ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2631/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс»

прo зобов`язання вчинити дії

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Приходько Я.М.

відповідача: Гаврин Д.В.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (надалі - відповідач) прo зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.09.2021 року відкрито провадження у справі № 911/2631/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.09.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 28.09.2021 року позивачем подано заяву № 35-22/1-485 від 27.09.2021 року на виконання вимог ухвали суду від 13.09.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 28.09.2021 року відповідачем подано заяву б/н від 28.09.2021 року про продовження строку для подання відзиву на позов.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.09.2021 року (з урахування ухвали суду від 25.10.2021 року про виправлення описки) підготовче засідання відкладено на 04.11.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 18.10.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 12.10.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 26.10.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив № 35-22/1-527 від 20.10.2021 року.

У підготовчому засіданні 04.11.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 04.11.2021 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 07.12.2021 року.

В судовому засіданні 07.12.2021 року оголошувалась перерва в розгляді справи на 21.12.2021 року.

В судовому засіданні 21.12.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечував.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 21.12.2021 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 31.07.2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (Орендодавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Росінтер Аеро Україна», найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (відповідач, Орендар) укладено Договір оренди № 1609 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - Договір оренди).

Договір оренди укладено строком на 10 років, що діє з 31 липня 2014 року до 30 липня 2024 року включно (пункт 10.1. Договору оренди).

Відповідно до п.1.1. Договору оренди Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: частину приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «Б», загальною площею 20,0 кв.м (далі - Майно), розташоване за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Бориспіль-7, на 3-му поверсі термінального комплексу «Б» (інв № 47578), загальною площею 107 850,5 кв.м, що перебуває на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (позивач, Балансоутримувач).

Згідно з п.7.1. Договору оренди Орендодавець зобов`язується передати Орендарю за участю Балансоутримувача в оренду Майно згідно з Договором за актом приймання-передавання Майна.

Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати державної реєстрації Договору та підписання акту приймання-передавання Майна (п.2.1. Договору оренди).

З моменту підписання сторонами акту приймання-передавання Майна починається обчислення строк Договору та перебіг строку оренди (п.2.4. Договору оренди).

Як зазначає позивач, з 06.02.2015 року Орендар вступив у строкове платне користування Майном, що підтверджується складеним і підписаним Орендодавцем і Орендарем, а також погодженим Балансоутримувачем Актом приймання-передавання орендованого майна від 06.02.2015 року.

На умовах п.5.10. Договору оренди Орендар взяв на себе зобов`язання своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна, шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання Майна за переліком всіх видів послуг та згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю. При цьому, витрати на утримання Майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної Орендарем площі Майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих Орендареві.

Відповідно до п.5.18. Договору оренди Орендар зобов`язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання Договору, звернутися до Балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю.

З 06.02.2015 року набрав чинності Договір від 20.04.2015 року № 02.5-14/1-30 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (далі - Договір про відшкодування), укладений між позивачем та відповідачем.

Згідно з п.8 Таблиці №1 п.п. 1.1.1 п.1.1 Договору про відшкодування у зв`язку з наданням Орендарю в строкове платне користування державного окремого індивідуально визначеного нерухомого майна - частини приміщення №3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «Б», загальною площею 20,0 кв.м (далі - Майно) Балансоутримувач надає, а Орендар отримує послугу з «Підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування» (далі - Послуга).

Щомісячна сплата за Послугу встановлена у розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі. Чистим доходом Орендаря є виручка від продажу товарів в орендованому Майні. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць (п.8 Таблиці №1 п.п. 1.1.1 п.1.1 Договору).

Як встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 05.03.2020 року у справі №911/3013/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 року у справі № 911/3013/19, умова п.8 Таблиці №1 п.п.1.1.1 п.1.1 Договору на момент виникнення спірних правовідносин є чинною у наведеній вище редакції.

