ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 39/02-09 (922/3286/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Шатерніков М.І.

судді: Яризько В.О. , Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Ізюм

до 1. Відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Саутенко Сергія Олеговича, м. Харків

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвес", м. Київ

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Універсальна Біржа", м. Полтава

про визнання недійсним результатів аукціону,

поданої в межах справи № Б-39/02-09 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод"

за участю представників:

позивача - не з`явився

першого відповідача Саутенко С.О.

другого відповідача - не з`явився

третього відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 16.08.2021 р. звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Саутенко Сергія Олеговича; Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвес"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Універсальна Біржа", в якій просить суд визнати недійсними результати аукціону з продажу майна Відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод" проведеного 18.07.2019 р. стосовно лоту № 115 (квартира за адресою: АДРЕСА_1 ); визнати недійсним протокол, складений Українською універсальною біржею від 18.07.2019 р. № 92 про проведення аукціону з продажу лоту № 115 (квартира за адресою: АДРЕСА_1 ); визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01.08.2019 р. укладений між ліквідатором ВАТ "ІТРЗ" Саутенко С.О. та ТОВ "Енергомаш-Інвес" стосовно лоту № 115 (квартира за адресою: АДРЕСА_1 ); визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 1961, видане 23 вересня 2019 року приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим Сергієм Івановичем.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на ту обставину, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 є службовою, а відтак ОСОБА_2 не мав права включати її до ліквідаційної маси. При цьому, заявник посилаючись на ордер на жиле приміщення № 016086 від 13.01.2014 року, законну силу якого було відновлено Постановою Верховного Суду від 27.02.2020 року у справі № Б-39/02-09, зазначає, що спірна житлова нерухомість підлягає поверненню у власність Відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод" для подальшої приватизації її ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

У провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод", яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Шатерніков М.І., судді Міньковського С.В. та Яризько В.О.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.08.2021 р. позовна заява (вх. 3286/21) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Шатерніков М.І., судді Міньковський С.В. та Яризько В.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.08.2021 р. було залишено без руху позовну заяву Фізичної особи ОСОБА_1 до ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Саутенко Сергія Олеговича, ТОВ "Енергомаш-Інвес", ТОВ "Українська Універсальна Біржа" про визнання недійсним результатів аукціону. Надано позивачу 10-ти денний строк з моменту отримання ним копії даної ухвали для усунення встановлених судом недоліків позовної заяви, а саме, надати суду: доказів доплати судового збору у розмірі 6810,00 грн.; докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи та даного провадження, в т. ч. комітету кредиторів.

11 жовтня 2021 р. до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. 23955).

Зважаючи на те, що позивачем усунуті недоліки позовної заяви у встановлений процесуальним законом та судом строк, судом встановлено наявність правових підстав для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 922/3286/21, про що постановлено відповідну ухвалу суду від 18.10.2021. Ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; проведення підготовче засідання призначено на "10" листопада 2021 р. о 10:00. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості 3-х осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору було залучено: на стороні позивача ОСОБА_3 та на стороні відповідачів приватного нотаріуса Ізюмського міського нотаріального округу Баннікова Сергія Івановича.

08 листопада 2021 р. першим відповідачем надано відзив на позов (вх. № 26181), відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, наголошуючи, що арбітражним керуючим Костюком О.Г. всупереч інтересам кредиторів і боржника було взято на себе повноваження щодо недоцільного розпорядження майном ВАТ "ІТРЗ" - квартирою " АДРЕСА_2 шляхом визнання її службовою, що у подальшому призвело до передачі даної квартири третій особі ( ОСОБА_3 ) та видачі йому відповідного ордеру на майно, яке у відповідності до положень ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підлягало поверненню та включенню до ліквідаційної маси банкрута. Причинно-наслідковий зв`язок між фактом визнання ордеру на квартиру ВАТ "ІТРЗ" та необхідності включення квартири до ліквідаційної маси банкрута стали підставою для розгляду заяви ліквідатора за вих. № 02-01/242 від 04.04.2016 року в межах провадження у справі про банкрутство, з метою судового контролю за майном боржника. Наказом (розпорядженням) ВАТ "ІТРЗ" про припинення трудового договору № 21/к-зв від 10.02.2015 року ОСОБА_3 звільнено з посади двірника адміністративної будівлі. Як зазначає відповідач, ордер на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м. № 016086 від 13.01.2014 року, виданий ОСОБА_3 в судовому порядку визнаний недійсним, відповідне рішення станом на день проведення реалізації майна банкрутом є чинним; ордер на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м. № 016086 від 13.01.2014 року, виданий на одну особу особисто ОСОБА_3 з правом вселення членів родини; ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в судовому порядку виселено з квартири АДРЕСА_2 та відповідне рішення станом на момент формування ліквідаційної маси та реалізації майна ВАТ "ІТРЗ" було чинним та чинне на теперішній час; на підставі рішенні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.06.2017 року по справі № 623/2353/17, 22.11.2017 року було знято з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , тобто на момент формування ліквідаційної маси та реалізації майна ВАТ "ІТРЗ", ані проживання, ані володіння вказаною квартирою у позивачки прав не було; рішенням Виконкому Ізюмської міськради № 0353 від 01.07.2014 року скасовано рішення Виконкому Ізюмської міськради від 25.09.2013 року № 0712 "Про визнання квартири АДРЕСА_2 службовою", тобто станом на час реалізації майна банкрута квартира не була службовою, ордер в судовому порядку визнаний недійсним; в судовому порядку визначено, що визнання ордеру недійсним зумовлює констатацію відсутності правомочності претендування на таке житло або вимагання надання йому іншого житлового приміщення, про що вказано в рішенні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.06.2017 року по справі № 623/2353/17 та рішенні апеляційного суду Харківської області від 12.10.2017 року по тій же справі; Гріцаєви у квартирі АДРЕСА_2 не проживають більше 6 місяців, мають заборгованість по оплаті комунальних послуг з 2016 року.

