ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2418/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Потребенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Малого приватного підприємства Фірми "Фартон" (66300, Одеська обл., місто Подільськ, вул. Комсомольська, буд. 37)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про визнання недійсним рішення загальних зборів

за участю представників сторін:

від позивача: Зотіков С.Є. - ордер №1037090 від 10.08.2021 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_1 .

11.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Малого приватного підприємства Фірми "Фартон", в якій просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів засновників Малого приватного підприємства Фірми "Фартон", оформлене протоколом №1 від 16.05.2021, про звільнення ОСОБА_1 з 16.05.2021 з посади директора МППФ "Фартон" та призначення з 17.05.2021 нового директора МППФ "Фартон" ОСОБА_3 з наданням йому необхідних прав та обов`язків, пов`язаних з проведенням державної реєстрації рішення.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.08.2021р. відкрито провадження у справі № 916/2418/21, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на "15" вересня 2021 р. о 12:00.

03.09.2021 до суду від Малого приватного підприємства Фірми "Фартон" надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого підприємство просить суд розглянути справу на власний розсуд без участі представника відповідача.

15.09.2021 до суду від засновника малого приватного підприємства Фірми "Фартон" ОСОБА_2 надійшла заява про залучення її до участі у справі в якості третьої особи.

В судове засідання 15.09.2021 з`явився представник позивача та представник ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою судом було задоволено клопотання ОСОБА_2 та залучено останню до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Протокольною ухвалою судом було зобов`язано позивача надіслати третій особі на електронну адресу копію позовної заяви із додатками у строк до 17.09.2021р. та зобов`язано Мале приватне підприємство Фірму "Фартон" надати до суду договір про надання правової допомоги, укладений між підприємством та адвокатом Скаловим С.Ю.

Протокольною ухвалою від 15.09.2021 судом було відкладено підготовче засідання на 13.10.2021 о 13:45.

Судом також було встановлено ОСОБА_2 строк для подання письмових пояснень до 30.09.2021.

11.10.2021 до суду від МППФ "Фартон" надійшли докази повноважень представника відповідача.

13.10.2021 до суду від позивача надійшли докази надіслання копії позовної заяви з додатками на електронну адресу ОСОБА_2

13.10.2021 до суду від третьої особи надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням по справі №916/3088/21 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2568/5 від 20.07.2021.

В судове засідання 13.10.2021 з`явився представник позивача, який проти зупинення провадження у даній справі заперечував.

З метою більш детального ознайомлення із поданим клопотанням, судом було залишено його відкритим до наступного судового засідання.

Протокольною ухвалою від 13.10.2021 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відкладено підготовче засідання на 01.11.2021 о 15:45.

01.11.2021 до суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю з`явитися в судове засідання через зайнятість при розгляді іншої справи.

В судове засідання 01.11.2021 з`явився представник позивача.

Протокольною ухвалою судом було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі з огляду на те, що третьою особою не доведено неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням по справі №916/3088/21.

Протокольною ухвалою від 01.11.2021 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17.11.2021 о 17:15.

В судове засідання 17.11.2021 з`явились представники позивача та третьої особи.

Судом було оголошено про початок розгляду справи по суті та оголошено перерву у судовому засіданні до 15.12.2021 о 14:00.

15.12.2021 до суду від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із поганим самопочуттям представника.

В судове засідання 15.12.2021 з`явився представник позивача. Інші учасники справи в засідання не з`явились.

Представник позивача проти відкладення розгляду справи заперечував, оскільки третьою особою вже висловлено свою позицію щодо позову.

Судом було вислухано вступне слово позивача, досліджено докази та оголошено перерву при розгляді справи по суті до 24.12.2021 об 11:30.

23.12.2021 до суду від ОСОБА_2 надійшли пояснення на позовну заяву, згідно яких третя особа просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 24.12.2021 з`явився представник позивача, який у судових дебатах підтримав позовну заяву та просив суд задовольнити її. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 з 12.03.2014 року є директором Малого приватного підприємства Фірма "Фартон".

Учасниками підприємства є громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , вклади учасників виражені у частках у статутному фонді підприємства по 50% кожна в грошовому еквіваленті по 5 000 000,00 грн.

