ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" грудня 2021 р. Cправа № 902/1081/21

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" (вул.Віскозна, буд. 8, м. Вінниця, 02094)

до:Фізичної особи підприємця Болобана Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 51102,73 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

За участю представників:

позивача: Ратушняк П.В.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

20.10.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи підприємця Болобана Олександра Сергійовича про стягнення 51 102,73 грн.

В якості підстави заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про послуги з обслуговування наданого в користування робочого одягу № 1456 від 30.10.2019 р. в частині оплати за надані послуги, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" заявлено до стягнення з відповідача 43 543,38 грн - сума основного боргу; 2 763,08 грн -пені, 1 196,72 грн 3 % річних, 3 599,55 грн інфляційних втрат.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1081/21) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 03.11.2021 р. відкрито провадження у справі № 902/1081/21. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 29.11.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, причини неявки суду невідомі.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відкладення судового засідання, про що винесено ухвалу яку занесено до протокол судового засідання.

Ухвалою суду від 29.11.2021 р. повідомлено учасників справи про судове засідання на 22.12.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача правом участі у судовому засіданні не скористався. При цьому адресована відповідачу ухвала суду (за адресою місцезнаходження, що міститься в ЄДРЮОФОП) про відкриття провадження у справі та ухвала про повідомлення від 29.11.2021 р. повернуті на адресу суду із відміткою поштового відділення "не проживає за вказаною адресою".

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день прославлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац третій підпункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", яка на даний час є чинною).

Окрім того, суд зазначає, що ухвали суду у справі №902/1081/21 офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про судове провадження у даній справі.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав, з урахуванням додаткових пояснень та документів, які містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

30.10.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" (позивач, Виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Болобан Олександром Сергійовичем особа (відповідач, Замовник) укладено договір №1456 надання послуги з обслуговування наданого в користування робочого одягу (договір).

Відповідно до п.2.1. договору - Замовник отримує від Виконавця у тимчасове оплатне користування робочий одяг, причому Виконавець зобов`язується доставляти, прати та обслуговувати наданий робочий одяг та забезпечувати заміну зношеного робочого одягу, що використовувався за його прямим призначенням.

Виконавець володіє наданим робочим одягом на праві власності та має виключне право на його прання та обслуговування (п.2.2. договору).

Згідно п. 2.3. договору - Сторони погодили, що цей Договір за своєю суттю є змішаним договором у розумінні ч.2 ст. 628 Цивільного кодексу України та до нього застосовуються положення законодавства щодо оренди (окрім лізингу) та положення щодо надання послуг.

Робочий одяг надається Замовнику в користування згідно з попередньо узгодженою пропозицією та визначений у Листі примірки, що додається (Додаток 1).

Нові Замовники до початку обслуговування отримують у письмовому вигляді всі необхідні інструкції, список контактних осіб та матеріали, необхідні для нормальної організації обслуговування. Кожний працівник Замовника використовує лише індивідуально закріплені за ним та промарковані особистими даними одиниці робочого одягу. Перед першою доставкою робочого одягу Виконавець проводить примірку одягу, в ході якої остаточно визначається кількість необхідного одягу та розміри. Перша доставка одягу підтверджується підписами Сторін. За кожну замовлену одиницю одягу стягується разовий сервісний збір згідно з Додатком 2 до даного Договору (п.п. 3.1.3.2. договору).

Сторони окремо погоджують будь-які зміни щодо кількості виробів протягом дії даного Договору. Всі зміни в кількості наданих виробів згідно з даним Договором оформлюються на основі письмової заявки з підписом та печаткою або замовлення, розміщеного Замовником на відповідному он-лайн ресурсі Виконавця - системі eLindstrom за адресою https:We.lindstrom.fi.

Виконавець надає унікальний логін та пароль Замовнику для його авторизації та ідентифікації у системі eLindstrom, тому Сторони цим погоджують, що Одяг, замовлення на який розміщено у системі eLindstrom вважається належним чином оформленим замовленням Одягу від імені Замовника. Виконавець підтверджує замовлення, розміщене у системі eLindstrom протягом 7 робочих днів з дати його розміщення Замовником. Оплаті за обслуговування підлягають всі замовлені вироби.

Між сторонами було погоджено, що підставою для розрахунків за даним договором є загальна кількість предметів Одягу, які Виконавець надав в користування Замовнику, відповідно до Листа примірки (Додаток 1) та/або замовлення, розміщеного та підтвердженого у системі eLindstrom. (п.п.3.3.,3.4. договору).

