РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.12.2021Справа № 910/17199/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного машинобудування "ТММ-Енергобуд"

про стягнення 320 069,46 грн.,

Без виклику (повідомлення) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Київсільелектро" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного машинобудування "ТММ-Енергобуд" (далі - відповідач) про стягнення 320 069,46 грн., з яких: 261 800,67 грн. - основний борг, 35 567,44 грн. - інфляційні втрати, 22 701,35 грн. - 3 % річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе за укладеним між сторонами 19.10.2017 року договором субпідряду № 10/19/17ПЛ обов`язків в частині повної та своєчасної оплати виконаних Приватним акціонерним товариством "Київсільелектро" у березні 2019 року робіт, унаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного машинобудування "ТММ-Енергобуд" утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат. У зв`язку з наведеними обставинами, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.11.2021 року відкрито провадження у справі № 910/17199/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали від 01.11.2021 року про відкриття провадження у справі № 910/17199/21 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04116, місто Київ, вулиця Провіантська, будинок 3, що підтверджується поштовим повідомленням з трек-номером 517.

Зазначена ухвала суду вручена представнику відповідача 08.11.2021 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 517.

Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 01.11.2021 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25.01.2006 року в цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного машинобудування "ТММ-Енергобуд" (підрядник) та Приватним акціонерним товариством "Київсільелектро" (субпідрядник) було укладено договір субпідряду № 10/19/17ПЛ (далі - Договір), за умовами якого підрядник доручив, а субпідрядник зобов`язався на власний ризик, власними та/або залученими силами, засобами, матеріалами, з використанням обладнання підрядника, виконати комплекс демонтажних та монтажних робіт відповідно до умов Договору та проектної документації, а підрядник зобов`язався надати субпідряднику фронт робіт, забезпечити субпідрядника проектною документацією, здійснити приймання виконаних субпідрядником робіт та сплатити їх вартість та вартість використаних субпідрядником при цьому матеріалів, за винятком матеріалів, наданих підрядником відповідно до умов Договору.

Означений правочин, а також додаткові угоди до нього, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками вказаних суб`єктів господарювання.

Пунктами 1.4, 1.6, 1.12 Договору передбачено, що Об`єктом є будівництво ПЛ 110 кВ "ТЕЦ-5 - Аркада" з відгалуженням на ПС "Славутич" та "Реконструкція ПЛ 110 кВ "Харківська-ТЕЦ-5", "Харківська-Лугова-ТЕЦ-5". Роботи - комплекс робіт на Об`єкті по демонтажу металевих гранчастих опор, демонтажу проводу та грозотросу, улаштуванню металевих багатогранних гнутих опор, монтажу проводу та грозотросу згідно робочої документації. Додаткові роботи - це роботи, необхідність виконання яких виявлена підрядником або субпідрядником у ході виконання основних Робіт. Виконання субпідрядником Додаткових робіт та їх оплата здійснюється у разі підписання сторонами відповідної додаткової угоди до Договору або додатку до Договору.

За умовами пункту 2.2 склад, вартість, обсяги, строки (терміни) та режим виконання Робіт та їх етапів, вартість та кількість обладнання, матеріалів, необхідних для виконання Робіт, їх якісні та інші характеристики, інші додаткові умови визначаються у додатках до Договору.

Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість робіт становить 6 646 179,71 грн., в тому числі ПДВ - 20 % - 1 107 696,62 грн., та складається з вартості будівельно-монтажних робіт і вартості паливно-мастильних матеріалів, необхідних для виконання робіт.

У ціну монтажних робіт включені відшкодування всіх витрат субпідрядника: плату за виконану ним роботу, техніку, спецтехніку, вантажно-розвантажувальні роботи, витратні матеріали, механізми та різні пристрої, використання інвентарних риштувань, використання електроінструменту, інвентарних бадей та іншого інструменту та обладнання, яке може бути необхідне в процесі виконання робіт (пункт 3.3 Договору).

Згідно з пунктом 3.5 цієї угоди остаточна вартість Робіт за цим Договором, яку має сплатити підрядник на користь субпідрядника, визначається на підставі фактично виконаних обсягів робіт та оформлених і підписаних сторонами актів виконаних робіт.