В свою чергу, позивач у наданій відповіді на відзив (вх. 27128 від 17.11.2021 р.) наголошує, що у арбітражного керуючого Саутенко С.О. були відсутні підстави для включення cпірної квартири до ліквідаційної маси, оскільки 19.10.2017 року постановою Харківського апеляційного адміністративного суду було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та визнано протиправним і скасовано рішення Виконавчого комітету Ізюмської міськради № 0353 від 01.07.2014 року "Про скасування рішення Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 25.09.2013 року № 0712 "Про визнання квартири АДРЕСА_2 службовою". Одночасно позивач наголошує, на необхідності застосування до спірних правовідносин ч. 4 ст. 125 Житлового кодексу України, якою унормовано, що особами, яких не може бути виселено з службових жилих приміщень без надання іншого житлового приміщення, це особи звільнені у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників, а також зазначає, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а відтак позивачу належить достатній обсяг прав претендувати на спірну квартиру. Позивач наполягає, що цілком логічним є тлумачення ст. 262 ГПК України щодо того, що у зв`язку із задоволенням клопотання про поновлення строку на подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, поновленням строку на подання апеляційної скарги та відкриттям апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_4 від імені та в інтересах якого діє: ОСОБА_1 (вх. №1370 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 у справі № Б-39/02-09, прийнятих ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 р. у справі № Б-39/02-09 було зупинено дію оскаржуваного рішення, оскільки приписи ст. 262 ГПК України містять імперативу норму, тобто наслідком поновлення строку на апеляційне оскарження є зупинення дії оскаржуваного рішення. Також позивач наполягає, що постановою Харківського апеляційного суду від 29 травня 2019 р. у справі № 623/2353/16-ц було частково задоволено вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , в задоволенні позову ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Саутенко С. О. про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 було відмовлено, тобто з дня прийняття зазначеної постанови ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_4 мали право проживати у спірній квартирі. Та лише 20.05.2020 р. вищезазначену постанову у справі № 623/2353/16-ц було скасовано Верховним Судом, тобто більше ніж через півроку з моменту проведення прилюдних торгів. Таким чином, позивач наполягає, що арбітражний керуючий, ліквідатор Саутенко С.О. не мав законних прав для включення квартири за адресою: АДРЕСА_1 до ліквідаційної маси і, відповідно, на проведення прилюдних торгів відносно зазначеної квартири, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

У підготовчому засіданні 10.11.2021 у справі було постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу підготовчого засідання, про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на "29" листопада 2021 р. об 11:00.

У підготовчому засіданні 29.11.2021 р. було постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи № 922/3286/21 по суті на "13" грудня 2021 р. о 10:00.

Представник позивача в судове засіданні з розгляду справи по суті 13.12.2021 не з`явився, у наданій до канцелярії суду заяві (вх. 29276 від 13.12.2021) просить суд розглянути справу за відсутністю представника позивача, підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник першого відповідача заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, наполягаючи на томі що продаж спірного нерухомого майна під час здійснення ліквідаційної процедури ВАТ "ІТРЗ" ліквідатором Саутенко С.О. правомірно здійснено у чіткій відповідності до норм права в судовій процедурі банкрутства, виявивши та повернувши майно, що знаходилось у третіх осіб та належало ВАТ "ІТРЗ, на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_2 , та у подальшому реалізував майно боржника для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів у порядку, передбаченому Законом.

Представники другого відповідача та 3-х осіб явку своїх повноважних представників у судове засідання не забезпечили.

За висновками колегії суддів, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 28.04.2001 № 274 шляхом перетворення державного підприємства "Ізюмський тепловозоремонтний завод" у відкрите акціонерне товариство в порядку, передбаченому указом Президента України від 15.06.1993 № 210 "Про корпоратизацію підприємств", утворено ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод".