На умовах п.п.2.2.2 п.2.2 Договору про відшкодування Орендар взяв на себе зобов`язання щомісячно, до 5-го числа місяця, наступного за звітним, надавати до бухгалтерії Балансоутримувача довідку про чистий дохід, отриманий від своєї діяльності за звітний місяць відповідно до предмету цього Договору та Періодичний місячний звіт, виданий касовим апаратом. Довідка має бути підписана керівником та головним бухгалтером Орендаря.

Як зазначає позивач, з посиланням на умови Договору про відшкодування, за період червень 2019 року - травень 2021 року відповідачем позивачу було надано документи, які мали назву «Довідка» та «Періодичний звіт скорочений», однак такі документи за своїм змістом не відповідають назві та встановленим нормами чинного законодавства України вимогам і погодженим позивачем і відповідачем умовам п.п.2.2.2 п.2.2 Договору.

Зокрема, «Довідки» не містять інформації про розмір чистого доходу, отриманого відповідачем від продажу товарів в орендованому Майні та не містять підпису головного бухгалтера відповідача; чеки «Періодичних звітів скорочених», виданих касовими апаратами ФН і ФН , не містять даних, визначених п.19 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року № 199 «Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування», що є порушенням положень п.5 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року № 199 «Вимоги щодо забезпечення виконання фіскальних функцій програмними реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування», відповідачем позивачу не надані чеки «Періодичних звітів скорочених» по касовому апарту ФН за період червень-жовтень 2019 року, березень-квітень, червень, вересень, листопад-грудень 2020 року, лютий-березень, травень 2021 року; по касовому апарату ФН за період листопад-грудень 2019 року, січень-лютий, травень, липень-серпень, жовтень 2020 року, січень, квітень 2021 року.

Крім того, за податковим номером 37222400 відповідача, за частиною приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» також рахуються наступні реєстратори розрахункових операцій (РРО): ФН ; ФН , що підтверджується розміщеною на сайті Державної податкової служби України в мережі Інтернет інформацією.

У порушення умов п.п.2.2.2 п.2.2 Договору відповідачем не надано позивачу чеки «Періодичних звітів скорочених» за період червень 2019 року - травень 2021 року, виданих касовими апаратами ФН , ФН , із зазначенням даних, визначених п.19 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 № 199 «Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування».

У зв`язку із порушенням відповідачем взятого на себе на умовах п.п.2.2.2. п.2.2 Договору про відшкодування зобов`язання щодо надання позивачу Довідок про чистий дохід, отриманий від своєї діяльності за звітний місяць відповідно до предмету Договору та Періодичних місячних звітів, виданих належними відповідачу касовими апаратами, позивач не має можливість розрахувати вартість наданої відповідачу у період червень 2019 - травень 2021 року Послуги, визначеної п.8 Таблиці №1 п.п. 1.1.1 п.1.1 Договору.

Як наслідок, відповідач не сплачує позивачу вартість наданої/отриманої у період червень 2019 - травень 2021 року Послуги, чим завдає збитків позивачу у вигляді не одержаних останнім доходів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року № 199 (із змінами і доповненнями) затверджено «Вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування» (далі - Вимоги 1) і «Вимоги щодо забезпечення виконання фіскальних функцій програмними реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування» (далі - Вимоги2).

Дія цих вимог поширюється на реєстратори розрахункових операцій (далі - реєстратори), що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій з продажу товарів (надання послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, крім тих реєстраторів, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі (абзац 1 п.1 Вимог1).

Дія цих вимог поширюється на програмні реєстратори розрахункових операцій (далі - програмні реєстратори), що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у готівковій та/або безготівковій формі, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, крім тих програмних реєстраторів, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, а також операцій з приймання готівки для подальшого її переказу (п.2 Вимог2).

Пунктом 5 Вимог2 встановлено, що усі розрахункові документи та звіти, що створюються програмним реєстратором в електронній та/або паперовій формі у фіскальному режимі роботи, повинні мати усі обов`язкові реквізити, визначені відповідними нормативно-правовими актами. Програмний реєстратор повинен створювати та/або забезпечувати можливість друкувати розрахунковий документ виключно в установленій законодавством формі.