Відповідно до пункту 7.1 означеного правочину субпідрядник щомісячно не пізніше 25 числа звітного місяця здає підряднику виконані Роботи за актом прийняття виконаних робіт за формою КБ-2в і КБ-3. Субпідрядник надає на розгляд підряднику оформлені акти приймання-передачі фактично виконаних робіт в 3-х примірниках, які повинні бути завізовані комісією у складі представників підрядника (начальника дільниці та технічного нагляду) в частині обсягів та якості виконаних робіт. Підрядник зобов`язаний протягом 7-ми днів прийняти виконані роботи та підписати акти при відсутності зауважень.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що підрядник перераховує на розрахунковий рахунок субпідрядника аванс у розмірі 664 617,97 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 110 769,66 грн.

У пункті 8.3 Договору сторони погодили, що розрахунки за Договором виконуються щомісячно, протягом 10-ти банківських днів з дня підписання сторонами актів фактично виконаних робіт (форми КБ-2в, КБ-3) та актів здачі-приймання змонтованого обладнання поставки субпідрядника. Оплата виконується з вирахуванням раніше сплачених авансових платежів та в розмірі 95 % від суми акту прийому виконаних робіт. Залишкова сума - 5 % (сума страхового утримання) сплачується субпідряднику протягом 1 (одного) місяця з дати завершення всіх робіт за цим Договором, і після підписання сторонами заключного акту виконаних робіт.

За умовами пункту 17.1 Договору останній вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2018 року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань або розірвання у порядку, встановленому цим Договором.

З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2017 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до умов якої, у зв`язку зі зміною проектної документації, пов`язаного опускання проводів та послідуючого їх монтажу на опорах № 22 та № 23 ПЛ 110 Кв Харківська-ТЕЦ-5 вартість додаткових робіт, не врахованих Договором, складає 32 881,90 грн., в т.ч. ПДВ - 5 480,32 грн.

05.03.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до умов якої, у зв`язку зі зміною проектної документації, пов`язаної з реконструкцією ПЛ 110 Кв "Харківська-ТЕЦ-5" в районі опор №№ 21-23, вартість додаткових робіт, не врахованих Договором, складає 499 591,42 грн., в т.ч. ПДВ - 83 265,24 грн.

06.03.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, відповідно до умов якої, у зв`язку зі зміною проектної документації, пов`язаної з виконанням підготовчих робіт на опорі № 13/7 ПЛ 110 Кв "Харківська-ТЕЦ-5" (Лугова-ТЕЦ5), вартість додаткових робіт, не врахованих Договором, складає 52 837,76 грн., в т.ч. ПДВ - 8 806,29 грн.

17.04.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, відповідно до умов якої, у зв`язку із вимогою ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі", пов`язаною з виконанням підготовчих робіт на опорі № 13/7 ПЛ 110 Кв "Харківська-ТЕЦ-5" (Лугова-ТЕЦ5), вартість додаткових робіт, не врахованих Договором, складає 49 052,34 грн., в т.ч. ПДВ - 8 175,39 грн.

18.04.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 5 до Договору, відповідно до умов якої, у зв`язку зі зміною будівельного законодавства в частині збільшення заробітної плати, залучення субпідрядних організацій, коригування кошторисної документації в частині визначення умов впливу ускладнюючих факторів на умови виконання будівельних та монтажних робіт, а також врахування додаткових робіт, які не були передбачені, вартість Договору складає 7 775 430,05 грн., в т.ч. ПДВ - 1 295 905,01 грн.

19.04.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 6 до Договору, відповідно до умов якої, у зв`язку з очікуванням відключень ПАТ "Київенерго" ПЛ 110 Кв "Харківська-ТЕЦ-5" з 13.04.2018 р. по 14.04.2018 р. та з 19.04.2018 р. по 21.04.2018 р., які не відбулись по незалежним від субпідрядника причинам, вартість додаткових робіт, не врахованих Договором, складає 92 152,16 грн., в т.ч. ПДВ - 15 358,69 грн.

