ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2021 р. Справа № 917/992/21
про розірвання договору
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н. І.
Представники сторін згідно протоколу судового засідання
Розглядається позовна заява про розірвання договору № 5 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації окремого майна - група інвентарних об`єктів 47/50 частини у складі: нежитлова будівля А1, площею 318,5 кв.м. та вбиральня Б1, площа 3,4 кв.м., укладеного 18.03.21р. та стягнення 13 806,00 грн. неустойки.
Ухвалою суду від 23.06.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 23.07.2021р. на 09-25 год.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що зобов`язання зі сплати грошових коштів за придбані Об`єкти приватизації не були сплачені відповідачем, що є підставою для розірвання спірного договору.
Ухвалою суду від 23.07.2021р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено розгляд справи на 21.09.2021р. на 11-00 год.
Ухвалою суду від 05.10.2021р. призначено розгляд справи на 16.11.2021р. на 09-30 год., оскільки судове засідання, призначене на 21.09.2021р. на 11-00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
Ухвалою від 16.11.2021р. судом закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 21.12.2021р. на 15-00 год.
Відповідач відзив на позов не надав. Копія ухвали від 16.11.2021р., яка була направлена судом на адресу відповідача, зазначену у позові та витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з віміткою пошти на конверті, що адресат відсутній за вказаною адресою
Згідно ч.7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно п. п. 3-5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ст. 232 ГПК України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.
Отже, з врахуванням вищезазначеного, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно ч.2 ст. 178, ч.1 ст. 202 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.
В судовому засіданні 21.12.2021р. ухвалено рішення згідно ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
18.03.2021р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргеопроект» (покупець) був укладений договір №5 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації окремого майна-група інвентарних об`єктів 47/50 часток у складі: нежитлова будівля А1, площею 318,5 кв.м. та вбиральня Б1, площею 3,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Лохвицька,6 за результатами аукціону з умовами, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 406 (а.с.14-16).
Відповідно до п. 2.1 договору покупець зобов`язувався сплатити за придбаний Об`єкт приватизації 276 120,00 грн. з урахуванням ПДВ 46 020,00 грн. у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня підписання цього договору в порядку, встановленому п. 2.2 договору.
Відповідно до п. 2.2 договору розрахунки за Об`єкт приватизації здійснюються в такому порядку:
гарантійний внесок для участі в аукціоні, сплачений Покупцем на банківський рахунок оператора електронного майданчика ТОВ «Смарттендер» в сумі 16 179,17 грн., що становить 10% (відсотків) стартової ціни Об`єкта приватизації, зараховується Покупцеві в рахунок ціни продажу Об`єкта приватизації шляхом його перерахування оператором електронного майданчика на рахунок Продавця;
протягом 10 днів з дня підписання цього Договору на сплачені Покупцем грошові кошти в сумі 16 179,17 грн. (гарантійний внесок) Покупець зобов`язаний перерахувати на рахунок Продавця ПДВ в розмірі 3 235,83 грн.;
грошові кошти Покупця в розмірі 256 705,00 грн. з урахуванням ПДВ, за придбаний Об`єкт приватизації сплачуються Покупцем шляхом безготівкового перерахування з рахунка Покупця на рахунок Продавця протягом 30 календарних днів з дня підписання цього Договору.
Відповідно до статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України, частина 1 статті 173 ГК України).
Норми статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України визначають, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Згідно з приписами статей 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
Відповідач протягом 30 календарних днів з дня підписання Договору купівлі - продажу повну оплату за Об`єкт приватизації не здійснив.
Листом від 16.04.2021 № 16/04-1 Відповідач повідомив про блокування розрахункового рахунку органами податкової служби (а.с.18).
Доказів сплати за придбаний об`єкт приватизації в сумі 276 120,00 грн. в повному обсязі відповідачем не надано.
Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» за несплату коштів за об`єкт приватизації згідно з договором купівлі - продажу протягом 30 днів з дня укладення договору купівлі-продажу нараховується неустойка.
Згідно з частини 4 статті 29 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» у разі несплати коштів за об`єкт приватизації згідно з договором купівлі - продажу протягом 30 днів з дня укладення договору та його нотаріального посвідчення (у разі якщо нотаріальне посвідчення договору передбачено законодавством) покупець сплачує на користь органу приватизації неустойку в розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта.
Відповідно до п. 6.1 договору покупець зобов`язувався в строк та порядок, встановлені цим договором, сплатити ціну продажу Об`єкта приватизації, разом із неустойкою (у разі її нарахування).
Відповідно до п. 8.2 договору у разі несплати коштів за Об`єкт приватизації протягом 30 календарних днів з дня укладення цього Договору Покупець сплачує на користь Продавця неустойку в розмірі 5 відсотків ціни продажу Об`єкта приватизації .
Позивач відповідачу нарахував неустойку в розмірі 13 806,00 грн. (5% ціни продажу), яка у добровільному порядку відповідачем не сплачена.
Згідно з частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
За приписами до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.
Згідно ч.3 ст. 24 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» несплата коштів за об`єкт приватизації згідно з договором купівлі-продажу протягом 60 днів з дня укладення договору купівлі-продажу є підставою для розірвання такого договору відповідно до статті 30 цього Закону.
Згідно з пунктами 1, 2 частини 3 статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є: несплата протягом 60 днів коштів за об`єкт приватизації з дня укладення договору кулівлі-продажу відповідно до його умов; невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі - продажу, в установлений таким договором строк.
Відповідно до п. 11.3 договору договір може бути розірваний на вимогу однієї із Сторін, в тому числі рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених цим договором, у визначені строки.
Відповідно до п. 11.4 цього договору виключними умовами для розірвання договору Об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством є, зокрема, несплата покупцем коштів за Об`єкт приватизації протягом 60 днів з дати підписання договору відповідно до умов договору.
Таким чином, несплата відповідачем грошових коштів за придбані Об`єкти приватизації в розумінні ст. 651 ЦК України є істотним порушенням договору і підставою для стягнення неустойки в розмірі 13 806,00 грн. та розірвання договору № 5 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації окремого майна - група інвентарних об`єктів 47/50 частини у складі: нежитлова будівля А1, площею 318,5 кв.м. та вбиральня Б1, площа 3,4 кв.м., укладеного 18.03.21р.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно із частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Солодюк О.В.