ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2996/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянова О.О.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши матеріали заяви (вх. № 30157 від 21.12.2021 року) позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

за позовом Фізична особа-підприємець Гевоян Сергій Семенович
до Приватне акціонерне товариство "Куряжський домобудівельний комплекс"
пророзірвання договору та стягнення 463 344, 39 грн
за участю представників сторін:

позивача (заявника): не з`явився;

відповідача: Пелецький В.О., довіреність № 11 від 01.04.2021 року.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Гевоян Сергій Семенович звернувся до господарського суду Харківської області із позовом до Приватного акціонерного товариства "Куряжський Домобудівний комплекс" про стягнення із відповідача грошових коштів у розмірі 436 615,99 грн. (із урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог вх. № 26995 від 16.11.2021 року та заяви про відмову від частини позовних вимог вх. № 29450 від 14.12.2021 року).

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.12.2021 року позов задовольнено частково. Закрито провадження в частині стягнення 19 461,29 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Куряжський Домобудівний комплекс" на користь Фізичної особи - підприємця Гевоян Сергія Семеновича грошових коштів у розмірі 417 154,70 грн. та судовий збір у розмірі 6 549,24 грн.

21.12.2021 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 30157) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якій заявник, просить суд, стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 349,00 грн.

Ухвалою суду від 22.12.2021 року прийнято до розгляду заяву (вх. № 30157 від 21.12.2021 року) позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Призначено розгляд заяви (вх. № 30157 від 21.12.2021 року) позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у судовому засіданні на "30" грудня 2021 року. Запропоновано сторонам у строк по 30.12.2021 року до 12:00 год. надати до суду письмові пояснення (заперечення) щодо заяви (вх. № 30157 від 21.12.2021 року) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

28.12.2021 року від заявника (позивача) через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 30495) про проведення судового засідання без участі позивача.

30.12.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення (вх. № 30760) щодо заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якій останній, просить суд, зменшити розмір витрат професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ухвалою суду від 30.12.2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, вищевказані документи, судом до матеріалів справи.

Уповноважений представник позивача, у призначене судове засідання з розгляду заяви позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення на адресу останнього копії ухвали суду від 22.12.2021 року.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача надав усні заперечення та просив суд зменшити розмір витрат професійну правничу допомогу адвоката.

Судом у судовому засіданні поставлено на обговорення заяву вх. № 30495) про проведення судового засідання без участі позивача.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти заяви позивача не заперечував.

Ухвалою суду від 30.12.2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом, задоволено заяву (вх. № 30495 від 28.12.2021 року).

Розглянувши заяву (вх. № 30157 від 21.12.2021 року) позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

В обґрунтування наданої до суду заяви, позивач зазначає, що позивачем у зв`язку із підготовкою та розглядом справи у судом першої інстанції понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 26 349,00 грн. (що еквівалентно 1 000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу) (а.с. 19-20).

Відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно вимог частин 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Разом із тим, в частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

14.12.2021 року позивачем було подано до суду заяву (вх. № 29450) про відмову від позову в частині вимог про розірвання договору, у якій зокрема позивач зазначив, що в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України повідомлено суд, що докази на підтвердження розміру судових витрат, які позивач сплатив або має платити у зв`язку із розглядом справи, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с. 209-210).

Крім того, позивачем до закінчення судових дебатів зроблено заяву про те, що докази на підтвердження розміру судових витрат, які позивач сплатив або має платити у зв`язку із розглядом справи, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду

У якості доказів у підтвердження понесених витрат, позивачем надано до суду копію договору № 01/13/10 про надання правничої (правової) допомоги від 13.10.2021 року укладеного між Адвокатським об`єднанням "Кролевецький та партнері" та Гевоян С.С. (а.с. 145-147).

Копію додаткової угоду № 1 від 13.10.2021 року відповідно пунктом 3 якої сторони визначили, що за надання правової допомоги за цією додатковою угодою клієнт сплачує об`єднанню гонорар у гривнях у розмірі, що є еквівалентним сумі 1 000,00 доларів США за офіційним курсом гривні до долара США, що визначена НБУ на день здійснення оплати (а.с. 148).

