ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 грудня 2021 року м. ЧернівціСправа № 926/2541/21

Суддя Ковальчук Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос, м. Чернівці,

до 1) Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, с. Магала Новоселицького району Чернівецької області,

2) Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, м. Чернівці,

про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної протиправними рішеннями органу місцевого самоврядування, в сумі 810101,30 грн.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилюк І.С.,

представників сторін:

позивача Поклітар Г.О., адвокат, ордер, серія СЕ № 1022838 від 03.06.2021,

відповідача1 Сімків Є.В., адвокат, ордер серія СЕ № 1022653 від 08.07.2021,

відповідача2 Ісопеску К.І., дов. № 04-04-10/2095 від 28.04.2021,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області (відповідач1) та Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області (відповідач2) про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями органу місцевого самоврядування, в сумі 810101,30 грн., у тому числі 478997,30 грн. майнової шкоди та 331104,00 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що внаслідок численних протиправних рішень відповідача Магальської сільської ради позивач протягом тривалого часу був позбавлений можливості реалізувати законне право на викуп земельної ділянки та належним чином оформити землекористування, у зв`язку з чим зазнав матеріальної шкоди в сумі 478997,30 грн., яка складає різницю між стягнутими з нього постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 у справі № 926/1753/19 безпідставно збереженими коштами у вигляді не отриманої орендної плати та плати за користування земельною ділянкою, яку позивач мав би сплатити у разі, якби викупу не перешкоджали протиправні рішення сільської ради. Також, зазначено у позовній заяві, позивачеві завдана моральна шкода, яка оцінюється в розмірі 331104,00 грн. та виражається у душевних стражданнях учасників товариства через неможливість реалізувати право останнього на земельну ділянку під належним товариству нерухомим майном, завершити будівництво споруд на цій ділянці та їх ефективно і повноцінно використовувати.

Ухвалою від 22.06.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами загального провадження за участю представників сторін, підготовче засідання призначено на 13.07.2021, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та відповіді на відзив.

Відповідач2 Головне управління державної казначейської служби України в Чернівецькій області подало 06.07.2021 відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечило з наступних підстав:

- Головне управління Казначейства не допускало порушень законних прав та інтересів позивача;

- у Головному управлінні Казначейства відсутні відкриті на ім`я Магальської сільської ради рахунки, що унеможливлює виконання рішення суду у разі задоволенні позову;

- позивач не визначився з механізмом відшкодування йому шкоди з бюджету та не врахував, що завдана особі внаслідок незаконних дій, рішень чи бездіяльності органів місцевого самоврядування шкода підлягає відшкодуванню у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків;

- відшкодування упущеної майнової вигоди та моральної шкоди можливе з посадової особи органу місцевого самоврядування, в діях якого встановлено склад злочину;

- в позовній заяві відсутня інформація про перерахування на рахунки Магальської сільської ради коштів у сумі 680232,88 грн. та 25508,72 грн. судових витрат, при цьому, незрозумілою є позиція позивача щодо ототожнення здійснення обов`язку виконання судового рішення з нанесеною матеріальною шкодою (т.с. 2, а.с. 195-200).

Відповідач1 Магальська сільська рада 13.07.2021 подала відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача відхилила та вказала, що:

- спірні кошти в сумі 453488,58 грн. стягнуті з позивача постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020, в якій не зазначено, що таке є наслідком протиправних дій сільської ради, отже, на спірні правовідносини не впливає той факт, що внаслідок дій (бездіяльності) відповідача позивач не реалізував свого права на викуп земельної ділянки;

- визнані в судовому порядку рішення сільської ради, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги про стягнення шкоди, є актами ненормативного характеру і в силу статті 1175 ЦК України не надають позивачеві підстав для стягнення з сільської ради майнової шкоди;

- позивачем не доведено ані заподіяння матеріальної шкоди, ані моральних страждань в результаті дій сільської ради (т.с. 2, а.с. 5-10).