14.06.2004 між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (продавці) та ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого Першим відповідачем (боржником) було придбано квартиру АДРЕСА_2 , житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 21.05.2020, що міститься в матеріалах справи № 922/3816/20, право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 60,9 кв.м., з 09.09.2005 р. по 23.09.2019 р. зареєстровано за ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод". В свою чергу, з 23.09.2019 року право власності на спірну квартиру зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест" на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 1961, виданого 23.09.2019 ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Ізюмського нотаріального округу Харківської області. Саме шляхом визнання вказаного свідоцтва про придбання нерухомого майна - квартири недійсним, позивач ( ОСОБА_1 ) вважає за можливе захистити свої права, оскільки, як стверджує позивач, спірна квартира рішенням Виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 25.09.2013 року №0712 визнана службовою та 13.01.2014 року Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради видано службовий ордер на житлове приміщення: трикімнатну квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 житловою площею 36,1 м. кв. та загальною площею 60,9 м. кв. № 016086 на ім`я ОСОБА_3 у складі сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а відтак позивач вказує, що оскільки ОСОБА_3 є її законним чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про шлюб №036335 від 12 серпня 2006 року, то вищезазначена квартира є їхньою спільною сумісною власністю і позивач має рівні права з її чоловіком на володіння, користування, розпорядженням даним майном.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2009 порушено провадження у справі № Б-39/02-09 про банкрутство ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" та ухвалою суду від 06.09.2010 у цій справі затверджений реєстр вимог кредиторів боржника.

Відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 18.11.2010 у справі № Б-39/02-09 введено процедуру санації боржника; призначено керуючим санації боржника арбітражного керуючого Кадацького Сергія Романовича.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.06.2012 у справі № Б-39/02-09 звільнено арбітражного керуючого Кадацького С. Р. від виконання обов`язків керуючого санацією ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод"; призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Костюка Олега Григоровича.

26.04.2012 ОСОБА_3 (третя особа на стороні позивача) згідно наказу №17/К-пр прийнятий на роботу до ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" на посаду майстер контрольний.

22.07.2013 згідно наказу № 35/к-пер ОСОБА_3 переведено на посаду двірника адміністративної будівлі заводоуправління ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод".

25.09.2013 за результатами звернення керуючого санацією ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" арбітражного керуючого Костюка О. Г. з клопотанням до виконавчого комітету Ізюмської міської ради, останнім було прийнято рішення № 0712 "Про визнання трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , яким вирішено визнати трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м. службовою.

25.12.2013 за наслідком звернення керуючого санацією ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" арбітражного керуючого Костюка О. Г. з клопотанням до виконавчого комітету Ізюмської міської ради, останнім прийнято рішення № 0921 "Про розподіл службового житла", яким вирішено надати службову трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м. ОСОБА_3 , у складі сім`ї з 3-ох осіб; зобов`язано головного спеціаліста з питань обліку житла виконавчого комітету Ізюмської міської ради видати службовий ордер на дане житло на ім`я ОСОБА_3 , склад сім`ї 3-и особи.

13.01.2014 ОСОБА_3 з сім`єю із 3-ох осіб видано ордер № 016086 на право зайняття службового житлового приміщення житловою площею 36,1 кв.м., що складається із 3-ох кімнат в квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Підстава видачі ордеру рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 25.12.2013 № 0921.

Відповідно ордеру від 13.01.2014 № 016086, склад сім`ї (родинні зв`язки з особою, на ім`я якого видано ордер), які проживатимуть разом з ОСОБА_3 ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_4 (син).

01.07.2014 рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради за клопотанням керуючого санацією ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 25.09.2013 № 0712 "Про визнання квартири АДРЕСА_2 службовою" скасовано.

Постановою Господарського суду Харківської області від 03.12.2014 у справі № Б-39/02-09 ВАТ "ТД "Ізюмський тепловозоремонтний завод" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі; ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Костюка О. Г.; вирішено інші процедурні питання.

У вересні 2015 року арбітражний керуючий Костюк О. Г. звернувся до Ізюмської міської ради з листом від 17.09.2015 № 100/257 щодо прийняття до комунальної власності об`єкту житлового фонду, а саме: 3-ох кімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Ізюмської міської ради від 30.09.2015 № 3230 надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Ізюм квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 28.10.2015 № 0541 створено робочу комісію з прийому-передачі до комунальної власності територіальної громади м. Ізюм, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.11.2015 у справі № Б-39/02-09 усунуто арбітражного керуючого Костюка О. Г. від виконання обов`язків ліквідатора боржника та ліквідатором призначено арбітражного керуючого Саутенко С. О.