Також позивачем надано ордер серія ВІ № 1061113 від 13.10.2021 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1616 від 06.10.2020 року, (а.с. 142-143).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Суд має оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на виконання вищевказаних вимог 21.12.2021 року надано заяву (вх. № 30157) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 26 349,00 грн., разом із доказами у підтвердження заявленої до стягнення суми, а саме:

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом;

- рахунок - фактура -000092/21 від 13.10.2021 року на суму 26 349,00 грн.;

- акт № 000093/21 здачі - приймання наданих послуг від 21.12.2021 року на суму 26 349,00 грн. (а.с. 21-34).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Зазначена позиція знайшла своє відображенні в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Судом, здійснено перевірку розрахунків позивача зазначених у детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та у акті № 000093/21 здачі - приймання наданих послуг від 21.12.2021 року та встановлено, що як вбачається із наданих документів, адвокатом були надані наступні послуги:

- 13.10.2021 року - ознайомлення із матеріалами справи № 922/2996/21 у приміщення суду - 1 година;

- 18.10.2021 року формування правової позиції у справі. Надання клієнту усних консультацій щодо правової позиції та перспектив вирішення спору у справі № 922/2996/21. Складання клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки додаткових пояснень у зв`язку зі зміною представника позивача - 3 години;

- 19.10.2021 року переговори із представником відповідача щодо мирного врегулювання спору. Участь у судовому засіданні - 1 годна;

- 10.11.2021 року аналіз пакету документів, запропонованих до підписання представником відповідача у процедурі мирного врегулювання спору (довіреність, заяви, акт приймання - передачі, додаткова угода № 3 до договору пайової участі) - 1,5 годин;

- 11.11.2021 року внесення коригувань до пакету документів, запропонованих до підписання представником відповідача у процедурі мирного врегулювання спору (довіреність, заяви, акт приймання - передачі, додаткова угода № 3 до договору пайової участі). Складання додаткових документів у переговорному процесі (акт приймання - передачі об`єкта будівництва в цілому) - 3,0 години;

- 12.11.2021 року узгодження пакету документів для мирного врегулювання спору із представником відповідача - 1,5 годин;

- 15.11.2021 року складання проекту мирової угоди у справі № 922/2996/21. Виїзд на зустріч з клієнтом з представником відповідача для підписання мирової угоди. Узгодження з клієнтом подальших дій (правової позиції) у ході судового розгляду справи № 922/2996/21 у зв`язку із ухиленням відповідача від підписання мирової угоди. Складання заяви про залучення до участі у справі 3-х осіб. Аналіз стану заборгованості відповідача перед позивачем станом на 15.11.2021 року та у зв`язку із проведеним аналізом - складання заяви про зменшення розміру позовних вимог. Формування пакету документів для подачі вказаних заяв до суду - 6,0 годин;

- 22.11.2021 року переговори з клієнтом та представником відповідача. Пошук шляхів мирного врегулювання спору. Узгодження мирової угоди - 2,0 годин;

- 23.11.2021 року переговори із представником відповідача щодо мирного врегулювання спору. Участь у судовому засіданні - заявлення клопотання щодо перерви у судовому засіданні для остаточного узгодження умов та підписання мирової угоди - 1,0 годин;

- 13.12.2021 року у зв`язку із черговим ухиленням відповідача від підписання мирової угоди, з урахуванням деяких домовленостей, досягнутих та зафіксованих документально (підписані додаткова угода № 3 до договору пайової участі, довіреність, заяви, акти тощо) - підготовка до розгляду справи по суті,. Складання заяви про відмову від позову в частині розірвання договору пайової участі - 2,0 годин;

- 14.12.2021 року підготовка пакету документів для подачі до суду (додатки до заяви про відмову від позову в частині). Участь у судовому засіданні, розгляд справи по суті - 2.0 години;

- 16.12.2021 року участь у судовому засіданні, судові дебати. Вирішення питання щодо долучення представником нового доказу. Який підтверджує часткове задоволення заявлених позовних вимог (оплату заборгованості в частині) - 1,5 годин;

- 20.12.2021 року складання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справ № 922/2996/21, підготовка пакету документів для подання до суду 1,0 годин. Всього 28,5 годин (а.с. 21).

Відповідно до акту № 000093/21 здачі - приймання наданих послуг від 21.12.2021 року позивачем були прийняті послуги на суму 26 349,00 грн. (а.с. 33).

Крім того, відповідно до пункту 3 додаткової угоду № 1 від 13.10.2021 року сторони визначили, що за надання правової допомоги за цією додатковою угодою клієнт сплачує об`єднанню гонорар у гривнях у розмірі, що є еквівалентним сумі 1 000,00 доларів США за офіційним курсом гривні до долара США, що визначена НБУ на день здійснення оплати (а.с. 148).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Згідно з частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 640/18402/19 у постанові від 28.12.2020 року, зазначив, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