06.09.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 7 до Договору, відповідно до умов якої, у зв`язку із вимогою ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі", пов`язаною з виконанням підготовчих робіт на опорі № 13/7 ПЛ 110 Кв "Харківська-ТЕЦ-5" (Лугова-ТЕЦ5), орієнтовна вартість додаткових робіт, не врахованих Договором, складає 21 678,28 грн., в т.ч. ПДВ - 3 613,05 грн.

12.09.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 8 до Договору, відповідно до умов якої, у зв`язку з неможливістю ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" надати довготривале відключення, необхідного для повного завершення будівельно-монтажних робіт на ПЛ 110 Кв "Харківська-ТЕЦ-5" (Лугова-ТЕЦ5), виникла необхідність поетапного проведення робіт в результаті чого виникли додаткові обсяги будівельно-монтажних робіт в прогонах опор №№ 40-44 (лівий берег р. Дніпро), що не враховані Договором. Загальна вартість додаткових робіт орієнтовно складає 320 933,22 грн., в т.ч. ПДВ - 53 488,87 грн.

18.09.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 9 до Договору, відповідно до умов якої, у зв`язку з неможливістю ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" надати довготривале відключення, необхідного для повного завершення будівельно-монтажних робіт на ПЛ 110 Кв "Харківська-ТЕЦ-5" (Лугова-ТЕЦ5), виникла необхідність поетапного проведення робіт в результаті чого виникли додаткові обсяги будівельно-монтажних робіт в прогонах опор №№ 48-50 (правий берег р. Дніпро), що не враховані Договором. Загальна вартість додаткових робіт орієнтовно складає 182 506,78 грн., в т.ч. ПДВ - 30 417,80 грн.

21.02.2019 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 10 до Договору, відповідно до умов якої, у зв`язку зі збільшенням заробітної плати до рівня 8 100 грн., що відповідає середньому розряду 3,8 у будівництві, вартість робіт, що залишилось виконати в прогонах опор №№ 28-32; №№ 33-40; №№ 47-50 ПЛ 110 Кв "Харківська-ТЕЦ-5", "Харківська-Лугова-ТЕЦ-5" за Договором, складає 1 023 601,34 грн., в т.ч. ПДВ - 170 600,22 грн. Дана додаткова угода складена в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу для двох сторін, і діє з моменту підписання до 31.12.2019 року.

Зі місту цієї угоди вбачається, що вартість робіт за Договором, які станом на 21.02.2019 року залишились не виконаними позивачем, склала 1 023 601,34 грн.

У той же час судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеної угоди позивач у березні 2019 року здійснив на користь відповідача передбачені цим Договором, з урахуванням Додаткової угоди від 21.02.2019 року № 10 до нього, роботи загальною вартістю 1 023 601,34 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми № КБ-3) за березень 2019 року на суму 1 023 601,34 грн., а також копіями відповідних актів приймання виконаних робіт за березень 2019 року від 31.03.2019 року № 1 на суму 104 883,30 грн. та від 31.03.2019 року № 2 на суму 918 718,04 грн. Означені довідка та акти приймання виконаних робіт підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками означених контрагентів без будь-яких зауважень чи заперечень, у тому числі з боку підрядника.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором щодо виконання робіт також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення субпідрядником умов даної угоди.

Проте з матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт за цим Договором, сплативши позивачу 27.02.2019 року авансовий платіж за виконання вищенаведених робіт у розмірі 500 000,00 грн. (відповідно до платіжного доручення від 27.02.2019 року № 229), а також перерахувавши у подальшому Приватному акціонерному товариству "Київсільелектро" лише 261 800,67 грн. (відповідно до платіжного доручення від 06.09.2019 року № 328), заборгувавши таким чином позивачу 261 800,67 грн.

Зважаючи на означені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з підрядника 261 800,67 грн. основного боргу, а також, враховуючи несвоєчасне проведення останнім розрахунків, нарахував 35 567,44 грн. інфляційних втрат та 22 701,35 грн. 3 % річних.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

За умовами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (частина 1 статті 838 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (частина 2 статті 844 Цивільного кодексу України).