Звіти, які створюються програмним реєстратором, повинні містити додаткову інформацію, визначену для відповідного типу звіту пунктами 15-19 вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року № 199 (п.19 Вимог2).

Програмний реєстратор повинен забезпечувати створення та друкування (за потреби) періодичного звіту за будь-який період з початку його застосування (п.21 Вимог2).

Реєстратор повинен забезпечувати формування та друкування таких звітів: Х-звіту; Z-звіту; звіту про реалізовані товари (надані послуги); періодичних (повного, скороченого); копій документів, що зберігаються у носії контрольної стрічки в електронній формі, за допомогою механізму друку реєстратора (п. 11 Вимог1).

Чеки всіх звітів повинні містити такі загальні реквізити: назву і адресу господарської одиниці; індивідуальний номер платника, перед яким друкуються великі літери «ПН». У разі коли суб`єкт підприємницької діяльності не зареєстрований як платник ПДВ, замість індивідуального номера платника повинен бути надрукований ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або ідентифікаційний номер згідно з ДРФО (для фізичних осіб), а замість літер «ПН» - літери «ІД»; фіскальний номер реєстратора, перед яким друкуються великі літери «ФН»; заводський номер реєстратора; логотип виробника (п.14 Вимогі).

Чек періодичного скороченого звіту за певний період повинен додатково містити такі дані: період, за який формується звіт, із зазначенням номерів і дати першого та останнього Z-звіту; суми та ставки ПДВ за кожною ставкою окремо, якщо такі суми не дорівнюють нулю; загальний підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги); загальний підсумок розрахункових операцій за сумами коштів, виданих покупцям (споживачам послуг); дату і час друкування чека (п.19 Вимог1).

У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог п. п.п.2.2.2 п.2.2 Договору від 20.04.2015 року № 02.5-14/1-30 та недотриманням вимог чинного законодавства, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про зобов`язання відповідача виконати встановлений договором обов`язок. Позивач в позові просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» виконати встановлені п.п.2.2.2 п.2.2 Договору від 20.04.2015 року № 02.5-14/1-30 зобов`язання відповідно до погоджених сторонами Договору умов, а саме надати Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»:

- Довідки про чистий дохід, отриманий від своєї діяльності в орендованому приміщенні за звітний місяць відповідно до предмету цього Договору за: червень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року, квітень 2021 року, травень 2021 року, за підписом керівника і головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс»;

- Періодичні місячні звіти, видані касовими апаратами з фіскальними номерами , , , за: червень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року, квітень 2021 року, травень 2021 року, які містять обов`язкові реквізити і дані, визначені п.п.14, 19 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року № 199 «Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування».

Відповідач в ході розгляду спору подав відзив, в якому позовні вимоги заперечував, зазначив, що Договір про відшкодування від 20.04.2015 року № 02.5-14/1-30 містить суперечності в п.п. 2.2.2 п.2.2 та п.п.1.1.1. п. 1.1. Також відповідач зазначає, що п.п. 2.2.2 п.2.2 Договору чітко не визначено за яким саме касовим апаратом мають надаватись періодичні місячні звіти.

Дослідивши викладені у позові обставини, враховуючи відзив відповідача та відповідь позивача на викладені у відзиві обставини, судом досліджено та встановлено наступне.

Як зазначено у статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 цього ж кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п.8 Таблиці №1 п.п. 1.1.1 п.1.1 Договору про відшкодування у зв`язку з наданням Орендарю в строкове платне користування державного окремого індивідуально визначеного нерухомого майна - частини приміщення №3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 20,0 кв.м (далі - Майно), Балансоутримувач надає, а Орендар отримує послугу з «Підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування» (далі - Послуга).

