РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.12.2021Справа № 910/15144/21

За позовом Фізико-технологічного інституту металів та сплавів Національної академії наук України (м. Київ)

до Фізичної особи-підприємця Пєшкова Олега Ігоровича (м. Київ)

про стягнення 48.481,03 грн, розірвання договорів та виселення

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізико-технологічний інститут металів та сплавів Національної академії наук України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Пєшкова Олега Ігоровича про:

- стягнення 48.481,03 грн, з яких: 45.248,74 грн основного боргу, 3.232,29 грн пені;

- розірвання договору оренди № 342/20 від 31.01.20.;

- розірвання договору № 342/20В від 31.01.20.;

- виселення відповідача з приміщення площею 69,6 кв.м (кім. 17, 18, 19, 20, 21) - вбудовані приміщення першого поверху будівлі МОК, реєстраційний номер майна 05417153.1МУЧШЛЮ014, розміщені за адресою: м. Київ, бульвар Вернадського 34/1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.21. залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

20.10.21. позивач подав суду документи для усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.21. відкрито провадження у справі № 910/15144/21, з підстав, викладених в ухвалі, постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам господарського процесу строки для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив, додаткових письмових пояснень, заяв, клопотань.

Означену ухвалу було направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак повернуто на адресу суду з відміткою про «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається днем вручення учаснику справи ухвали суду в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/15144/21, однак правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

31.01.20. між позивачем (Орендодавець) та відповідачем (Орендар) було укладено Договір оренди № 342/20 майна, що належить до майнового комплексу НАН України (далі - Договір оренди), відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне - майно вбудовані приміщення першого поверху будівлі МОК кім. 17, 18, 19, 20, 21, реєстраційний номер майна 05417153.1.МУЧШЛЮ014 (далі - Майно), загальною площею 69,6 кв.м, за адресою: 03142, м. Київ, бульв. Вернадського, 34/1, що перебуває на балансі ФТІМС НАН України, вартість якого згідно з висновком про вартість майна від 15.11.19. і становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 31.10.19. 299.950,00 грн (без ПДВ).

Актом приймання-передачі нерухомого майна від 29.04.20. позивач передав відповідачу в орендне користування приміщення загальною площею 69,6 м.кв.

Також, 31.01.20. позивачем (Орендодавець) і відповідачем (Орендар) було укладено Договір № 342/20В про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - Договір відшкодування витрат), відповідно до п. 1.1 якого Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою:03142, м. Київ, бульв. Вернадського, 34/1, загальною площею 27.629 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за Договором про відшкодування витрат.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 та ст. 629 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір оренди є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 ст. 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 10.1 Договору оренди він діє строком до 31.12.22.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 3.1 Договору оренди сторони узгодили, що орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) / за результатами конкурсу на право оренди Майна, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2019 року 2.621,93 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди лютий 2020 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень місяць 2020 року. Крім орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю за розрахунками Орендодавця: відшкодування податку на землю, відшкодування комунальних платежів, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю.

Відповідно до п. 3.2 Договору оренди орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується Орендарем у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарської діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщення щомісячно не пізніше 30 числа поточного місяця (п. 3.4 Договору оренди).

Відповідно до п-п. 2.2.3 п. 2.2 Договору відшкодування витрат Орендар зобов`язаний не пізніше 20 числа, наступного за звітним місяцем, отримати рахунки та в повному обсязі внести плату на рахунок Балансоутримувача за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, за комунальні послуги, а також відшкодувати податок на землю.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідач має заборгованість зі сплати орендної плати за Договором оренди за період з 01.04.20. по 01.08.21. у розмірі 34.812,19 грн, заборгованість з відшкодування витрат з податку на землю за період з 01.05.20. по 01.08.21. у розмірі 4.586,90 грн і заборгованість з відшкодування експлуатаційних витрат за період з 01.05.20. по 01.08.21. у розмірі 3.611,75 грн.

Також, за Договором відшкодування витрат заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.05.20. по 01.08.21. складає 2.237,90 грн.

Слід зазначити, що позивачем подані докази, що підтверджують факт оплати ним земельного податку, експлуатаційних витрат і електроенергії (банківські виписки).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Проте відповідач свого обов`язку зі сплати передбаченої Договором оренди орендної плати та відшкодування витрат з оплати земельного податку та передбачених Договором про відшкодування витрат витрати з комунальних послуг, в терміни передбачені вказаними правочинами, в повному обсязі не виконав, до матеріалів справи не надав доказів повної оплати заборгованості за Договором.