08.04.2016 ліквідатором ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" Саутенко С.О. в межах провадження у справі про банкрутство ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" було подано заяву до ОСОБА_3 , третя особа Ізюмська міська рада, щодо: 1) винесення ухвали про заборону Ізюмській міській раді до розгляду по суті цієї заяви вчиняти дії щодо приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Ізюм квартири АДРЕСА_2 (далі спірна квартира); 2) визнання протиправними дії арбітражного керуючого Костюка О. Г. з розпорядження спірною квартирою (визнання квартири службовою); 3) визнання недійсним ордеру на спірну квартиру; 4) визнання спірної квартири, такою, що підлягає включенню до ліквідаційної маси ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод". В обґрунтування заявлених вимог в частині визнання недійсним ордера ліквідатор ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" посилався на порушення виконавчим комітетом Ізюмської міської ради порядку надання службового житла у користування при видачі Гріцаєву О. М. ордеру від 13.01.2014 № 016086 на спірну квартиру, яка є власністю боржника на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.2014, віднесена до його основних фондів та не підлягала передачі у безоплатне користування третім особам, а тому відповідний ордер підлягає визнанню судом недійсним.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 у справі № Б-39/02-09, окрім іншого, визнано недійсним ордер від 13.01.2014 № 016086 на житлове приміщення спірну квартиру, в посиланням на порушення порядку та умов надання службових житлових приміщень при наданні ОСОБА_3 спірної квартири та службового ордеру на цю квартиру, а також на те, що службову квартиру було надано особі, яка фактично не працювала у ВАТ "ТД "Ізюмський тепловозоремонтний завод", не проживала за місцем розташування підприємства та не потребувала поліпшення житлових умов. Щодо інших вимог в частині визнання дій арбітражного керуючого Костюка О. Г. з приводу розпорядження державним майном - квартирою АДРЕСА_2 житловою площею 36,1 кв.м. та загальною площею 60,9 кв.м. шляхом визнання останньої службовою, протиправними провадження припинено; в частині визнання спірної квартири такою, що підлягає включенню до ліквідаційної маси боржника в задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 у справі № Б-39/02-09 залишено без змін, оскільки норми чинного законодавства не передбачають можливість визначення житлового приміщення як службового, яке є власністю суб`єкту приватного права, господарюючого суб`єкту. Вказане є порушенням права власності, яке, в силу приписів Цивільного кодексу України (далі ЦК України) є непорушним. При цьому було враховано, що рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради "Про визнання квартири АДРЕСА_2 службовою" згодом ним було скасовано на підставі статті 118 Житлового кодексу Української РСР. До того ж апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 станом на час звернення ліквідатора до суду з заявою про визнання недійсним ордеру, вже не працював у ВАТ "ТД "Ізюмський тепловозоремонтний завод", відтак видача ОСОБА_3 ордеру на зайняття спірної квартири порушує права кредиторів банкрута, оскільки вказана квартира є власністю банкрута та включена до його ліквідаційної маси.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.02.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задоволено Постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 у справі № Б-39/02-09 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора Саутенка С.О. в частині визнання недійсним ордер від 13.01.2014 № 016086 на житлове приміщення спірну квартиру було відмовлено з посиланням на порушення судами приписів процесуального законодавства щодо визначення суб`єктного складу учасників справи та ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову через відсутність належного складу учасників процесу, оскільки позовні вимоги ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" фактично спрямовані на оспорення права фізичних осіб, яким виконавчим комітетом Ізюмської міської ради видано ордер на спірну квартиру ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та правомірність дій виконавчого комітету Ізюмської міської ради щодо розпорядження цією квартирою, проте ці особи (виконавчий комітет Ізюмської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ) не мали процесуального статусу відповідачів у цій справі, й не залучено до участі у справі.

Разом з тим, в лютому 2017 року ОСОБА_3 звертався до Ізюмського міськрайонного суд в Харківській області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа - відкрите акціонерне товариство "Ізюмський тепловозоремонтний завод" про визнання рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0353 від 01.07.2014 року «Про скасування рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 25.09.2013 року № 0712 «Про визнання квартири службовою» незаконним, та скасувати його; зобов`язати Виконавчий комітет Ізюмського міської ради Харківської області прийняти до комунальної власності територіальної громади квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та виключити її із службового житлового фонду.

Постановою Ізюмського міськрайонного суд в Харківській області від 01.08.2017 року по справі № 623/330/17 відмовлено ОСОБА_3 в позові до виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод" про визнання рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради незаконним та його скасування, та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017 р. у справі № 623/330/17 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01.08.2017р. по справі № 623/330/17 було задоволено частково; постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01.08.2017р. по справі № 623/330/17 - скасовано та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволено частково та визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0353 від 01.07.2014 р. «Про скасування рішення Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 25.09.2013 р. № 0712 «Про визнання квартири за адресою АДРЕСА_1 службовою»; в іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Поряд з цим, у вересні 2016 року ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Саутенка С.О. звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, ОСОБА_3 про виселення з квартири.

Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суд Харківської області від 29.11.2016 по справі № 623/2353/16-ц позовну заяву відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Саутенка С.О. про виселення з квартири та зобов`язання скасувати реєстрацію було задоволено; зобов`язано виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 ; виселено ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 .

Рішенням Ізюмського міськрайонного суд Харківської області від 21.06.2017 по справі № 623/2353/16-ц позовну заяву відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Саутенка С.О. про виселення з квартири та зобов`язання скасувати реєстрацію було задоволено; зобов`язано виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 ; виселено ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 .

Рішенням Апеляційного суд Харківської області від 12.10.2017 по справі № 623/2353/16-ц апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково; та скасовано рішення Ізюмського міськрайонного суд Харківської області від 21.06.2017 по справі № 623/2353/16-ц в частині задоволення вимог про зобов`язання Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 ; у задоволенні цих вимог було відмовлено. В іншій частині рішення було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.10.2018 касаційну скаргу ОСОБА_3 було залишено без змін; рішення Ізюмського міськрайонного суд Харківської області від 21.06.2017 у не скасованій після апеляційного перегляду частині, та рішення Апеляційного суд Харківської області від 12.10.2017 по справі № 623/2353/16-ц були залишені без змін.