Щомісячна сплата за Послугу встановлена у розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі. Чистим доходом Орендаря є виручка від продажу товарів в орендованому Майні. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць (п.8 Таблиці №1 п.п. 1.1.1 п.1.1 Договору про відшкодування).

Як встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 05.03.2020 року у справі №911/3013/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 року у справі № 911/3013/19, умова п.8 Таблиці №1 п.п.1.1.1 п.1.1 Договору на момент виникнення спірних правовідносин є чинною у наведеній вище редакції.

На умовах п.п.2.2.2 п.2.2 Договору про відшкодування Орендар взяв на себе зобов`язання щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за звітним, надавати до бухгалтерії Балансоутримувача довідку про чистий дохід, отриманий від своєї діяльності за звітний місяць відповідно до предмету цього Договору та Періодичний місячний звіт, виданий касовим апаратом. Довідка має бути підписана керівником та головним бухгалтером Орендаря.

Таким чином, з аналізу вищевказаних пунктів Договору про відшкодування вбачається, що відповідач повинен був надавати позивачу щомісяця довідки про чистий дохід за звітний місяць, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні із зазначенням в самій довідці даних про чистий дохід та періодичні касові звіти для розрахунку розміру плати за надані послуги з утримання орендованого майна у погодженому відсотковому відношенні. Відповідно, ухилення відповідача від надання довідок про чистий дохід та касових звітів є порушенням, що перешкоджає визначенню розміру платежів за Договором про відшкодування.

В ході розгляду спору відповідачем не доведено факту надання позивачу довідок про доходи та періодичних місячних касових звітів в розумінні п. 2.2.2 п. 2.2 Договору про відшкодування, або інших документів, які містять відомості, необхідні для здійснення розрахунків платежів у відповідності до пп. 1.1.1 п. 1.1 Договору про відшкодування. При цьому, суд зазначає, що будь-які документи, в тому числі, які мають назву «довідка про доходи» чи «періодичний місячний звіт», які не містять вичерпної та встановленої законодавством інформації, не є виконанням умов Договору про відшкодування.

Твердження позивача щодо ненадіслання йому відповідачем довідок про доходи та періодичних місячних звітів (або надіслання документів, зміст яких не відповідає формі), можуть бути спростовані відповідачем шляхом надання суду доказів існування відповідних довідок і касових звітів та надання їх копій чи примірників. Однак, відповідачем не надано доказів належного виконання п.п. 2.2.2 п. 2.2 Договору про відшкодування шляхом надіслання позивачу довідок про доходи та періодичних касових звітів.

Відповідне порушення умов Договору про відшкодування є істотним, оскільки ненадання відповідачем вихідних даних перешкоджає позивачу розрахувати платіж, відповідно і отримати оплату за Договором.

Щодо тверджень відповідача про суперечність п.п. 2.2.2 п.2.2 та п.п.1.1.1 п. 1.1 Договору про відшкодування від 20.04.2015 року № 02.5-14/1-30, суд зазначає, що у п. 1.1 визначено перелік послуг, які є предметом Договору та їх вартість, а п. 2.2.2 Договору визначено обов`язок, виконання якого необхідне для розрахунку вартості послуг, отриманих за Договором, яка залежить від розміру отриманого орендарем доходу в орендованому приміщенні. Таким чином, має місце домовленість сторін, яка ґрунтується на свободі договору і перебуває в логічно-послідовному зв`язку, тому не містить суперечності.

Згідно з п.8 Таблиці №1 п.п.1.1.1 п.1.1 предмету Договору про відшкодування від 20.04.2015 року № 02.5-14/1-30 у зв`язку з наданням Орендарю в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майна - частину приміщення №3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 20,0 кв.м, Балансоутримувач надає, а Орендар отримує послугу з «Підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування» (далі - Послуга).

Щомісячна сплата за Послугу встановлена у розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі, і розраховується за формулою:

Чистий дохід Орендаря х 18% - орендна плата (без ПДВ), де

- чистим доходом Орендаря є виручка від продажу товарів в орендованому Майні. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць;

- орендна плата (без ПДВ) є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим Майном згідно договору оренди від 31.07.2014 року №1609.