На загальних зборах засновників МППФ "Фартон", оформлених протоколом №1 від 16.05.2021 року, прийняте рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з 16.05.2021 з посади директора МППФ "Фартон" та призначення з 17.05.2021 нового директора підприємства ОСОБА_3 , уповноваживши його необхідними правами та обов`язками, пов`язаними з проведенням державної реєстрації рішення зборів.

На зборах 16.05.2021 був присутній ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності від 26.04.2021 р. в інтересах засновника ОСОБА_2 , яка володіє 50% часток в статутному капіталі МППФ "Фартон", а інший засновник підприємства ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.05.2021 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Протокол зборів підписано самопризначеним головою зборів ОСОБА_3 , підпис якого посвідчений 17.05.2021 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. за реєстровим № 1566.

Державним реєстратором Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області Бадьорною К.Ю. проведено реєстраційну дію в ЄДР від 16.06.2021 №025000301 щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу МППФ "Фартон".

Дізнавшись про реєстраційні дії, позивач 01.07.2021 звернувся зі скаргою до Міністерства юстиції України в порядку, визначеному ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". За наслідками розгляду скарги, наказом Міністра юстиції від 20.07.2021 р. №2568/5 скасовано реєстраційну дію в ЄДР від 16.06.2021 року №025000301 щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу МППФ "Фартон", проведену державним реєстратором Овідіпольської селищної ради Одеського району Одеської області Бадьорною К.Ю.

Скасування реєстраційної дії щодо зміни відомостей про керівника відповідача лише частково відновило права та законні інтереси позивача, як керівника Підприємства, оскільки реєстраційні дії є похідними від оскаржуваного рішення зборів засновників МППФ "Фартон", а скасована реєстраційна дія не позбавляє це рішення юридичного значення, для повного захисту вказаних прав та інтересів позивача, необхідно визнати дане рішення зборів недійсним.

Рішення загальних зборів засновників МППФ "Фартон", оформлене протоколом №1 від 16.05.2021, ухвалене незаконно всупереч вимог ч. 4 ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", порушує права та інтереси позивача на обіймання посади керівника підприємства, а відтак підлягає визнанню судом недійсним, оскільки прийняте на зборах, на яких був присутній ОСОБА_3 в якості представника засновника ОСОБА_2 , що має 50 % часток у статутному капіталі, тобто має тільки 50 % голосів, які не складають більшості, достатньої для ухвалення рішення щодо звільнення позивача з посади директора підприємства та обрання іншого директора.

Даний спір є корпоративним та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства за місцем реєстрації підприємства.

3.2. Доводи Малого приватного підприємства Фірми "Фартон".

Загальні збори засновників МППФ "Фартон", оформлені протоколом №1 від 16.05.2021 відбулись за участю ОСОБА_3 , який діяв в інтересах засновника ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 26.04.2021.

Частка ОСОБА_2 згідно Статуту відповідача та відомостей з ЄДР станом на момент проведення загальних зборів складала 50% від статутного капіталу відповідача.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно не приймав участі у роботі зборів.

Повноваження ОСОБА_3 на представництво інтересів ОСОБА_2 не можуть викликати сумнівів, оскільки сама довіреність від 26.04.2021р. посвідчена нотаріально приватним нотаріусом Димовим О.С., крім цього повноваження ОСОБА_3 перевірені приватним нотаріусом Дімітровою Т.А., яка посвідчувала підпис ОСОБА_3 на протоколі загальних зборів №1 від 16.05.2021р.

Факт скасування реєстраційної дії в ЄДР від 16.06.2021 року №025000301 жодним чином не свідчить про незаконність загальних зборів, оформлених протоколом №1 від 16.05.2021.

3.3. Доводи ОСОБА_2

16.05.2021 загальними зборами учасників МППФ "Фартон" було прийнято рішення, яке було оформлене протоколом № 1 про звільнення з 16.05.2021р. ОСОБА_1 з посади директора МППФ "Фартон" та призначення з 17.05.2021р. директором товариства ОСОБА_3 .

Загальні збори ТОВ можуть складатися виключно з учасників, тобто із живих людей, чи їх представників.

Склад учасників зазначається у статуті. При цьому загальна кількість голосів усіх таких учасників приймається за 100%.

У разі смерті фізична особа - учасник товариства перестає бути його учасником і втрачає здатність до участі в управлінні ним (у тому числі не може брати участь у загальних зборах особисто чи через представника).

Померлий учасник не має голосу в управлінні товариством, і зібрати загальні збори за його участі неможливо. У разі смерті одного з учасників ТОВ загальні збори складаються з інших живих учасників.

При цьому 100% голосів складають голоси всіх живих учасників, хоча за статутом їхні голоси номінально становлять менше 100%.

Спір не стосується правомірності припинення повноважень виконавчого органу товариства, оскільки позов заявлено саме на захист трудових прав працівника, який обіймав посаду директора товариства.

Спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

Як встановлено судом з наявного в матеріалах справи статуту, засновниками та учасниками МППФ "Фартон" є ОСОБА_4 (50% частки у статутному капіталі підприємства) та ОСОБА_2 (50% частки у статутному капіталі підприємства).

ІНФОРМАЦІЯ_1 засновник та учасник ОСОБА_4 помер, про що в матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 16.05.2021 (а.с.14).

Рішенням загальних зборів, оформлених протоколом №1 від 16.05.2021, на яких був присутній тільки ОСОБА_3 (на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 ), було вирішено звільнити з 16.05.2021 з посади директора підприємства ОСОБА_1 та призначити з 17.05.2021 новим директором підприємства ОСОБА_3 (а.с.11-13).

На зазначених зборах також було прийнято уповноважити ОСОБА_3 всіма необхідними правами та обов`язками, пов`язаними з проведенням державної реєстрації рішень, що прийняті цими зборами, в тому числі, але не виключно правом на звернення до органів статистики та нотаріату, Державної реєстраційної служби України та її підрозділів, органах ЦНАПу, суб`єктів державної реєстрації та інших суб`єктів реєстраційної діяльності для внесення змін до даних щодо підприємства, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Наказом Міністерства юстиції України №2568/5 від 20.07.2021, на підставі висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 07.07.2021, скаргу ОСОБА_1 від 01.07.2021 задоволено у повному обсязі, скасовано реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 16.06.2021 №025000301 Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, проведену державним реєстратором Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області Бадьорою Крістіною Юріївною щодо Малого приватного підприємства Фірми "Фартон" (а.с.15-19).

5. Позиція суду.

5.1.Щодо юрисдикції спору.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказав, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (справа Беллет про Франції).

Крім того, у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, за змістом ч. 1 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною 1 ст. 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Частинами 1, 3 ст. 99 Цивільного кодексу України передбачено, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі № 205/4196/18 сформувала наступну правову позицію, яка є обов`язковою в силу вимог ст.236 ГК України:

1) Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

2) До юрисдикції господарського суду за пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України належать спори, в яких позивач, відсторонений від посади керівника юридичної особи (її виконавчого органу), або позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за частиною третьою статті 99 ЦК України, пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, оспорює законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого відсторонення або звільнення (припинення повноважень).

3) За правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору (контракту) з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

З огляду на викладене, враховуючи, що за обставинами даної справи позивач оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів) з припинення повноважень директора, а саме дотримання загальними зборами передбаченої цивільним законодавством й установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення, а місцезнаходженням юридичної особи є м.Подільськ Одеської області, суд доходить висновку про підвідомчість спору господарському суду Одеської області.

Враховуючи, що припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до ч. 3 ст. 99 Цивільного Кодексу України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності, суд погоджується з доводами позивача, що ним захищаються не трудові права, а відповідні повноваження на управління товариством.

Незважаючи на те, що відповідне рішення уповноваженого органу може мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

З огляду на вищевикладене, відповідні заперечення третьої особи ОСОБА_2 щодо непідсудності справи господарському суду до уваги судом не приймаються.

5.2. Щодо законодавства, яке підлягає застосуванню з огляду на організаційно-правову форму відповідача.

Відповідно до частини першої статті 62 ГК України підприємством є самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці, а також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи (частина перша статті 113 цього ж Кодексу).