Крім того, постановою Апеляційного суд Харківської області від 29.05.2018 по справі № 623/2353/16-ц було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішенням Ізюмського міськрайонного суд Харківської області від 29.11.2016 по справі № 623/2353/16-ц; рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 червня 2017 року в частині виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 та рішення апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року в частині залишення рішення суду першої інстанції в зазначеній частині без змін було скасовано і ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Саутенка Сергія Олеговича про виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 було відмовлено. В іншій частині рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 червня 2017 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.10.2018 касаційну скаргу ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Саутенка С.О. було задоволено частково; постанову Харківського апеляційного суд від 29.05.2018 було скасовано, а справу № 623/2353/16-ц передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Постановою Апеляційного суд Харківської області від 06.08.2020 у справі № 623/2353/16-ц, апеляційне провадження у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтний завод" в особі арбітражного керуючого, ліквідатора Саутенка Сергія Олеговича до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, ОСОБА_3 про виселення з квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року було закрито, оскільки ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 квітня 2017 року зазначене заочне рішення скасовано, справу призначено до судового розгляду, за наслідками якого 21 червня 2017 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області ухвалено рішення про задоволення позову, яке в подальшому переглядалося в апеляційному, касаційному порядку за скаргами відповідача ОСОБА_3 , а з вимогами про скасування рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 червня 2017 року ОСОБА_1 до апеляційного суду не зверталася, про що свідчить зміст її апеляційної скарги. Тобто, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на заочне рішення, яке на момент подачі скарги вже було скасоване судом першої інстанції в установленому процесуальним законом порядку.

Таким чином на виконання рішення Ізюмського міськрайонного суд Харківської області від 21.06.2017 та рішення Апеляційного суд Харківської області від 12.10.2017 по справі № 623/2353/16-ц вимога про виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 набрала законної сили та не була скасована у законному порядку.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано сторонами, що виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відбулось на підставі виконавчого листа Ізюмського міськрайонного суд від 27.10.2017 № 623/2353, про що складено акт державного виконавця від 13.05.2019 про примусове виселення з квартири АДРЕСА_4 .

Колегією суддів з матеріалів справи у сукупності з матеріалами справи по банкрутство встановлено, що, зокрема, станом на березень 2018 року арбітражним керуючим Саутенком С.О. було сформовано ліквідаційну масу, до якої в тому числі, було включено і квартиру АДРЕСА_4 та до господарського суду Харківської області було подано клопотання про визначення переможця конкурсу з продажу майна банкрута ВАТ "ІТРЗ", з проханням визнати переможцем конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута Українську універсальну біржу. Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2018 визначено серед іншого, що зважаючи на досвід роботи та розмір запропонованої винагороди, суд вважає правомірним та обґрунтованим обрання ліквідатором кандидатури Української універсальної біржі для визнання переможцем організатора аукціону з продажу майна ВАТ "ІТРЗ".

12.02.2018 між ліквідатором ВАТ "ІТРЗ" та суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ачкасовим О.М. укладено угоду про виконання робіт з незалежної оцінки майна банкрута як цілісного майнового комплексу, на виконання якої суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ачкасовим О.М. було проведено оцінку майна ВАТ "ІТРЗ", станом на 12.02.2018 та складено висновок про вартість майна - цілісного майнового комплексу банкрута.

ВГО "Всеукраїнська спілка експертів оцінювачів" 23.05.2018 здійснено рецензію на звіт про оцінку вартості активів цілісного майнового комплексу ВАТ "ІТРЗ", у висновку якої вказано, що даний звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, які не вплинули на достовірність оцінки.

В жовтні 2018 року скінчився шестимісячний строк дії висновку про вартість майна ВАТ "ІТРЗ", який проведено суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ачкасовим О.М., останнім 25.10.2018 проведено актуалізацію звіту про оцінку вартості активів цілісного майнового комплексу ВАТ "ІТРЗ".

На виконання рішення комітету кредиторів, 05.11.2018 між ВАТ "ІТРЗ" в особі ліквідатора Саутенка С.О. (замовник) та Українською універсальною біржею (організатор) укладено договір № Б-05/11/18-ХА про проведення аукціону, відповідно до якого замовник доручив, а організатор зобов`язався вчинити усі необхідні юридичні дії з організації та проведення аукціону з продажу майна ВАТ "ІТРЗ", визначеного у додаткових угодах до цього договору, відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", цього договору, додатків до цього договору та чинного законодавства України.

Згідно з додатковою угодою № 1 від 05.11.2018 до договору №Б-05/11/18-ХА на проведення аукціону від 05.11.2018, організатор зобов`язався вчинити усі необхідні юридичні дії з організації та проведення аукціону з продажу майна ВАТ "ІТРЗ", визначеного у п. 2 цієї додаткової угоди, згідно переліку, що підлягає продажу на аукціоні: лот 1 - цілісний майновий комплекс ВАТ "ІТРЗ", склад якого міститься в додатку № 1 до додаткової угоди № 1 до договору № Б-05/11/18-ХА на проведення аукціону від 05.11.2018, початкова вартість продажу 57 052 496,59 грн., без ПДВ, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості; крок аукціону - 1% від початкової вартості лоту. До переліку майна, що включається до складу ліквідаційної маси ВАТ "ІТРЗ" та підлягає продажу на аукціоні увійшло у спірне нерухоме майно - квартира № 11.

