивача витрат на правову допомогу у розмірі 60 920,80 грн.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:223:0192 за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 132 088,40грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи наявний у відповідача обов`язок зі здійснення плати за користування землею, за який період; в які строки і якому розмірі плата за користування землею мала бути сплачена), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи була плата за користування землею сплачена відповідачем у повному обсязі), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Рішенням Криворізької міської ради від 27.09.2006 № 347 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на мкр.5-му Зарічному, вилучення та передачу її в оренду для розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП" Фізичній особі-підприємцю Штефану В.О. передано в оренду терміном на три роки земельну ділянку, кадастровий номер :04:223:0192, площею 0,2991 га для розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП на мкр. 5-му Зарічному в Жовтневому районі за рахунок земель, вилучених із землекористування управління житлово-комунального господарства виконкому міської ради.

На підставі цього рішення, між Криворізькою міською радою (надалі орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Штефаном Владиславом Олександровичем (надалі орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки від 25.12.2006 № 1406, зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2006 № 06 (надалі договір).

Відповідно до пункту 1 договору, орендодавець на підставі рішення міської ради №347 від 27.09.2006 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП яка знаходиться на мкр.5-му Зарічному у Жовтневому районі м. Кривого Рогу.

В пунктах 2,3 договору зазначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 0,2991га за кадастровим номером земельної ділянки :04:223:0192.

Згідно з пунктом 14 договору земельна ділянка передається в оренду для розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП.

Пунктом 5 договору встановлено, що його укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважене право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяця до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Позивач виконав умови договору, передав відповідачу у користування земельну ділянку з кадастровим номером :04:223:0192.

Між сторонами, 24.02.2010 було укладено додаткову угоду до договору, за змістом п. 11 якої поновлено термін дії договору оренди земельної ділянки від 28.12.2006 № 1406 на 3 роки.

Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович звертався до орендодавця із заявою від 22.11.2012 про поновлення строку дії спірного договір оренди земельної ділянки на 5 років.

За результатами розгляду такої заяви, рішенням Криворізької міської ради №1634 від 28.12.2012 було відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки від 28.12.2006 №06 під розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП в Жовтневому районі міста.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2017 по справі №904/6928/17, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.10.2017, відмовлено в задоволенні позовних вимог Фізичної особи підприємця Штефана Владислава Олександровича до Криворізької міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення Криворізької міської ради № 1634 від 28.12.2012 Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки від 28.12.2006 № 06 під розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП в Жовтневому районі міста; зобов`язання відповідача укласти з позивачем додаткову угоду про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:223:0192, площею 0,2991га.

В постанові Центрального апеляційного суду від 24.02.2021 справі № 904/6160/17 за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою судом було встановлено, що строк дії договору від 28.12.2006 № 1406, з урахуванням умов додаткової угоди від 24.02.2010 щодо продовження його дії, сплив 23.03.2013.

Відтак, спірний договір оренди земельної ділянки від 25.12.2006 є припиненим 23.03.2013 в зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 16 договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами.

Повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі (п. 17 договору).

Разом з тим, після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.12.2006 №1406, спірну земельну ділянку за актом приймання передачі орендодавцеві повернуто не було.

Відповідно до пункту 4.1 договору (в редакції додаткової угоди від 24.02.2010) (кол. п. 6 за договором), річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України Про плату за землю, на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, ділянки виконаного Криворізьким міським управлінням земельних ресурсів, на рахунок Управління держказначейства у Жовтневому районі м. Кривого рогу №0022, у банку УДК в Дніпропетровській області, МФО 805012, .

Розділом 4 договору (в редакції додаткової угоди від 24.02.2010) (кол. п. 8 за договором) передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Згідно з пунктом 10 договору, розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства. орендар самостійно зобов`язується щорічно відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки.

Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору в порядку та у випадках, передбачених законодавством України.

У пункті 4.4 договору (в редакції додаткової угоди від 24.02.2010) (кол. п. 11 за договором) встановлено, що розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором (включно зі зміною мети використання або цільового призначення земельної ділянки);

- зміни (збільшення або зменшення) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами;

- в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2020 у справі №904/2218/19, залишеною без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2020, розтлумачено пункт 11 договору оренди земельної ділянки №1406 від 25.12.2006р. таким чином, що «розмір та сума орендної плати переглядається тобто змінюється (зменшується/збільшується) автоматично без внесення змін до договору, за наявності підстав зазначених у даному пункті».