Ухвалою від 13.07.2021 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 29.07.2021.

26.07.2021 ТОВ Буковина-Геліос надало відповідь на відзив Магальської сільської ради з додатками, в якому вказало, що відповідач1 не спростував свою вину у заподіянні шкоди прийняттям незаконних рішень, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з тією обставиною, що позивач не зміг реалізувати право на придбання земельної ділянки у межах строків, встановлених ст. 128 ЗК України з урахуванням ч. 2 ст. 134 ЗК України, присудження кондикції не звільняє орган місцевого самоврядування відшкодувати позивачеві шкоду, заподіяну прийняттям незаконних рішень, оскільки стягнення кондикції є наслідком протиправного перешкоджання сільською радою у реалізації права на придбання земельної ділянки під нерухомим майном у власність (т.с. 2, а.с. 32-130).

У відповіді на відзив позивач відхилив посилання відповідача1 на статтю 1175 ЦК України, вказавши, що позов подано на підставі ст. 1173 ЦК, на підтвердження позовних вимог послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справах про відшкодування шкоди, заподіяної державою, державними органами, органами місцевого самоврядування.

Також у відповіді зазначено, що порушення відповідачем принципу належного урядування позбавило позивача можливості реалізувати інвестиції у вигляді нерухомого майна та проекти забудови земельної ділянки, що заподіяло йому душевні страждання, що полягали у пригніченому стані учасників товариства та стражданнях від неспроможності держави забезпечити ефективний правовий механізм захистити порушене право позивача на придбання земельної ділянки у власність під належними на праві власності будівлями і спорудами, неможливість завершити будівництво згідно розробленого проекту.

Ухвалою від 29.07.2021 строк підготовчого провадження продовжено до 22.09.2021, підготовче засідання відкладено на 09.09.2021.

Ухвалою від 09.09.2021 закрито підготовче засідання, розгляд справи по суті призначено на 21.09.2021.

Ухвалою від 21.09.2021 розгляд справи відкладено на 12.10.2021 за клопотанням адвоката позивача Поклітар Г.О. в зв`язку з її станом здоров`я та з врахуванням перебування судді Ковальчук Т.І. у період з 04 по 08 жовтня 2021 року на періодичному навчанні у Львівському регіональному відділенні Національної шкоди суддів без можливості одночасного розгляду судових справ.

Призначене на 12.10.2021 судове засідання у справі не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Ковальчук Т.І., про що учасникам провадження надіслано повідомлення від 12.10.2021.

Після виходу судді на роботу 08.11.2021 ухвалою від 09.11.2021 розгляд справи в судовому засіданні призначено на 25.11.2021.

У судовому засіданні 25.11.2021 суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив частину доказів у справі та оголосив перерву в судовому засіданні до 10-00 год. 08.12.2021.

У судовому засіданні 08.12.2021 оголошувалася перерва до 15-00 год. 21.12.2021.

У судовому засіданні 21.12.2021 суд провів судові дебати та вирішив справу з виходом у нарадчу кімнату.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача1 матеріальну та моральну шкоду в заявлених у позовній заяві сумах, завдану незаконними рішеннями Магальської сільської ради, які перешкодили ТОВ Буковина-Геліос реалізувати право на викуп земельної ділянки і належним чином оформити землекористування, що спричинило стягнення з Товариства безпідставно отриманих коштів у вигляді не отриманої орендної плати, у той час, як при відсутності порушення права позивача з боку відповідача Товариство сплатило б втричі меншу суму плати за користування землею. Неправомірні рішення сільської ради, доводив представник позивача, спричинили тривалі судові спори, унеможливили викуп земельної ділянки Товариством та перешкодили здійсненню будівництва на ній згідно розробленого проекту, і в кінцевому результаті завдали душевних страждань і болю учасникам ТОВ Буковина Геліос.

