ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 Справа № 917/1564/21

Суддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н. С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" вул. Ломоносова, 26, м.Куп"янськ, Харківська область, 63702;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Файні продукти" вул.Київська. 3, м.Кременчук, Полтавська область, 39600;

про стягнення 38 873,58грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 1790/21 від 06.10.2021) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Файні продукти" 38 873,58грн, з яких 38 340,00грн заборгованість за поставлені продукти згідно Договору № поставки на умовах дистриб"юції від 15.07.2021року, 452,98грн пеня, 80,60грн 3%річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати отриманого товару, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості та підстави нарахування і стягнення пені, річних.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021 даний позов був переданий на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1564/21. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи. Також, зазначеною ухвалою було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, зокрема, було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала господарського суду Полтавської області від 11.10.2021 направлялась відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві - вул.Київська, 3, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, що також співпадає з його місцезнаходженням за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте була повернута підприємством зв`язку до господарського суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" .

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 11.10.2021 вважається врученою відповідачу.

Також, ухвала Господарського суду Полтавської області від 11.10.2021 по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечення з дотриманням вимог 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на зазначене, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

Під час розгляду справи судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

15.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" (Поставчальник, Позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Файні продукти" (Дистриб"ютор, Відповідач по справі), був укладений Договір поставки на умовах дистриб`юції № (надалі - Договір).

При укладенні Договору сторони узгодили наступне:

- Дистриб`ютор за домовленістю з Постачальником одержує комплекс прав та обов`язків на Дистриб`юцію Продукту на Території Дистриб`ютора, а саме, в торгівельну мережу "МАРКЕТ ОПТ" (п.1.1. Договору);

- Постачальник на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується передати партіями Продукт у власність Дистриб"ютора, а той в свою чергу зобов`язується його прийняти та оплатити (п. 2.1 Договору);

- Партією Продукту є Продукт, поставлений по одній накладній на відпуск товарно- матеріальних цінностей (далі по тексту - видаткова накладна)(п. 2.1. Договору);

- оформлення Заявки на кожну окрему поставку Продукту здійснюється Дистриб`ютором. Усі заявки направляються Постачальнику на електронну пошту до 10.00 (окрім заявки на 01 січня) не пізніше ніж за два календарних дня до дати поставки Продукту відповідно до бланку Заявки (Додаток №4) (п. 3.1. Договору);

- Постачальник постачає Дистриб`ютору Продукт за договірною ціною, що вказана в Специфікації (Додаток №1)(п. 5.1. Договору);

- Оплата Дистриб`ютором за Продукт здійснюється в строки, передбачені Додатком №3 до Договору з моменту поставки Продукту. У випадку, коли закінчення терміну сплати припадає на вихідний або святковий день, оплата переноситься на перший робочий день. Період здійснення оплати за поставлений Продукт вказується в пункті 2 Додатку №3.(п. 5.1. Договору);

- за несвоєчасну оплату вартості Продукту Дистриб`ютор сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов`язання , а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штрафна санкція у розмірі 7 (семи) % вказаної вартості (п. 8.2. Договору);

- Даний Договір набирає сили з моменту підписання Сторонами і діє до "31" грудня 2021 але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами грошових зобов`язань (11.1.Договору).

На виконання Договору позивач в період з 15.08.2021р. по 30.08.2021 року передав відповідачу товар, що підтверджується накладними №ЦТД00032155 від 15.08.2021, № ЦТД00033336 від 24.08.2021 та товарно-транспортними накладними від 24.08.2021 та від 16.08.2021.

Зокрема згідно вказаних накладних відповідачем було отримано наступний товар:

- за накладною №ЦТД00032155 від 15.08.2021, поставлено молоко незбиране згущ. з цукром "Насолода" 8,5% Ж/б 370г в кількості - 300шт. на суму 7 560,00грн;

- за накладною № ЦТД00033336 від 24.08.2021 поставлено молоко незбиране згущ. з цукром "Насолода" 8,5% Ж/б 370г в кількості - 600шт., поставлено молоко згущ. варене "Насолода" 8,5% Ж/б 370г в кількості - 600шт. на загальну суму 30 780,00грн.

Умовами Договору сторони визначили, що Дистриб"ютор (відповідач по справі) підтверджує, що особа, яка підписала видаткову та товарно-транспортну накладну на Продукт, являється його уповноваженою особою на отримання ТМЦ від Позивача та підписання товаро-супровідних документів на Продукт, і Відповідач позбавляється права пред`являти претензії до Позивача щодо передачі Продукту неуповноваженій особі (п. 3.10 Договору).

Як свідчать матеріали справи, товар за цими накладними отримувався уповноваженою особою відповідача без будь-яких зауважень щодо його кількості, якості, ціни та скріплений печаткою підприємства.

Додатком №3 до Договору сторони погодили, що оплата за поставлений продукт здійснюється протягом 14 календарних днів.

Відповідно до умов Договору термін оплати поставленого товару за накладною № ЦТД00032155 від 15.08.2021 до 30.08.2021, за накладною № ЦТД00033336 від 24.08.2021 до 08.09.2021.

Проте відповідач вказані строки порушив, і тому на момент розгляду справи в суді за ним рахується заборгованість по оплаті Товару в розмірі38 400,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивач неодноразово вживав заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення досудової вимоги з проханням оплатити суму заборгованості, яка була залишена відповідачем без реагування, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Крім того, позивачем на підставі п.8.2. Договору та ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 452,98грн пені та 80,60грн 3% річних (розрахунок в матеріалах справи).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Договір дистриб"юції належить до так званих "непоіменованих" договорів, які можуть укладатися в силу принципу свободи договору, закріпленого у ст. 3 Цивільного кодексу України та деталізованого у ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, та одночасно регулюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

Оскільки чинним законодавством України не врегульовано відносини сторін при укладенні та виконанні договору дистриб"юції, то такі відносини за правилами аналогії закону слід регулювати нормами українського законодавства, які є найбільш близькими за предметом регулювання , тобто нормами, що стосуються відносин постачання.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, позивачем було поставлено відповідачу товар, що підтверджується накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей. При дослідженні накладних судом встановлено, що вони мають всі необхідні реквізити та підписані представниками сторін, тож приймаються судом у якості належного доказу виконання позивачем умов договору поставки № на умовах дистриб`юції від 05.07.2021 на вищевказану суму.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар не розрахувався. Доказів, які б спростовували даний факт, суду надано не було.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 38 340,00грн. заборгованості за Договором поставки № на умовах дистриб`юції від 05.07.2021 підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем на підставі умов Договору та приписів чинного законодавства України, нараховано та заявлено до стягнення 2 689,26грн пені та 504,24грн 3% річних.

Відповідно до розрахунку позивачем нараховано 452,98грн пені та 80,60грн 3% річних (за порушення зобов`язань згідно накладної №ЦТД00032155 від 15.08.2021 з 31.08.2021 по 01.10.2021; за порушення зобов`язань згідно накладної №ЦТД00033336 від 24.08.2021 з 08.09.2021 по 01.10.2021).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 ГК України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2. Договору за несвоєчасну оплату вартості Продукту Дистриб`ютор сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов`язання , а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штрафна санкція у розмірі 7 (семи) % вказаної вартості.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Здійснивши перерахунок пені та 3% річних суд встановив, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Перевірка правильності розрахунку пені та 3% річних здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ч. 1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Файні продукти" (вул.Київська. 3, м.Кременчук, Полтавська область, 39600; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" (вул. Ломоносова, 26, м.Куп"янськ, Харківська область, 63702; ) 38 340,00грн основного боргу, 452,98грн пені, 80,60грн 3%річних та 2 270,00грн судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 24.12.2021

Суддя Ореховська О.О.