Частиною першою статті 63 ГК України передбачена класифікація підприємств за ознакою форми власності. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.06.2019 у справі № 917/1338/18 (провадження № 12-23гс19) погодилась із висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 917/1887/17, що характеристика юридичної особи як приватного підприємства - це характеристика того, на підставі якої власності його створено.

Отже, приватне підприємство - це не окрема організаційно-правова форма юридичної особи, а класифікуюча ознака юридичних осіб залежно від форми власності.

Разом із цим за ознакою наявності чи відсутності учасників юридичні особи поділяються на товариства та установи, у зв`язку із чим приватне підприємство є товариством, оскільки воно має хоча б одного учасника.

Відповідно до частини першої статті 84 ЦК України товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи чи сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські кооперативні об`єднання, що діють з метою одержання прибутку. Отже, якщо приватне підприємство створене для ведення підприємницької діяльності й розподілу прибутку між учасниками (засновниками), то таке приватне підприємство є підприємницьким товариством.

Встановлення виду підприємницького товариства, до якого належить приватне підприємство, а саме, що приватне підприємство є господарським товариством (зокрема, товариством з обмеженою або додатковою відповідальністю) або кооперативом (зокрема, сільськогосподарським кооперативом, сільськогосподарським кооперативним об`єднанням), у кожному конкретному випадку зумовлюватиме застосування до спірних правовідносин відповідного законодавства, зокрема законів України «Про господарські товариства», «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», «Про кооперацію», «Про сільськогосподарську кооперацію».

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що ПП створено з метою здійснення господарської діяльності і отримання прибутку (п.3.1 статуту); ПП має статутний капітал, поділений на частки (п.5.1, 5.2 статуту), а також те, що його засновники не несуть відповідальність за зобов`язаннями приватного підприємства.

З урахуванням викладеного, враховуючи обов`язкову правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29.06.2021р. по справі №916/2813/18, суд доходить висновку, що МППФ "Фартон" є товариством з обмеженою відповідальністю.

У вказаній постанові від Велика Палата Верховного Суду врахувала, що в Державному класифікаторі України ДК 002:2004 «Класифікація організаційно-правових форм господарювання», затвердженому наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 № 97, приватне підприємство поіменовано окремою організаційно-правовою формою господарювання, однак вважала за необхідне звернути увагу, що відповідно до абзацу другого розділу 1 (Вступ) Класифікатора об`єктом класифікації є, зокрема, визначені чинним законодавством організаційно-правові форми юридичних осіб. Тобто Класифікатор самостійно не визначає організаційно-правові форми юридичних осіб, а лише містить їх систематизований виклад, який має бути заснований на формах, визначених законодавством.

Відповідно до частини першої статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Застосування закону за аналогією закону допускається, якщо: відносини, щодо яких виник спір, за своїм характером потребують цивільно-правового регулювання; ці відносини не регулюються будь-якими конкретними нормами права; вирішити спір, що виник, неможливо, ґрунтуючись на засадах і змісті законодавства; є закон, який регулює подібні відносини і який може бути застосований за аналогією закону. Такі висновки наведені в пунктах 43-45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 909/337/19.

Водночас у пунктах 56-58 постанови від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц Велика Палата Верховного Суду частково погодилась з висновком суду апеляційної інстанції стосовно можливості врегулювання положеннями статутів як нормативними актами порядку прийняття рішень за відсутності відповідного законодавчого регулювання, а також зауважила, що статут є актом, у якому закріплені локальні норми матеріального права, що врегульовують відносини, зокрема, стосовно управління юридичною особою. При цьому Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на приписи частини першої статті 8 ЦК України.

З урахуванням визначених висновків Великої Палати Верховного Суду, суд зазначає, що відносини з управління та діяльності ПП як підприємницького товариства безпосередньо врегульовані Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

5.3. Щодо суті спору - правомірності оскаржуваного рішення.

Вирішуючи спір по суті, суд, перш за все, вказує на те, що рішення загальних зборів учасників та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Як встановлено судом, оскаржуваним Рішенням загальних зборів, оформлених протоколом №1 від 16.05.2021, було, зокрема, вирішено звільнити з 16.05.2021 з посади директора підприємства ОСОБА_1 .