Представник відповідача1 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, пояснив, що позивач не надав доказів заподіяння позивачеві матеріальної шкоди, кошти, які стягнені з позивача на користь Магальської сільської ради постановою Західного апеляційного господарського суду, ТОВ Буковина-Геліос не сплатило, розмір моральної шкоди позивач також не довів, відсутні докази, які б підтверджували, що мало місце приниження ділової репутації позивача чи душевні страждання його учасників.

Представник відповідача2 у судовому засіданні позовні вимоги відхилив з тих підстав, що в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Чернівецькій області не має відкритих рахунків відповідача1, що унеможливлює виконання рішення у разі задоволення позовних вимог, а позивач не довів наявності матеріальної і моральної шкоди, позаяк не поніс ніяких витрат та не надав доказів заподіяння моральної шкоди та її дійсного розміру.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

Обставини передісторії виникнення спірних правовідносин між позивачем і відповідачем1 встановлені в низці судових рішень, зокрема, в постанові Західного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 у справі № 926/853/17 за позовом керівника Сторожинецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Магальської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос про стягнення збитків у сумі 135557,13 грн. і полягають в наступному.

Так, 06.08.2010 між Приватним підприємцем ОСОБА_1 та Магальською сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого ПП ОСОБА_1 прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 2,699 га для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень по АДРЕСА_1 (кадастровий № :03:003:0215), строком на 10 років.

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 06.08.2010 ПП ОСОБА_1 прийняв зазначену земельну ділянку.

Рішенням виконавчого комітету Магальської сільської ради № 98 від 06.06.2011 оформлено право приватної власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю складу з приміщенням охорони з допоміжними спорудами трансформатором.

14 лютого 2015 року, на виконання рішення загальних зборів засновників ТзОВ Буковина Геліос від 27.11.2014 та відповідно до Акту прийому-передачі майна до статутного капіталу ТзОВ Буковина Геліос, ОСОБА_1 , як учасник ТзОВ передав належне йому на праві власності нерухоме майно у якості внеску в статутний капітал відповідача.

Згідно Акту приймання-передачі майна до статутного капіталу ТзОВ Буковина Геліос нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці кадастровий № :03:003:0215, що перебувала в користуванні учасника ( ОСОБА_1 ) на підставі договору оренди землі від 06.08.2010. Майно складається з наступних будівель і споруд: нежитлова будівля складу з приміщенням охорони (літера А), загальною площею 52,90 м кв.; фундамент (літера Б), площею забудови 89,90 м кв.; вигріб, (№ 1, № 2, № 3, № 4); огорожа, (№ 5, № 6, № 7); трансформатор, (Тр-р); замощення, (І, II, III, IV).

28.05.2015 Реєстраційною службою Новоселицького РУЮ Чернівецької області було видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності ТзОВ Буковина Геліос на нежитлові будівлі склад з приміщенням, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

05.06.2015 між ОСОБА_1 та Магальською сільською радою був підписаний Акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_1 передав Магальській сільській раді земельну ділянку, площею 2,6990 га, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

05 липня 2015 року рішенням Магальської сільської ради №15 розірвано договір оренди від 06.08.2010 земельної ділянки площею 2,6990 га, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Указані обставини не потребують окремого доведення, оскільки відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

04 серпня 2015 року TOB Буковина Геліос звернулося до Магальської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу з метою будівництва та обслуговування сонячної електростанції на фотовольтаїчних модулях та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки.

11 вересня 2015 року 39 сесія Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області VI скликання, розглянувши згадану заяву позивача, прийняла рішення № 04, пунктом 1 якого утрималася в наданні позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07.04.2016 у справі № 926/239/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина-Геліос до Магальської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення визнано незаконним і скасовано пункт 1 рішення 39 сесії Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області VI скликання від 11.09.2015 № 04 (т.с. 1, а.с. 190-192).

У травні 2016 року ТОВ Буковина Геліос звернулося до Магальської сільської ради із заявою про викуп земельної ділянки, площею 2,6990 га, розташованої на вул. Тваринників, 15 в с. Остриця, у власність.