09.11.2018 на веб-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України було розміщене оголошення № 55401 від 09.11.2018 року про проведення аукціону з продажу майна ВАТ ІТРЗ, який призначено на 11.12.2018 року (час проведення аукціону: 11.12.2018 14:00; дата/час закінчення аукціону: 11.12.2018 15:00; кінцеві дата/час представлення заявок на участь у торгах: 26.11.2018 16:00; місце проведення аукціону: м. Харків, вул. Лермонтовська, 20; організатор аукціону: Українська універсальна біржа; вид майна: цілісний майновий комплекс; загальна вартість майна: 57 052 496,59 грн.; вид договору: купівлі-продажу).

Зі змісту оголошення про проведення аукціону у складі ЦМК за вих. № В-313/5 від 09.11.2018 року, текст якого наявний у справі, вбачається, що до складу майна ЦМК ВАТ ІТРЗ включено усі види майна банкрута, яке використовувалося для здійснення підприємницької діяльності.

12.12.2018 на веб-сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України було розміщене оголошення № 56263 про результати проведення аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ВАТ ІТРЗ, за змістом якого аукціон, призначений на 11.12.2018, визнано таким, що не відбувся у зв`язку з відсутністю учасників.

На виконання рішення комітету кредиторів ВАТ ІТРЗ від 02.11.2018 року, яким визначено загальний порядок реалізації майна банкрута, ст. 43 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ачкасовим О.М. складено звіт про оцінку вартості майна ВАТ "ІТРЗ", який підданий рецензуванню про що свідчить рецензія № 1/4-19 на звіт про оцінку вартості майна ВАТ "ІТРЗ", складена Всеукраїнською громадською організацією "Всеукраїнська спілка експертів оцінювачів".

11.04.2019 на веб-сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України розміщено оголошення № 58768 про проведення аукціону з продажу майна ВАТ "ІТРЗ", аукціон призначено на 15.05.2019 (вперше), початкова вартість лоту №115 (квартири № 11) складає 271 700,00 грн.

Відповідно до повідомлення Української універсальної біржі про результати проведення аукціону від 07.05.2019 № 59301, розміщеного на веб- сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України, аукціон з продажу майна, що належить ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод", призначений на 15.05.2019 визнано таким, що не відбувся у зв`язку з відсутністю учасників.

13.05.2019 на веб-сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України було розмішено оголошення № 59421 про проведення повторного аукціону з продажу майна ВАТ "ІТРЗ", зокрема, лоту № 115 (квартири АДРЕСА_4 ), початковою вартістю 217 360,00 грн, (тобто зменшення на 20 %), з можливістю зниження початкової вартості майна, але не більше 50% від початкової, аукціон призначено на 12.06.2019.

Відповідно до повідомлення від 14.06.2019 Української універсальної біржі про результати проведення аукціону, аукціон з продажу майна, що належить ВАТ "ІТРЗ", призначений на 12.06.2019 визнано таким, що відбувся; продано частину лотів, проте квартиру АДРЕСА_4 не продано.

18.06.2019 на веб-сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України були розміщено оголошення № 60380 про проведення другого повторного аукціону з продажу майна ВАТ "ІТРЗ", що призначено на 18.07.2019. Початкова вартість лоту № 115 (квартира 11) складає 173 888,00 грн (тобто зменшена на 20 % щодо початкової з відповідно попереднього повторного аукціону), з можливістю зниження початкової вартості.

Відповідно до повідомлення Української універсальної біржі від 19.07.2019 розміщеного на веб-сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України 22.07.2019 № 61249, аукціон з продажу майна, про результати проведення аукціону від 18.07.2019, зазначений аукціон з продажу майна, що належить ВАТ "ІТРЗ", призначений на 18.07.32019 р. визнано таким, що відбувся, у тому числі щодо лоту № 115 (квартира 11).

Українською універсальною біржею складено протокол від 18.07.2019 № 92 про проведення аукціону з продажу лоту № 115 (квартири АДРЕСА_4 ), який реалізовано за ціною: 102 593,92 грн., переможцем став учасник № 1 - ТОВ "Енергомаш-Інвест", з яким ліквідатором ВАТ "ІТРЗ" Саутенком С.О. 01.08.2019 укладено відповідний договір купівлі-продажу.