Пунктом 13 договору передбачено, що орендар самостійно обчислює суму орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подає відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяць.

Відповідно п. 28 абзацу 1 п.п. а договору орендодавець має право в односторонньому порядку збільшити розмір орендної плати у разі збільшення відповідно до законодавства України розміру земельного податку.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно статті 14 Закону України "Про оренду землі", за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Статтею 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до пункту 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з пп. 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пунктами 288.1, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з пп. 288.5.1, 288.5.2 п. 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (пп. 14.1.125 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Дані про нормативно грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюється як витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки (стаття 20 Закону України Про оцінку земель).

В силу пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, управління в сфері оцінки земель та земельних ділянок здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до витягу № 18-404-99.0-5655/2-16 від 14.07.2016 з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:223:0192 складає 14 799 617,55 грн.

Згідно інформації, наданої Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для земель несільськогосподарського призначення коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки: за 2016 рік становить 1,06; за 2017 рік становить 1,0.

А отже, з урахуванням пункту 10 договору та рішення Криворізької міської ради від 12.07.2017 № 1862, річний розмір орендної плати за спірну земельну ділянку у 2018 році становить 141 188,35 грн. (14 799 617,55 х 1,06 х 1,00 х 0,9%).

Місячний розмір орендної плати складає 141 188,35 грн. : 12 = 11 765,70 грн.

Відповідно до приписів статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до пункту 19 договору, не повернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє орендаря від орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за фактичне користування земельною ділянкою вноситися у розмірах, визначених розділом "Орендна плата" цього договору.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

За період користування спірною орендною ділянкою з 01.01.2018 по 31.12.2018 позивач нарахував до сплати 141 188,40 грн.

Разом з цим, 20.08.2018 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування № 1210 від 20.08.2018 право власності на нерухоме майно, а саме: літ. А-2 - будівля сторожки загальною площею 21,0 кв.м, зі сходами літ.а, з прибудовою літ.а1; літ.Б-вбиральня; поз. №1, №3 огорожа; поз. №2 - ворота, розміщене буд. 76а, мкрн. 5-й Зарічний м. Кривій Ріг на земельній ділянці кадастровий номер :04:223:0192, площею 0,2991га. було зареєстроване за Штефаном Олександром Захаровичем.

Що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 3, а.с. 64 65).

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває в оренді, у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію у попереднього власника, до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, з 20.08.2018 Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович фактично припинив користування спірною земельною ділянкою.

Слід звернути увагу, що згідно приписів чинного законодавства, зокрема, Закону України "Про оренду землі", Податкового кодексу України, обов`язок з плати за змелю наявний саме у користувача такої земельної ділянки.

Чинне законодавство не передбачає механізму покладання на особу обов`язку сплачувати плату за користування землею, якою така особа не користується. Покладання на особу обов`язку сплачувати плату за користування землею після припинення фактичного нею такого користування суперечить сутності господарського процесу та взагалі системі правосуддя в Україні.

А отже, відповідач мав сплачувати орендодавцю плату за користування спірною земельною ділянкою до дати вибуття такої земельної ділянки з його користування, а саме по 19.08.2018 включно.

За період з 01.01.2018 по 19.08.2018 відповідач мав сплатити позивачу плату за користування спірною земельною ділянкою у розмірі 89 571,16 грн.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання і не сплатив плату за користування спірною земельною ділянкою у встановлені строки у повному обсязі. Всього за спірний період орендарем було сплачено орендодавцю 9 100 грн.

За таких обставин, у Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича утворилась заборгованість перед Криворізькою міською радою з плати за користування земельною ділянкою у розмірі 80 471,16 грн.

Щодо заперечень відповідача про те, що відносно спірного договору оренди та спірної земельної ділянки Головне управління ДПС у Дніпропетровській області склало податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № -0483 від 20.05.2020 про визначення Штефану В.О. суми податкового зобов`язання за платежем "Орендна плата з фізичних осіб 18010900" за період 2018 рік у розмірі 141 188,35 грн. додатково слід зазначити про таке.