30.06.21. позивач надіслав відповідачу вимогу вих. № 87/3-17-Д про стягнення заборгованості та пропозиція про розірвання договорів, звільнення приміщення.

У свою чергу, відповідач залишив вказану вимогу без відповіді та належного реагування.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість зі сплати орендної плати за Договором оренди за період з 01.04.20. по 01.08.21. у розмірі 34.812,19 грн, заборгованість з відшкодування витрат з податку на землю за період з 01.05.20. по 01.08.21. у розмірі 4.586,90 грн та заборгованість з відшкодування експлуатаційних витрат за період з 01.05.20. по 01.08.21. у розмірі 3.611,75 грн, з огляду на що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по платежам, позивач просить суд на підставі п. 3.7 Договору стягнути з Орендаря пеню в розмірі 13.232,29 грн.

Оскільки судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором оренди строк свого обов`язку по перерахуванню коштів по сплаті орендної плати не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Приписами ч. 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь Орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати (п. 3.7 Договору оренди).

За перерахунком суду розмір пені становить 224,97 грн, з огляду на що вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Пеню в сумі 3.007,32 грн нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позові в цій частині.

Що ж до вимог позивача про розірвання Договору оренди та Договору про відшкодування витрат, то вказані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п. 8.4 Договору оренди орендодавець має право виступати з ініціативою щодо розірвання Договору оренди у випадку несплати Орендарем платежів за Договором більше ніж на три місяці.

Пунктом 10.3 Договору оренди зміни до умов Договору або його розірвання допускається за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Відповідно до п. 5.6 Договору про відшкодування витрат чинність Договору припиняється достроково за рішенням суду за ініціативою однієї із сторін у випадку порушення іншою стороною зобов`язань за Договором, у тому числі, несплати платежів протягом трьох місяців.

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Стаття 188 ГК України визначає порядок зміни та розірвання господарських договорів, зокрема в ч. 2 зазначено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. 4 ст. 188 ГК України).

Як встановлено судом, позивач направив на адресу відповідача пропозицію від 30.06.21 вих. № 87/3-17-Д про розірвання договорів, а також проекти додаткової угоди № 1 до Договору оренди та додаткової угоди № 2 до Договору відшкодування витрат для підпису відповідачу.

Оскільки сторони не досягли згоди щодо розірвання договорів, позивач звернувся до суду з вимогами про їх розірвання.

Враховуючи те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт несплати платежів за договорами протягом трьох місяців, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розірвання Договору оренди та Договору відшкодування витрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача передати об`єкт оренди позивачу, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

У п. 10.8 Договору оренди сторони погодили, що у разі припинення або розірвання Договору орендоване Майно повертається Орендарем Орендодавцю протягом трьох робочих днів.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині виселення відповідача, також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Витрати по сплаті судового збору за приписами ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог та стягуються з відповідача в розмірі 8.939,19 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір оренди № 342/20 від 31.01.2020 майна, що належить до майнового комплексу НАН України, який укладено між Фізичною особою-підприємцем Пєшковим Олегом Ігоровичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін НОМЕР_1 ) та Фізико-технологічним інститутом металів та сплавів Національної академії наук України (ідентифікаційний код 05417153).

3. Розірвати договір № 342/20В від 31.01.2020 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, який укладено між Фізичною особою-підприємцем Пєшковим Олегом Ігоровичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін НОМЕР_1 ) та Фізико-технологічним інститутом металів та сплавів Національної академії наук України (ідентифікаційний код 05417153).

4. Виселити Фізичну особу-підприємця Пєшкова Олега Ігоровича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін НОМЕР_1 ) з приміщення площею 69,6 кв.м (кім. 17, 18, 19, 20, 21) - вбудовані приміщення першого поверху будівлі МОК, реєстраційний номер майна 05417153.1.МУЧШЛЮ014, розміщені за адресою: м. Київ, бульв. Вернадського, 34/1, що перебуває на балансі Фізико-технологічного інституту металів та сплавів Національної академії наук України (03142, м. Київ, бул. Академіка Вернадського, 34/1; ідентифікаційний код 05417153).

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пєшкова Олега Ігоровича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін НОМЕР_1 ) на користь Фізико-технологічного інституту металів та сплавів Національної академії наук України (03142, м. Київ, бул. Академіка Вернадського, 34/1; ідентифікаційний код 05417153) 45.248 (сорок п`ять тисяч двісті сорок вісім) грн 74 коп. заборгованості, 224 (двісті двадцять чотири) грн 97 коп. пені, 8.939 (вісім тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 19 коп. судового збору.

6. В іншій частині в позові відмовити.

7. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко