ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року м. Дніпро Справа № 908/273/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Білецька Л.М., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.06.2021 (суддя Федорова О.В.; повне рішення складено 18.062021) у справі № 908/273/21

за позовом ОСОБА_1 , м. Запоріжжя

до Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник», с. Сонячне, Запорізького району, Запорізької області

про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів кооперативу, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник» в якому, з урахуванням уточнень від 18.05.2021 просив суд:

- визнати недійсним рішення позачергових загальних зборів, оформлене протоколом № 8 від 30.08.2020, про звільнення голови правління ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати наказ № 1 від 12.09.2020 про звільнення з посади голови правління ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді голови правління Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник»;

- стягнути з Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник» середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 33331,68 грн.

Позов мотивований порушенням відповідачем порядку скликання загальних зборів товариства, на яких прийнято рішення про звільнення, а також порушенням встановленого положеннями статей 147, 1471, 149 Кодексом законі про працю України порядку звільнення.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.06.2021 позов у справі № 908/273/21 задоволено.

Рішення Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник» про звільнення ОСОБА_1 , викладене в пункті 2 протоколу позачергових зборів № 8 від 30.08.2020, визнано недійсним.

Наказ № 1 про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління кооперативу за систематичне невиконання службових обов`язків з 17.09.2020 від 12.09.2020 визнано недійсним та скасувано.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді голови правління Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник».

Стягнуто з Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник» на користь ОСОБА_1 33331,68 грн середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (158 днів) і 2270,00 грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду в частині визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів від 30.08.2020 мотивоване порушенням положень статті 15 Закону України «Про кооперацію» щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів, внаслідок чого останній не приймав участі у зборах, що є порушенням його прав, як члена кооперативу, на участь в управлінні кооперативу.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що предметом позову є оскарження рішення загальних зборів саме в частині звільнення позивача з займаної посади, що викладене у пункті другому оскаржуваного рішення, тому визнав недійсним рішення загальних зборів лише в цій частині.

Оскільки наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління кооперативу прийнято на підставі вищенаведеного рішення загальних зборів, визнаного судом недійсним, місцевий господарський суд задовольнив позов в цій частині, а також стягнув з відповідача на користь позивача грошові кошти за час вимушеного прогулу.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 01.03.2021 у справі № 908/83/21 змінити, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:

«Визнати недійсним рішення позачергових загальних зборів Обслуговуючого гаражного кооперативу «Краснобудівник» про звільнення ОСОБА_1 від 30.08.2020, оформлене протоколом № 8, повністю».

Скаржник зазначає, що суд фактично частково задовольнив його вимоги, оскільки визнав недійсним рішення позачергових зборів від 30.08.2020 в частині пункту 2 протоколу № 8, в той час як у позивач вимагав визнати рішення, оформлене протоколом № 8 від 30.08.2020, у повному обсязі, без конкретизації пунктів, які необхідно визнати недійсними.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Обслуговуючий гаражний кооператив «Кранобудівник» не скористався своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним господарським судом строк.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.06.2021 у справі № 908/273/21.

В судовому засіданні 12.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Відповідно до статуту Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник» кооператив є правонаступником гаражно-будівельного кооперативу «Кранобудівник», яке зареєстроване розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 23.05.1996 № 314 (а.с. 8-17).

Пунктом 7.2.4 Статуту встановлено, що голова правління очолює правління кооперативу, забезпечує виконання рішень загальних зборів (зборів уповноважених)

Пунктом 7.2.7 Статуту встановлено, що голова правління розглядає критичні зауваження, пропозиції, заяви і скарги членів і кооперативу питання, що стосуються їх компетенції та вирішує інші питання пов`язані з діяльністю кооперативу, щорічно звітує про свою діяльність перед загальними зборами кооперативу, перевибори голови правління можуть бути проведені достроково на вимогу не менше 1/3 членів кооперативу.

ОСОБА_1 зазначає, що з 2017 року він є головую правління гаражного кооперативу «Кранобудівник», що не заперечується відповідачем у справі.

В пункті 2 протоколу загальних зборів членів обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник» від 30.08.2020 № 8 викладено рішення про дострокове зняття голови правління Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник» ОСОБА_1 з займаної посади за пунктом 3 статті 40 Кодексу законів про працю України. Процедуру звільнення вирішено почати 12 вересня 2020 року (а.с. 80-81).

Відповідно до наказу № 1 від 12.09.2020 Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник» ОСОБА_1 звільнено з посади голови правління кооперативу за систематичне невиконання службових обов`язків з 17 вересня 2020 року.

Позивач вважає, що рішення загальних зборів, яке оформлено протоколом № 8 від 30.08.2020, прийнято з порушенням Закону України «Про кооперацію» та положень Статуту кооперативу, оскільки прийняте за відсутності кворуму і без повідомлення ОСОБА_1 про дату й час його проведення, що і стало причиною спору.

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Правовідносини сторін регулюються положеннями Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про кооперацію», Статутом відповідача.