Як вказано вище, згідно з пп. 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

У даному випадку, відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки. Предметом цього спору є стягнення саме плати за землю, яка була передана відповідачу за договором оренди.

Незважаючи на припинення строку дії спірного договору оренди, оскільки відповідач не повернув позивачу земельну ділянку після закінчення строку оренди, відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу плату за користування спірною земельною ділянкою за увесь період користування.

Крім того, з долучених відповідачем до матеріалів справи доказів неможливо ідентифікувати, що податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № -0483 від 20.05.2020 складено саме щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :04:223:0192.

А отже, вимоги позивача про плати за користування земельною ділянкою є обґрунтованими у розмірі 80 471,16 грн.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 1406 від 25.12.2006 з додатками та додатковими угодами (т. 1 а.с. 12 17, 19 - 24), витягом з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки (том 1 а.с. 25), листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (том 1 а.с. 26), листом Державної податкової служби України (том 1 а.с. 30 - 31), вимогою з доказами направлення (том 1 а.с. 32 - 33), актами обстеження земельної ділянки (том 1 а.с. 34 - 39), судовими рішеннями (том 1 а.с. 40 - 44, 66 - 78), рішеннями Криворізької міської ради (том 1 а.с. 45 - 65),

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться витягами з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки (том 1 а.с. 129 130, 133 - 134), розрахунком розміру орендної плати (том 1 а.с. 131), листом Держгеокадастру (том 1 а.с. 132), висновком державної експертизи землевпорядної документації (том 1 а.с. 146 - 170), проектом технічної документації (том 1 а.с. 171 - 210), судовими рішеннями (том 3 а.с. 72 88), матеріалами адміністративної справи № 160/15327/21 (том 3 а.с. 130 - 139).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення плати за користування земельною ділянкою у розмірі 80 471,16 грн.

У задоволенні вимог про стягнення плати за користування земельною ділянкою у розмірі 51 617,24 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

ЩОДО КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА ПРО ПОКЛАДЕННЯ НА ВІДПОВІДАЧА ВИТРАТ НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ АДВОКАТА.

Відповідач надав клопотання про покладення на позивача витрат на правову допомогу у розмірі 60 920,80 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підтвердження надання адвокатом Лісовим Д.О. Фізичній особі-підприємцю Штефану Владиславу Олександровичу адвокатських послуг при розгляді справи № 904/6671/20, заявником надано: договір про надання правової допомоги № 2 від 01.01.2020; додаткові угоди № 2 від 01.01.2020, № 3 від 01.01.2020; акти здачі-приймання послуг № 22 від 09.11.2021, № 37 від 09.12.2021, № 38 від 09.12.2021; рахунки № 13 від 09.11.2021, № 23 від 09.12.2021, ордер №1014194 від 01.01.2020.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вказаної норми закону, розмір понесених витрат відповідача на правову допомогу у сумі 60 920,80 грн. має бути розподілений у такій пропорції: 23 807,85 грн. покладено на позивача, 37 112,95 грн. на відповідача.

Разом з цим, з аналізу положень частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Так, позивач заперечив проти покладення на Криворізьку міську раду витрат відповідача на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі з підстав явної невідповідності кількості затраченого адвокатом часу для підготовки даного позову дійсній складності справи.

Здійснивши аналіз ціни, предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, суд погоджується з позицією позивача про те, що зазначений у акті наданих послуг затрачений адвокатом час на підготовку даного позову (загалом 59 годин) явно не відповідає складності справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За таких обставин, враховуючи наявність заперечень позивача щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу; відсутність складних арифметичних розрахунків; незначний обсяг доказів у справі; ціну позову, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат відповідача на правову допомогу до 10 000 грн.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Криворізької міської ради (місцезнаходження: 50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1; ідентифікаційний код: 33874388) плату за користування земельною ділянкою у розмірі 80 471,16 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 280,58 грн.

Стягнути з Криворізької міської ради (місцезнаходження: 50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, буд. 1, ідентифікаційний код 33874388) на користь Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10000 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення плати за користування земельною ділянкою у розмірі 51 617,24 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 28.12.2021.

Суддя М.О. Ніколенко