Рішенням Магальської сільської ради № 05 від 07.07.2016 Товариству з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос відмовлено у наданні дозволу на викуп земельної ділянки та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою для передачі в оренду земельної ділянки, площею 2,6990 га на вул. Тваринників, 15 в с. Остриця.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 12.03.2018 у справі № 926/3728/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина-Геліос до Магальської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення визнано недійсним рішення № 5 8 сесії VIІ скликання Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 07 липня 2016 року Про розгляд заяви директора ТзОВ Буковина Геліос (т.с. 1, а.с. 185-188).

Рішенням Магальської сільської ради № 18 12 сесії VII скликання від 30.11.2016 скасовано рішення № 05 08 сесії VII скликання від 07.07.2016, надано дозвіл Магальській сільській раді на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,6990 га на земельні ділянки площею 0,0687 га та 2,6303 га; вирішено затвердити технічну документацію на наступній сесії сільської ради.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 09.03.2017 у справі № 926/4689/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина-Геліос до Магальської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення і визнання права на викуп земельної ділянки позов задоволено частково, визнано недійсним рішення 12 сесії VII скликання Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 18 від 30.11.2016. У частині вимог про визнання за ТОВ Буковина Геліос права на викуп земельної ділянки площею 2,6990 га по вул. Тваринників, 15 в с. Остриця Новоселицького району Чернівецької області, кадастровий № :03:003:0215, у задоволенні позову ТОВ Буковина Геліос відмовлено (т.с. 1, а.с. 26-32).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі № 926/4689/16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2017, задоволено апеляційну скаргу ТОВ Буковина Геліос, визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос право на викуп земельної ділянки, площею 2,6990 га на вул. Тваринників, 15, у с. Остриця, Новоселицького району, Чернівецької області (кадастровий номер 0:03:003:0215), цільове призначення для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень (т.с. 1, а.с. 33-47).

05.08.2018 року позивач повторно звернувся до Магальської сільської ради із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу.

13.12.2018 р. 13 сесія 7 скликання Магальської сільської ради прийняла рішення:

- № 7-13/18, яким надано дозвіл сільській раді на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,6690 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0215) на земельні ділянки площею 0,7144 га та 1,9846 га; технічну документацію із землеустрою затвердити на наступній сесії сільської ради; присвоїти адресні частини земельним ділянкам, а саме: площею 0,7144 га вул. Тваринників, 15 в с. Остриця Новоселицького району Чернівецької області, площею 1,9846 га вул. Тваринників, 15-А в с. Остриця Новоселицького району Чернівецької області,

- № 13-13/18, яким вирішила заяву ТОВ Буковина Геліос розглянути після проведення розподілу земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.04.2019 у справі № 926/23/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос до Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено частково, визнані незаконними та скасовані рішення Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 7-13/18 та 13-13/18, прийняті 13 сесією VІІ скликання 13 грудня 2018 р., відмовлено у задоволенні вимог про зобов`язання Магальської сільської ради не пізніше місячного строку з часу набрання рішенням суду законної сили прийняти рішення: про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 2,6990 га по вул. Тваринників, 15 в селі Остриця Новоселицького району Чернівецької області, кадастровий номер :03:003:0215 для викупу Товариством з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос та про визначення розміру авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки та повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос про реквізити банківського рахунку, на який перерахувати авансовий внесок. В решті вимог провадження у справі закрито (т.с. 1, а.с. 178-183).

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 13.02.2020 у справі № 926/1753/19 за позовом Магальської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 680232,88 грн. у задоволенні позові відмовлено (т.с. 1, а.с. 126-136).

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 у справі № 926/1753/19 задоволено апеляційну скаргу Магальської сільської ради, рішення господарського суду скасовано, позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос на користь Магальської сільської ради безпідставно збережені кошти в сумі 680232,88 грн., а також 10203,49 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 15305,23 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції (т.с. 1. а.с. 138-149).