Відповідно до частини 4 статті 75 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" приватним нотаріусом Банніковим С.І. власнику майна ТОВ "Енергомаш-Інвест" було видано свідоцтво про право власності за реєстровим номером 1961 від 23.09.2019 р.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що продане на підставі оскаржуваного правочину нерухоме майно - квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 36,1 м. кв. та загальною площею 60,9 м. кв. є спільною сумісною власністю подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , якому надано вказану квартиру на підставі ордеру на житлове приміщення № 016086 від 13.01.2014, що відновив свою чинність на підставі постанови Верховного Суду у справі Б-39/02-09, а відтак саме позивач з ОСОБА_3 (чоловіком позивачки) мають рівні права на володіння, користування, розпорядженням даним майном. В якому, окрім вищезазначених осіб був правомірно зареєстровано їх малолітню дитину ОСОБА_4 . Проте спірне нерухоме майно, за твердженнями позивача, вибуло з власності позивача незаконно, поза її волею, внаслідок незаконних дій арбітражного керуючого ВАТ "ІТРЗ" ОСОБА_2 , який не мав права на продаж квартири під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21 лютого 2016 року, оскільки ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 року було поновлено строки апеляційного оскарження та відкрито апеляційне провадження, у зв`язку з чим згідно з приписами ст. 262 ГПК України, дія оскаржуваної ухвали була зупинена. При цьому позивач наголошує, що спірне нерухому майно не могло взагалі бути включено до ліквідаційної маси банкрута та реалізовуватись в межах справи про банкрутство ВАТ "ІТРЗ" та порушує майнові права позивача, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 73 Кодексу про банкрутство, правочин щодо продажу майна, вчинений на аукціоні, проведеному з порушенням встановленого порядку його підготовки або проведення, що перешкодило або могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною, може бути визнаний недійсним господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою боржника, арбітражного керуючого, кредитора або особи, інтереси якої були при цьому порушені.

Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Виходячи з викладеного процедура проведення аукціону у справі про банкрутства складається з чотирьох етапів її організації: 1) перед підготовка проведення аукціону (призначення ліквідатора, отримання згоди заставного кредитора на реалізацію заставного майна, вибір організатора аукціону, оформлення проекту договору на проведення аукціону); 2) підготовка до проведення аукціону (укладення договору з організатором аукціону, публікація оголошення, прийняття заяв на участь в аукціоні, внесення гарантійних внесків учасників аукціону); 3) проведення аукціону та 4) оформлення його результатів.

Порушення порядку організації будь-якого з цих етапів є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому. Отже, вирішуючи спір щодо визнання недійними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному з етапів.

При вирішенні спорів про визнання недійсними результатів торгів (аукціону), суд повинен встановити таке: чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (постанова Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/494/17, від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17).

Правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29.06.2016 у справі № 6-370цс16, від 14.12.2016 у справі № 3-1406гс16 та постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі №5006/5/39б/2012).

Отже, вимагати визнання недійсним результатів аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть боржник (зокрема арбітражний керуючий від імені боржника,) кредитори, зареєстровані учасники аукціону, особи, які вважають себе власником майна, що виставляється на аукціон.

Тобто, особа, яка вважає себе власником майна, яке виставлене на продаж, також може оскаржити результати аукціону.

Позивач, ОСОБА_1 вважає себе разом з чоловіком ОСОБА_3 співвласниками майна, реалізованого на спірному аукціоні та відчуженого за оскаржуваним договором купівлі-продажу майна від 01.08.2019 року, укладеним між ліквідатором ВАТ "ІТРЗ" Саутенко С.О, та ТОВ "Енергомаш-Інвест".

Отже, наразі суд з`ясовує питання чи входить заявник до кола осіб, які можуть оскаржувати результати аукціону з продажу майна банкрута.

Як на правову підставу наявності у позивача разом з ОСОБА_3 права спільної сумісної власності на спірну квартиру, розташовану у АДРЕСА_1 , позивач посилається на службовий ордер на житлове приміщення № 016086, виданий 13.01.2014 р. Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради.

При цьому, рішення Виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 25.09.2013 року №0712, яким було визнано трикімнатну квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - службовою та рішення Виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 25.12.2013 року № 0921, яким було надано службову трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 житловою площею 36,1 м. кв. та загальною площею 60,9 м. кв., ОСОБА_3 , склад сім`ї 3 особи, були прийняті за клопотанням арбітражного керуючого Костюка О.Г. - керуючого санацією ВАТ "ІТРЗ" станом на подання клопотання.

Відповідно до Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, яке затверджено постановою Ради Міністрів Української РСР від 4 лютого 1988 р. № 37 "Про службові жилі приміщення" це Положення визначає порядок надання службових жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду і користування ними.

Службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Через це зазначені приміщення повинні знаходитися у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується (їх робочого місця).

Підприємства, установи, організації мають використовувати службові жилі приміщення за їх цільовим призначенням.

Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення.

У будинках, що належать колгоспам, включення жилих приміщень до числа службових (у тому числі і в будинках, заселених до введення в дію Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік провадиться за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Жилі приміщення в будинках радгоспів включаються до числа службових в загальному порядку.

Колегія суддів зазначає, що єдиною підставою для вселення в жиле приміщення державного житлового фонду є ордер. Він може бути виданий тільки на вільне жиле приміщення на підставі рішення про його надання у будинку державного чи громадського житлового фонду. Ордер дійсний протягом 30 днів. Він носить персоніфікований характер і не може передаватися іншим особам. Зазначений термін є пресічним і може бути продовжений тільки при наявності поважних причин. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються документи, що посвідчують особу: паспорти чи документи, що їх замінюють, усіх членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні громадянин здає ордер до житлово-експлуатаційної організації, одночасно отримуючи при цьому паспорти всіх членів сім`ї з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. У надане жиле приміщення переселяються члени сім`ї, які включені в ордер і які дали письмове зобов`язання про переселення в це приміщення.