Розділом 10 між сторонами було погоджено ціну обслуговування та виставлення рахунків.

Сума оплати згідно з даним договором визначається кількістю наданого в користування одягу та ціною його обслуговування, вказаною у Додатку 2.

Ненадання Замовником робочого одягу для обслуговування не може бути приводом для зміни суми рахунку.

Сторони домовились про те, що ціни за даним Договором підлягають щорічній автоматичній індексації на рівень офіційно опублікованої інфляції в Україні за минулий календарний рік, починаючи з другого року співпраці. Нові ціни не вимагають підписання ніяких додаткових угод та вступають в дію автоматично.

Ціни не включають податок на додану вартість та інші податкові відрахування.

Періодичність виставляння рахунків складає чотири (4) тижні. Виставлені рахунки відсилаються засобами електронного зв`язку на електронну адресу особи Замовника відповідальної за оплату наданих послуг: ІНФОРМАЦІЯ_1

Разом із рахунком, Замовнику направляються податкова накладна та акт виконаних робіт, який підтверджує надання послуг за цим Договором

Сторони визнають, що Акти складені в електронному вигляді та підписані електронними цифровими підписами є первинними документами, які підтверджують факт надання послуг за Договором.

Замовник зобов`язується завчасно (не менш ніж 5 робочих днів) повідомляти Виконавця про зміну адреси електронної пошти для отримання електронних документів, зазначених у цьому пункті, шляхом надсилання повідомлення на електронну адресу Виконавця .

Послуги вважаються наданими в повному обсязі та без зауважень, якщо протягом 2-х тижнів з моменту відправлення рахунку, податкової накладної та акту, що підтверджує надання послуг, Замовник не пред`явив жодних письмових претензій щодо якості послуг.

Оплата за надані Послуги здійснюється Замовником в Гривнях шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Термін оплати наданих послуг - 14 днів з дати виставлення рахунку. У випадку неналежного виконання Замовником умов оплати, Виконавець має право діяти згідно з чинним законодавством України.

Як слідує з матеріалів справи, позивач належним чином виконував свої зобов`язання без претензій та зауважень, що підтверджується наступними актами: актом надання послуг № 161583 від 13.07.2020 р. на суму 3 419,88 грн; актом надання послуг № 163159 від 10.08.2020 р. на суму 6 419,76 грн; актом надання послуг № 167005 від 07.09.2020 р. на суму 6 419,76 грн; актом надання послуг № 169621 від 05.10.2020 р. на суму 6 419,76 грн; актом надання послуг № 170892 від 02.11.2020 р. на суму 6 419,76 грн; актом надання послуг № 173577 від 30.11.2020 р. на суму 6 419,76 грн.; актом надання послуг № 176437 від 31.12.2020 р. на суму 8 024,70 грн.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату за надані послуги.

Суд зазначає, що як слідує з матеріалів справи акти та рахунки було відповідачу також надіслано на електронну пошту. Крім того, підписані з боку позивача електронним цифровим підписом та електронною цифровою печаткою Акти надсилалися за допомогою M.E.Doc. Акти і Рахунки надсилалися засобами поштового зв`язку - разом з претензіями та повідомленням про дострокове розірвання договору.

Згідно з п. 10.5 договору Сторони визнають, що Акти, складені в електронному вигляді та підписані електронним цифровим підписом є первинними документами, які підтверджують надання послуг за договором.

Судом втановлено, що рахунки разом з Актами було отримано відповідачем у день їх виставлення - 13.07.2020 р., 10.08.2020 р., 07.09.2020 р., 05.10.2020 р., 02.11.2020 р., 30.11.2020 р.,

31.12.2020 р. повторно Акти були надіслані відповідачу за допомогою програми M.E.Doc.

Як слідує з матеріалів справи, заборгованість відповідачем не сплачена, у зв`язку із зазначеним, основна заборгованість відповідача перед позивачем по договору становить 43 543,38 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зі змісту укладеного між сторонами Договору слідує, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання договору про надання послуг.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Так, судом встановлено, що позивач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за договором, зі сторони відповідача зауважень до наданих послуг, отриманих Актів - не було. Оплата за надані послуги по виставленим рахункам на загальну суму 43 543,38 грн не було здійснено у повному обсязі, тому з врахуванням встановленого позов в частині стягнення з відповідача 43 543, 38 грн суми основного боргу підлягає задоволенню.

Також судом розглянуто вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2 763,08 грн пені та 1 196,72 грн 3% річних та 3 599,55 грн інфляційних втрат, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором, у зв`язку з чим суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст.548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 10.6 договору послуги вважаються наданими у повному обсязі та без зауважень, якщо протягом двох (2-х) тижнів з моменту відправлення рахунку, податкової накладної та акту, що підтверджує надання послуг.

Суд зауважує, що позивач надав відповідачу послуги, передав для підписання Акти надання послуг. Відповідач у встановлений п. 10.6 Договору строк зауважень до наданих послуг не надав, Акти відповідач отримав і не надав до них жодних зауважень, з огляду на що послуги прийняті відповідачем без зауважень.

Відповідно до п. 10.7 договору оплата за надані послуги здійснюється Замовником в гривнях шляхом перерахування коштів на розрахункових рахунок Виконавця. Термін оплати наданих послуг -14 днів із дати виставлення рахунку. У випадку неналежного виконання Замовником умов оплати, Виконавець має право діяти згідно з чинним законодавством України.

Суд зазначає, що строк оплати по рахунку № 161583 від 13.07.2020 р. на суму 3 419,88 грн настав 27.07.2020 р.; строк оплати по рахунку № 163159 від 10.08.2020 р. на суму 6 419,76 грн настав 24.08.2020 р.; строк оплати по рахунку № 167005 від 07.09.2020 р. на суму 6 419,76 грн настав 21.09.2020 р.; строк оплати по рахунку № 169621 від 05.10.2020 р. на суму 6 419,76 грн настав 19.10.2020 р.; строк оплати по рахунку № 170892 від 02.11.2020 р. на суму 6 419,76 грн настав 16.11.2020 р.; строк оплати по рахунку № 173577 від 30.11.2020 р. на суму 6 419,76 грн настав 14.12.2020 р.; строк оплати по рахунку № 176437 від 31.12.2020 р. на суму 8 024,70 грн настав 14.01.2021 р.

Відповідно до п. 10.9 договору у випадку порушення строків оплати Виконавець має право отримати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналізуючи погоджену сторонами договірну відповідальність, суд враховує, що в силу приписів ст. 6, ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Таким чином, уклавши договір сторони передбачили відповідальність Замовника з урахуванням принципу свободи договору.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного договору та чинного законодавства з урахуванням доведеності позивачем факту прострочення боржника.

Судом було здійснено перерахунок нарахованих штрафних санкцій за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга: Закон Еліт 9.5.3" калькулятора правильності розрахунку пені, 3 % річних та інфляційних втрат судом не виявлено помилок, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування заявлених позовних вимог.

Разом з тим заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" вимоги підтверджуються матеріалами справи, сума нарахованої заборгованості відповідає умовам Договору, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, вирішуючи питання розподілу судових витрат в частині витрат позивача на правову допомогу, суд зазначає таке.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як слідує з матеріалів справи, 12.10.2021 між позивачем та адвокатським бюро Ратушняка Володимира "Лігалконсалтинг" укладено Договір №12/1 про надання правової (правничої) допомоги.

Так, згідно з актом виконаних робіт від 29.11.2021р. та рахунку від 29.11.2021р. №29/11, платіжного доручення №19245 від 30.11.2021р. підтверджується надання послуг за надання професійної правничої допомоги позивачу на суму 7000,00 грн.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона, то якщо вона не заперечує, у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт (постанова КГС ВС від 24.11.2020 у справі №911/4242/15).

Відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також доказів, котрі могли б підтвердити неспівмірність таких витрат, отже, у суду відсутні підстави втручатися у розмір визначеного сторонами гонорару, зміст наданих послуг та їх співмірність з предметом спору. При цьому факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн підтверджено відповідними платіжними дорученнями та сума таких витрат відповідає попередньому орієнтовному розрахунку суми судових витрат, наведеному у позовній заяві.

Оскільки, судом задоволено позовні вимоги повністю, тому на користь позивача підлягає відшкодуванню 7 000,00 грн, витрат на професійну правничу допомогу.

В силу приписів ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Болобана Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" (вул. Віскозна, буд.8, м. Київ, 02094; ) 43 543,38 грн сума основного боргу, 2 763, 08 грн пені, 1 196,72 грн 3 % річних, 3 599,55 грн інфляційних втрат, 7 000,00 грн витрати на правову допомогу, 2 270,00 грн витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 28 грудня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул.Віскозна, буд. 8, м. Вінниця, 02094)

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)