Відповідно до статті 93 Господарського кодексу України підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників). Підприємствами колективної власності є виробничі кооперативи, підприємства споживчої кооперації, підприємства громадських та релігійних організацій, інші підприємства, передбачені законом.

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України «Про кооперацію» кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючи кооператив це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючи кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2, 23 Закону України «Про кооперацію»).

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Згідно із положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 509/577/18, від 01.10.2019 у справі № 910/7554/18, від 17.12.2019 № 904/4887/18.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Відповідно до статуту Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник» (затверджений загальними зборами кооперативу від 05.11.2016, протокол №3) обслуговуючий кооператив утворений шляхом об`єднання фізичних осіб на основі членства для надання послуг виключно членам кооперативу.

Пунктом 1.5 Статуту встановлено, що кооператив здійснює свою діяльність згідно норм Конституції України, Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про власність», Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України.

Апеляційний господарський суд зазначає, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; - позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про кооперацію» вказує на те, що обов`язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний). Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Як зазначає позивач, вимоги від членів кооперативу про необхідність проведення ним, як діючим головою правління кооперативу позачергових зборів не надходило. Так само його не було повідомлено ініціативною групою (членами кооперативу) в установленому порядку про дату та час проведення позачергових зборів членів кооперативу.

Про те що позивач не був присутнім під час проведення позачергових загальних зборів членів кооперативу, що відбулися 30.08.2020 року, свідчить зміст самого протоколу (діючий голова правління кооперативу присутній не був).

Відповідачем не надано доказів того, що позивача повідомлено про проведення 30.08.2020 загальних зборів.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо порушення відповідачем порядку підготовки та проведення загальних зборів кооперативу, які відбулися 30.08.2020.

Водночас місцевий господарський суд задовольнив позов, визнавши недійсним рішення загальних зборів кооперативу «Кранобудівник», викладене в пункті 2 протоколу № 8 від 30.08.2020.

Апеляційний господарський суд зазначає, що на загальних зборах Обслуговуючого кооперативу «Кранобудівник» 30.08.2020, крім звільнення ОСОБА_1 , ухвалено рішення про затвердження кандидатур у складі правління кооперативу і призначення ОСОБА_2 на посаді голови правління кооперативу.

Оскільки предметом позову у даній справі згідно прохальної частин позовної заяви, з урахування уточнень, є визнання недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «Кранобудівник», оформленого протоколом № 8 від 30.08.2020 (тобто в повному обсязі), з урахуванням наявності підстав для задоволення позову, місцевий господарський суд безпідставно частково задовольнив позовні вимоги, визнавши недійсним оскаржуване рішення, викладене в пункті 2 протоколу № 8 від 30.08.2020, залишивши поза увагою інші рішення, ухвалені у цей день загальними зборами кооперативу, що є підставою для часткового скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2021 у справі № 908/273/21 і ухвалення нового, про задоволення позову у повному обсязі.

Також місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги щодо скасування наказу № 1 про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління кооперативу, щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління і стягнення на його користь грошових коштів за час вимушеного прогулу.

Апеляційний господарський суд зазначає, що в цій частині рішення місцевого господарського суду не оскаржується.

До судових дебатів позивач заявив клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в апеляційному господарському суді і надав докази понесення цих витрат.

Оцінивши надані докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу та відповідні доводи та заперечення сторін щодо їх відшкодування, апеляційний господарський суд доходить висновку щодо задоволення заяви про розподіл судових витрат.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підтвердження фактично понесених витрат на професійну правову допомогу адвоката під час апеляційного перегляду справи у розмірі 6000,00 грн позивач надав договір про надання правової допомоги № б/н від 12.10.2020, акти здачі-приймання виконаних робіт (акт № ВП-1408 від 25.08.2021, акт № ВП-1409 від 24.09.2021, акт № ВП-1409/1 від 24.09.2021) з детальним описом вартості виконаних робіт, а також рахунки на оплату послуг адвоката.

Дослідивши надані позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, апеляційний господарський суд вважає, що вимоги скаржника про розподіл судових витрат за перегляд справи апеляційним господарським судом підлягають задоволенню.

Відповідач заперечень проти задоволення клопотання щодо стягнення з нього на користь скаржника витрат на професійну правничу допомогу апеляційному господарському суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд задовольняє клопотання позивача про розподіл судових витрат за результатами апеляційного перегляду справи.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що наявні передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України підстави для скасування рішення і ухвалення нового рішення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати скаржника на професійну правничу допомогу за розгляд апеляційної скарги, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.06.2021 у справі № 908/273/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 14.06.2021 у справі № 908/273/21 скасувати частково.

Позов задовольнити в повному обсязі.

Пункт другий резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: «Рішення Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник», оформлене протоколом № 8 визнати недійсним».

В іншій частині рішення Господарського суду Запорізької області від 14.06.2021 у справі № 908/273/21 залишити без змін.

Стягнути з Обслуговуючого гаражного кооперативу «Кранобудівник» (вулиця Братська, 1, с. Сонячне, Запорізького району, Запорізької області, 69093, 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 6000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.12.2021

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.М. Білецька

Суддя А.Є. Чередко