Для забезпечення виконання умов п.8 Таблиці № 1 п.п. 1.1.1 п. 1.1 Договору відповідач взяв на себе встановлені п.п.2.2.2 п.2.2 Договору зобов`язання щомісячно, до 5-го числа місяця, наступного за звітним, надавати до бухгалтерії Балансоутримувача довідку про чистий дохід, отриманий від своєї діяльності за звітний місяць відповідно до предмета цього Договору та Періодичний місячний звіт, виданий касовим апаратом. Довідка має бути підписана керівником та головним бухгалтером Орендаря.

На умовах Договору від 31.07.2014 року № 1609 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, відповідачем було отримано у строкове платне користування Майно.

Згідно з п.5.10, п.5.18 Договору оренди відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна за переліком всіх видів послуг та згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю, на умовах укладеного з позивачем договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг орендарю.

Щодо реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО), які використовуються відповідачем в орендованому Майні, за приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» порядок реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій, реєстрації і ведення реєстру програмних реєстраторів розрахункових операцій, а також застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі на період відсутності зв`язку між програмним реєстратором розрахункових операцій та фіскальним сервером контролюючого органу (в режимі офлайн), що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) та операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547 із змінами і доповненнями затверджено «Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги)» (далі - Порядок).

Згідно з п. 15 глави 2 розділу II Порядку контролюючим органом за місцем реєстрації РРО до реєстраційного посвідчення вносяться записи щодо назви та адреси господарської одиниці, де використовується РРО, а також найменування контролюючого органу за адресою такої господарської одиниці та дати початку обліку РРО у цьому органі.

Відповідачем не надано суду достовірних відомостей про реєстратори розрахункових операцій (РРО), які обліковуються в господарській діяльності, яка здійснюється відповідачем в орендованому приміщенні. Наведені позивачем відомості про наявні у відповідача реєстратори розрахункових операцій відповідачем не спростовані належними доказами.

Таким чином, викладені відповідачем у відзиві на позов заперечення суд оцінює критично, в діях відповідача вбачаються ознаки ухилення від надання позивачу інформації про доходи та чинення перешкод в розрахунку платежів за Договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Щодо посилання відповідача на відсутність затвердженої сторонами форми довідки про чистий дохід від продажу товарів в орендованому приміщенні, суд зазначає, що відповідний документ має відображати інформацію, яка передбачена його змістом та необхідна для визначеної Договором мети - містити достовірну інформацію про суму чистого доходу за відповідний період, засвідчену підписами відповідальних осіб підприємства.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо порушення відповідачем встановленого договором обов`язку щодо надання позивачеві довідок про чистий дохід за спірні періоди.

Таким чином, вимоги позивача про зобов`язання відповідача виконати вимоги пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору про відшкодування правомірні і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, п.2 ч.1, ч.4 ст.231, ст.ст. 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» прoзобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (08301, Київська обл., м. Бориспіль-7, ) виконати встановлені п.п.2.2.2 п.2.2 Договору від 20.04.2015 року № 02.5-14/1-30 зобов`язання відповідно до погоджених сторонами Договору умов, а саме надати Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с.Гора, вул. Бориспіль-7, ):

- Довідки про чистий дохід, отриманий від своєї діяльності за звітний місяць відповідно до предмету Договору за: червень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року, квітень 2021 року, травень 2021 року за підписом керівника і головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс»;

- Періодичні місячні звіти, видані касовими апаратами з фіскальними номерами , , , за: червень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року, квітень 2021 року, травень 2021 року, які містять обов`язкові реквізити і дані, визначені п.п.14, 19 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 року № 199 «Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (08301, Київська обл., м. Бориспіль-7, ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с.Гора, вул. Бориспіль-7, ) 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

Повний текст складено 11.01.2022 року.