З аналізу вищевикладеного слідує, що сторонами у додатковій угоді № 1 від 13.10.2021 року було погоджено розмір гонорару адвоката, тобто встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, та не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Щодо клопотання відповідача (вх. № 30760 від 30.12.2021 року) про зменшення розміру витрат професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заявлено клопотання про зменшення розміру витрат, відповідач зазначає, що сторонами було укладено договір про пайову участь у будівництві, тобто правочин, спрямований на досягнення певного господарського результату. При цьому сторони цього договору не тільки визначають належні їм долі у разі успішності такої діяльності, але й спільно несуть ризики недосягнення позитивного результату та можливих збитків пропорційно вартості їх вкладів. Відповідач у відзиві детально обґрунтував той факт, що ним здійснено усі можливі заходи щодо введення об`єкту будівництва в експлуатацію в передбачений пунктом 1.5. договору термін і що вина відповідача в неприйнятті об`єкту в експлуатацію відсутня. По друге, під час розгляду справи сторони шляхом переговорного процесу дійшли згоди укласти додаткову угоду № 3 до договору, якою не тільки погодили продовження терміну орієнтовної здачі об`єкту в експлуатацію, а й внесли зміни до інших умов договору. Додаткова угода № 3 була підписана сторонами 18.11.2021 року. Тобто, посилання позивача на те, що він відмовився від позовної вимоги про розірвання договору внаслідок задоволення відповідачем вимоги позивача вже після пред`явлення позову не відповідає дійсності. Також просить суд, взяти до уваги, що ініціатором вирішення спору шляхом укладення мирової угоди була саме сторона відповідача. Натомість сторона позивача, підготувавши проект мирової угоди, не врахувала жодного зауваження відповідача щодо цього проекту, фактично зірвавши підписання мирової угоди. У зв`язку із чим, на думку відповідача, дуже дивно виглядає викладена у детальному описі наданих послуг фраза "у зв`язку із черговим ухиленням відповідача від підписання мирової угоди". Тому, на думку відповідача, заявлені позивачем витрати на надання правничої допомоги не співрозмірні зі складністю справи, ціною позову та значення справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Справа не є складаною, ціна позову не перевищує 100 мінімальних заробітних плат, вплив вирішення справи на репутацію сторін мінімальний, публічний інтерес до справи відсутній.

Вищевказані обставини на думку відповідача, є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 частини 1 та частини 2 статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

При цьому, відповідно Конституційний Суд України у пункті 3.2 рішення від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначив, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі № 820/4263/17.

За положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Щодо посилання відповідача на те що, під час розгляду справи сторони шляхом переговорного процесу дійшли згоди укласти додаткову угоду № 3 до договору та те, що позивач відмовився від позовної вимоги про розірвання договору внаслідок задоволення відповідачем вимоги позивача вже після пред`явлення позову не відповідає дійсності, та те, що ініціатором вирішення спору шляхом укладення мирової угоди була саме сторона відповідача, то суд зазначає.

У постановах від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги і на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості, що сплачена чи підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як вбачається із аналізу судової практики Верховного Суду (постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18), якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд також дотримується позиції, що визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 911/3386/17, від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта (постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17).

Враховуючи вищевикладене, у межах даної справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, та не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Інших доводів щодо неспівмірності витрат на правову допомогу заперечення відповідача не містять. Посилання представника відповідача на те, що заявлені позивачем витрати на надання правничої допомоги не співрозмірні зі складністю справи, ціною позову та значення справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Справа не є складаною, ціна позову не перевищує 100 мінімальних заробітних плат, вплив вирішення справи на репутацію сторін мінімальний, публічний інтерес до справи відсутній, тому вищевикладені заперечення відповідача є необґрунтовані. Крім того, відповідач не був позбавлений можливості надати контрозрахунок витрат позивача, проте відповідним правом не скористався.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу Українивстановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу Українивстановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

З огляду на те, що відповідач не обґрунтував необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а позивач (заявник) навів детальне обґрунтування та подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, суд дійшов висновку, що розмір судових витрат у сумі 26 349,00 грн. є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, а також значенням справи для учасників, клопотання відповідача (вх. 30760 від 30.12.2021 року) про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Суд, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат, виходячи із вищенаведених критеріїв, ураховуючи викладені обставини стосовно складності справи та ціни позовних вимог, дійшов висновку, що витрати позивача на правничу допомогу, які пов`язані із розглядом даної справи є співрозмірними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, у розмірі 26 349,00грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 237, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у клопотання відповідача (вх. № 30760 від 30.12.2021 року).

Заяву (вх. № 30157 від 21.12.2021 року) позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Куряжський Домобудівний комплекс" (62418, Харківська обл., смт. Пісочин, вул. Кільцева, буд. 41, ) на користь Фізичної особи - підприємця Гевоян Сергія Семеновича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 349,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням (додатковим) законної сили.

Рішення (додаткове) господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення (додаткове) може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація у справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Фізична особа - підприємець Гевоян Сергій Семенович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

відповідач: Приватне акціонерне товариство "Куряжський Домобудівний комплекс" (62418, Харківська обл., смт. Пісочин, вул. Кільцева, буд. 41, ).

Повний текст рішення (додаткового) складено 04.01.2022 року

Суддя О.О. Ємельянова