Отже, нормами чинного законодавства не передбачено визначення житлового приміщення як службового, яке є власністю суб`єкту приватного права, господарюючого суб`єкту. Зазначене є порушенням права власності, яке, в силу приписів Цивільного кодексу України, є непорушним.

Матеріалами справи підтверджено, що спірне нерухоме майно - квартира було придбане Відкритим акціонерним товариством "Ізюмський тепловозоремонтний завод" у власність на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.2004 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (продавці) та Відкритим акціонерним товариством «Ізюмський тепловозоремонтний завод» (покупець).

Вказана квартира з часу набуття товариством у власність не перебувала у віданні місцевих ради народних депутатів, а була віднесена до основних фондів товариства та перебувала на його балансі. Спірне приміщення придбано та утримувалась на кошти ВАТ «ІТРЗ», отримані від ведення господарської діяльності, та була включена до ліквідаційної маси боржника, а згодом реалізована на аукціоні в процедурі банкрутства ВАТ "ІТРЗ".

Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація. У рішенні зазначається, яку займає посаду або виконує роботу особа, якій надається службове жиле приміщення, склад її сім`ї, розмір приміщення, що надається, кількість кімнат у ньому та адреса.

Разом з тим, виходячи з завдань процедур банкрутства, прийняття рішення арбітражним керуючим керуючим санацією ВАТ "ІТРЗ" Костюком О.Г. щодо порушення питання про переведення нерухомого майна, яке належало на праві приватної власності ВАТ "ІТРЗ", у стан службового та надання такого службового майна ОСОБА_3 , порушує права кредиторів банкрута, адже, вказана квартира включена до ліквідаційної маси та повинна була реалізована з метою погашення заборгованості боржника перед кредиторами, адже, вказана квартира є власністю банкрута.

Так, вказана спірна квартира з часу набуття ВАТ "ІТРЗ" у власність за відплатним договором купівлі-продажу, не перебувала у віданні місцевої ради народних депутатів , а була віднесена до основних фондів ВАТ "ІТРЗ" та перебувала на його балансі.

В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, були наявні відомості про право власності на квартиру, зареєстроване за ВАТ "ІТРЗ".

В судовому порядку право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_8 , яке і за ОСОБА_9 не визнавалось, а проживання в службовій квартирі передбачає право користування даною квартирою, а не набуття власності на неї.

Вказана квартира була придбана та утримувалась за грошові кошти ВАТ "ІТРЗ", отримані від ведення господарської діяльності, була власністю ВАТ "ІТРЗ", а відтак була правомірно включена до складу ліквідаційної маси ВАТ "ІТРЗ" у відповідності до вимог ст. 42 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою унормовано, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з твердженням першого відповідача, що арбітражний керуючий, ліквідатор ВАТ "ІТРЗ" Саутенко С.О. діяв у чіткій відповідності до вимог ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та правомірно включив до ліквідаційної маси ВАТ "ІТРЗ" майно останнього, яке належало йому на праві власності - квартиру АДРЕСА_2 , при цьому станом на день формування ліквідаційної маси та реалізації майна ордер на спірну квартиру був недійсним.

При цьому, ухвала Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2019 року не містить застережень стосовно зупинення дії ухвали Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 року, а відтак твердження позивача відносно того, що ОСОБА_2 не мав правових підстав на продаж квартири є необґрунтованими.

Також судом враховано, що на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду про виселення від 21.06.2017 по справі № 623/2353/16-ц 22.11.2017 року було знято з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Матеріалів справи не містять доказів на підтвердження того, що місце проживання гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 зареєстровано у АДРЕСА_2 .

Тобто на момент формування ліквідаційної маси та реалізації майна ВАТ "ІТРЗ" у позивача ані набуття права власності у законний спосіб, ані права проживання та права володіння вказаною квартирою не було.

Отже, з огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що ВАТ "ІТРЗ" на момент формування ліквідаційної маси та реалізації майна ВАТ "ІТРЗ" ліквідатором ВАТ "ІТРЗ" ОСОБА_2 було власником спірної квартири, яке було правомірно реалізовано на спірному аукціоні.

В силу ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 316, 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників процесу, суд дійшов висновку що заявником не доведено правомірності набуття останнім права власності на спірне нерухоме майно та незаконності дій ОСОБА_2 , під час виконання ним покладених на його обов`язків, як ліквідатора ВАТ "ІТРЗ", який діяв у відповідності з приписами ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (який діяв на момент вчинення оскаржуваного правочину), а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегією суддів були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача та відмовляє у їх задоволенні.

Згідно Закону України "Про судовий збір" та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, витрати зі сплати судового збору в розмірі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 129, 231, 237, 238, 239, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Фізичної особи ОСОБА_1 - відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "23" грудня 2021 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя М.І. Шатерніков С.В. Міньковський В.О. Яризько