У вказаній постанові Західний апеляційний господарський суд зазначив, що позаяк Товариство здійснює фактичне користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди, то недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними відносинами і до них підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України. При цьому, положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

З огляду на фактичне користування відповідачем земельною ділянкою апеляційний суд погодився з розрахунком не отриманих сільською радою коштів за користування ТОВ Буковина Геліос земельною ділянкою за період 2017 2018 років, виходячи з нормативної грошової оцінки, перемноженої на показник 3% (11337214,72 грн. (нормативна грошова оцінка) х 3% х 2 роки = 680232,88 грн.)

Постановою Верховного Суду від 28.12.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ Буковина Геліос на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.1.2020 у справі № 926/1753/19.

На виконання зазначеної постанови Західного апеляційного господарського суду Господарським судом Чернівецької області видано наказ від 21.12.2020 про стягнення з ТОВ Буковина Геліос на користь Магальської сільської ради безпідставно збережених коштів у сумі 680232,88 грн., а також 10203,49 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 15305,23 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

08.06.2021 постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 65702789 з примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області № 926/1753/19 від 21.12.2020 (т.с. 2, а.с 142-143).

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що незаконні рішення відповідача1 позбавили його законного права на викуп земельної ділянки ще в 2015 році. У разі придбання земельної ділянки плата за користування земельною ділянкою у позивача становила б 1% нормативної грошової оцінки земельної ділянки як власника землі, а не 3% мінімальної ставки орендної плати у вигляді кондикції, право на яку відповідач набув унаслідок прийняття незаконних рішень.

Відтак, доводить позивач, кошти в сумі 453488,58 грн., які складають 2/3 від суми кондикції, стягнутої постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 у справі № 926/1753/19, є майновою шкодою, яка заподіяна ТОВ Буковина Геліос незаконними рішеннями органу місцевого самоврядування відповідачем1, і підлягає стягненню з нього на користь Товариства.

До складу матеріальної шкоди позивач відніс також судові витрати в сумі 25508,72 грн. за розгляд справи № 926/1753/19, визначивши загальний розмір майнової шкоди на суму 478997,30 грн.

Вважаючи справедливою сатисфакцією моральної шкоди суму в розмірі 10000,00 євро, позивач обчислив розмір моральної шкоди у сумі 331104 грн. в еквіваленті гривні до курсу євро на дату 09.06.2021 (10000,00 євро х 33,1104 євро/грн., т.с. 1, а.с. 156-157). Для обгрунтування саме такого способу визначення розміру моральної шкоди позивач послався на рішення Європейського суду з прав людини у справі East/West Alliance Limited проти України.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми законодавства України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За змістом частин 1-3 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальним правилом майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України).

Відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Правове регулювання відшкодування шкоди, заподіяної, зокрема, органом місцевого самоврядування, яким є відповідач1, має деякі особливості.

Так, відповідно до частини 1 статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, у справах про відшкодування шкоди за правилами статті 1173 ЦК України вина відповідного органу презюмується, тому обсяг доказування зводиться до доведення протиправності рішень, дій чи бездіяльності відповідного органу, наявності і розміру збитків та причинно-наслідкового зв`язку таких рішень, дій чи бездіяльності із заподіяними збитками.

Право Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос на викуп земельної ділянки, площею 2,6990 га на вул. Тваринників, 15, у с. Остриця Новоселицького району Чернівецької області (кадастровий номер 0:03:003:0215) визнано постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі № 926/4689/16.

Протиправність рішень Магальської сільської ради щодо вирішення питань, пов`язаних з реалізацією позивачем ТОВ Буковина Геліос права на викуп зазначеної земельної ділянки встановлено рішеннями Господарського суду Чернівецької області від 07.04.2016 у справі № 926/239/16, від 12.03.2017 у справі № 926/3728/16, від 17.04.2019 у справі № 926/23/19).