За умовами частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначалось судом вище, положеннями пункту 8.3 Договору передбачено, що розрахунки за Договором виконуються щомісячно, протягом 10-ти банківських днів з дня підписання сторонами актів фактично виконаних робіт (форми КБ-2в, КБ-3) та актів здачі-приймання змонтованого обладнання поставки субпідрядника.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи те, що сума основного боргу відповідача за Договором, яка складає 261 800,67 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, а стягнення цієї суми у повному розмірі, з урахуванням положень Додаткової угоди від 21.02.2019 року № 10 до Договору, відповідає приписам пункту 8.3 Договору щодо порядку та строків оплати робіт, зокрема, виконаних у 2019 році, а також зважаючи на те, що відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, та не висловив будь-яких заперечень проти обґрунтованості заявленої субпідрядником до стягнення суми основного боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро" до відповідача про стягнення цієї суми заборгованості, у зв`язку з чим даний позов у наведеній частині підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати виконаних робіт, позивач просив суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 22 701,35 грн., нарахованих у період з 15.04.2019 року по 11.10.2021 року на відповідні суми основного боргу (з урахуванням здійсненого відповідачем 06.09.2019 року часткового погашення заборгованості на суму 261 800,67 грн.), а також 35 567,44 грн. інфляційних втрат, нарахованих на означені суми боргу протягом відповідних періодів.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Індекси споживчих цін (індекси інфляції), які є показниками загального рівня інфляції в економіці, розраховуються в цілому за місяць, а не на конкретні дати. Встановлено, що вони розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно та публікуються в наступному за звітним місяці.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних, суд вважає його таким, що не повністю відповідає приписам чинного законодавства в силу допущених помилок при визначенні періодів нарахування цих компенсаційних виплат, що призвело до заявлення суми 3 % річних у завищеному розмірі.

Так, згідно з частиною другою статті 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до частини першої статті 255 Цивільного кодексу України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Правовий аналіз вказаних норм матеріального права свідчить про те, що компенсаційні виплати можуть бути нараховані лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання, а день фактичної оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення наведених сум.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у пункті 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" та постановах Верховного Суду у справах від 10.07.2018 року № 927/1091/17, від 13.06.2018 року № 922/1008/16, від 10.04.2018 року № 910/13064/17, від 08.05.2019 року № 910/9078/18.

Враховуючи вищенаведене, обґрунтованою сумою 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вказані останнім періоди, є 3 % річних у розмірі 22 679,82 грн., з яких: 6 197,14 грн. - 3 % річних, нараховані у період з 15.04.2019 року по 05.09.2019 року на суму основного боргу в розмірі 523 601,34 грн., 16 482,68 грн. - 3 % річних, нараховані у період з 06.09.2019 року по 11.10.2021 року на суму основного боргу в розмірі 261 800,67 грн.,

Водночас, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат в сумі 35 567,44 грн., а також враховуючи, що вказаний розмір збитків від інфляції не перевищує обрахованого судом розміру цих компенсаційних виплат за дійсні періоди прострочення, суд вважає його таким, що відповідає положенням чинного законодавства.

Слід зазначити, що відповідачем контррозрахунку заявлених до стягнення сум компенсаційних виплат надано суду не було.

За таких обставин, стягненню з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро" підлягає 3 % річних у розмірі 22 679,82 грн. та 35 567,44 грн. інфляційних втрат. Водночас у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 21,53 грн. 3 % слід відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не подано належним доказів на підтвердження своєчасної оплати суми заборгованості за Договором.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе грошові зобов`язання, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням наведеного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного машинобудування "ТММ-Енергобуд" про стягнення 320 069,46 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного машинобудування "ТММ-Енергобуд" (04116, місто Київ, вулиця Провіантська, будинок 3; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Київсільелектро" (01032, місто Київ, вулиця Льва Толстого, будинок 55-А; ) 261 800 (двісті шістдесят одну тисячу вісімсот) грн. 67 коп. основного боргу, 22 679 (двадцять дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять) грн. 82 коп. 3 % річних, 35 567 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн. 44 коп. інфляційних втрат, а також 4 800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 72 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 29.12.2021 року.

Суддя В.С. Ломака