Таким чином, доводи позивача про незаконність рішень відповідача1, які порушують визнане в судовому порядку право ТОВ Буковина Геліос на викуп земельної ділянки, знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи.

Разом з тим, судом встановлено, що на дату вирішення спору в даній справі ТОВ Буковина Геліос не понесло майнових втрат, пов`язаних з виконанням постанови Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 у справі № 926/1753/19 про стягнення на користь Магальської сільської ради безпідставно збережених коштів у сумі 680232,88 грн. та 25508,72 грн. судового збору. Стягнуті кошти не є також витратами, які позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного прав (п. 1 частини 2 статті 22 ЦК України).

При цьому, в підпункті 2 пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України передбачено, що відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене положення Бюджетного кодексу України кореспондується з нормою абзацу першого частини 3 статті 22 Цивільного кодексу України.

Встановивши відсутність у позивача реальної майнової шкоди, суд доходить до висновку про безпідставність позовних вимог у частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 478997,30 грн. та констатує, що подальший аналіз причинно-наслідкового зв`язку між незаконними рішеннями відповідача1 та майновою шкодою, яка не настала, і правової природи такої шкоди є безпредметним.

Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди суд дійшов наступних висновків.

У частинах першій, другій, третій статті 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, за змістом наведеної норми зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що ця шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності) чи неправомірного рішення. Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю, рішеннями) інших осіб.

За загальним правилом, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача.

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, позивач має довести, які саме дії спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

Під поняттям моральна шкода слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у справі № 914/1633/17 (постанова від 19.12.2018) та у справі № 914/263/19 (постанова від 26.02.2020).

Отже, під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності (п. 4 ч. 2 ст. 22 ЦК України, абз. 5 ч. 1 ст. 225 ГК України).

Позивач, звертаючись з вимогою про відшкодування моральної шкоди, не обґрунтовує останню приниженням ділової репутації чи іншими вказаними вище обставинами, у тексті позовної заяви, поясненнях та виступах у судових засіданнях представник позивача не зазначив, яких саме негативних наслідків зазнала юридична особа позивача, не вказав чіткі докази настання такої шкоди саме для ТОВ Буковина Геліос.

Натомість, позивач ототожнив моральні страждання, душевний біль та пригнічений стан учасників товариства з юридичною особою позивача.

Суд погоджується з доводами позивача, що незаконні рішення відповідача1 є прикладом неналежного урядування і перешкоджають реалізації ТОВ Буковина Геліос права на викуп земельної ділянки, оформлення права власності на землю в установленому порядку та, в кінцевому результаті, у здійсненні будівництва на цій ділянці відповідно до робочого проекту складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень по вул. Тваринників № 15 у с. Остриця (Магальської сільської ради) Новоселицького району Чернівецької області. Такі рішення дійсно можуть викликати пригнічений стан і моральні страждання учасників Товариства.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України застосовується судами України як частина національного законодавства, гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04, п. 64, від 15.10.2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

У пункті 60 рішення Європейського суду з прав людини від 20.01.2021 у справі Рисовський проти України вказано, що одноосібний власник товариства може вважати себе потерпілим від втручання в його особисті права за статтею 1 Першого протоколу в результаті дій, спрямованих проти його Товариства (також ухвали і рішення ЄСПЛ у справах Анкаркрона проти Швеції, Носов проти Росії, Гумбатов проти Азербайджану Хамідов проти Росії).

Позивач не надав статуту ТОВ Буковина Геліос, однак з тексту позовної заяви і пояснень представника позивача слідує, що учасниками Товариства є декілька осіб, а не один засновник ОСОБА_1 (т.с. 1, а.с. 9, т.с. 2, а.с. 35).

Відтак, з урахуванням наведеної вище позиції Європейського суду з прав людини, в такому випадку, на думку суду, визначення моральної шкоди юридичної особи як моральної шкоди всіх (а не одного) його учасника-фізичної особи, є неправомірним. При цьому, є учасниками ТОВ Буковина Геліос лише фізичні особи, чи також юридичні особи, позивач не повідомив.

Моральна шкода, заподіяна фізичній особі, є індивідуальною категорією і обсяг моральних страждань, душевних переживань тощо залежить від особистих психо-фізіологічних якостей кожної конкретної людини. Хтось потерпає від несправедливості чи незаконних дій більше, хтось менше, не виключено, що є люди, які взагалі не переймаються несправедливістю чи беззаконням та не відчувають в зв`язку з цим морального дискомфорту.

Як зазначалося, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, позивач має довести, які саме дії спричинили страждання чи приниження особі, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

З наведеного суд доходить до висновку про безпідставність визначення позивачем (як юридичною особою) моральної шкоди, завданої усім без винятку учасникам ТОВ Буковина Геліос в цілому без визначення ступеня моральних страждань кожного окремого учасника та не враховуючи передбачені Цивільним кодексом України конкретно визначені наслідки протиправних рішень відповідача1 щодо позивача (втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням ділової репутації Товариства, посягання на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, вчинення дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності).

Суд констатує, що моральну шкоду в розмірі 331104,00 грн. (що становить еквівалент 10000,00 євро за офіційним курсом гривні до євро станом на 09.06.2021) позивач визначив, орієнтуючись на рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, а не залежно від характеру правопорушення та спричинених цим порушенням негативних наслідків для юридичною особи, глибини фізичних та душевних страждань кожного з її учасників, ступеня вини відповідача1, встановлення наявності якої при відшкодуванні моральної шкоди у спірному випадку є обов`язковою (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

За такого суд доходить висновку, що позивач не довів розміру моральної шкоди у сумі 331104,00 грн. та підстав для її стягнення з відповідача1, а подані ТОВ Буковина Геліос докази не містять критеріїв, за якими суд міг би самостійно визначити підстави і розмір моральної шкоди.

Суд відхиляє заперечення відповідача1, що позов не підлягає задоволенню з огляду на положення статті 11754 ЦК України, якою передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів

Рішення відповідача1, які були визнані протиправними зазначеними вище судовими рішеннями, є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами) і підстави відшкодування шкоди, завданої такими рішеннями, передбачені статтею 1173 ЦК України, на які й зроблено посилання у позовній заяві ТОВ Буковина Геліос як на правову підставу позову.

Суд звертає увагу на доводи відповідача2 про те, що виконання рішення у разі задоволення позову не може бути виконано Головним управлінням Державної казначейської служби України в Чернівецькій області з тих підстав, що у відповідача1 відсутні рахунки у ГУ ДКС України в Чернівецькій області.

Однак, ці доводи не впливають на суть спірних матеріальних правовідносин між позивачем і відповідачем1, тому не є визначальними для вирішення справи по суті.

За змістом статей 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу (ч. 3 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У ході розгляду справи позивач не довів належними і допустимими в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами ані наявності матеріальної шкоди (реальних майнових втрат), ані розміру і підстав відшкодування моральної шкоди, завданої юридичній особі незаконними рішеннями відповідача1.

У зв`язку з цим суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

При зверненні до господарського суду з позовом про стягнення шкоди у даній справі позивач не сплачував судовий збір.

Відповідно до пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України Про судовий збір судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката сторони не подавали.

З урахуванням наведеного суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 20, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос (вул. Комарова, 13-А, м. Чернівці, 58018, ) до Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області (вул. Григорія Нандріша, 61, с. Магала Новоселицького району Чернівецької області, ), Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області (вул. Аксенина, буд. 2е, м. Чернівці, 58022, ) про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної протиправними рішеннями органу місцевого самоврядування, в сумі 810101,30 грн. відмовити повністю.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 257 ГПК України).

У судовому засіданні 21.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст підписано 24.12.2021.

Суддя Т.І. Ковальчук