Таким чином, вказане рішення безпосередньо впливає на права позивача, який, з огляду на вищевикладені висновки суду, правомірно звернувся з даним позовом.

Згідно з п.11.1 статуту відповідача 2010р. (а.с.22-39) виконавчим органом підприємства є директор, який обирається на посаду та звільняється з посади рішенням засновників підприємства, які також можуть обіймати дану посаду.

17.06.2018 набрав чинності Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який визначає, зокрема, правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки його учасників (ч. 1 ст. 1 Закону).

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Отже, пункт 3 глави VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлює річний строк, протягом якого застосовуються положення статуту товариства, навіть якщо вони не відповідають вказаному Закону, за умови, що вони відповідають законодавству станом на день набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Після закінчення зазначеного річного строку такий пріоритет статуту над Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" автоматично припиняється і положення статутів, які не відповідають вказаному Закону, не застосовуються. Натомість застосовуються норми Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у п. 5.2.5 постанови від 11.09.2019 у справі N 922/3010/18, у постанові від 10.06.2020 у справі N 922/2200/19).

Отже, враховуючи Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та дату проведення зборів засновників - 16.05.2021, учасник ПП при їх проведенні мав керуватись Статутом підприємства в частині, що не суперечить нормам Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" або вказаним Законом, якщо умови Статуту йому не відповідають або не врегульовують якесь питання діяльності підприємства, яке врегульовується законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (в редакції, чинній на момент проведення зборів) органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

Частинами 1-3 ст. 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.

За ст.30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

До компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства; 2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту; 3) зміна розміру статутного капіталу товариства; 4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника; 5) перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом; 6) обрання та припинення повноважень наглядової ради товариства або окремих членів наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам наглядової ради товариства; 7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства; 8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства; 9) створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності; 10) прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника; 11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період; 12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів; 13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства; 14) прийняття інших рішень, віднесених цим Законом до компетенції загальних зборів учасників.

До виключної компетенції загальних зборів учасників статутом товариства також може бути віднесено вирішення інших питань.

Згідно з ч. ч. 1 - 5 ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Статутом товариства може встановлюватися інша кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього Закону приймаються одностайно. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Отже, Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлює кількість голосів, необхідних для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників і такий законодавчий підхід (виключення поняття кворуму) наділяє більшими гарантіями реалізації корпоративних прав учасників в управлінні товариством та прийняття ними рішень.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Як встановлено судом, на загальних зборах 16.05.2021 був присутній ОСОБА_3 (на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 ), при цьому ОСОБА_2 належало 50% частки у статутному капіталі підприємства.

За таких обставин, вимог закону щодо необхідної кількості голосів для прийняття рішення щодо звільнення та обрання одноосібного виконавчого органу товариства (більшість голосів) при прийнятті рішення від 16.05.2021р. дотримано не було. Вказане порушення є підставою для визнання такого рішення недійсним у повному обсязі, оскільки уповноваження нового директора на вчинення реєстраційних дій є похідним від рішення про звільнення/обрання директора.

Приймаючи рішення з питань порядку денного означених зборів засновників, представник ОСОБА_2 виходив з того, що їй належало 100% голосів, тобто без врахування голосів учасника, що помер. Саме така позиція викладена, зокрема, у поясненнях третьої особи.

Водночас суд вважає таку позицію хибною та такою, що ґрунтується на помилковому тлумаченні положень ст.23 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Згідно до положень зазначеної статті у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства.

У разі смерті, оголошення судом безвісно відсутнім або померлим учасника - фізичної особи чи припинення учасника - юридичної особи, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, та якщо протягом року з дня закінчення строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством, спадкоємці (правонаступники) такого учасника не подали заяву про вступ до товариства відповідно до закону, товариство може виключити учасника з товариства. Таке рішення приймається без врахування голосів учасника, який виключається. Якщо частка такого учасника у статутному капіталі товариства становить 50 відсотків або більше, товариство може приймати рішення, пов`язані з ліквідацією товариства, без врахування голосів цього учасника.

Приймаючи до уваги, що частка учасника, який помер, становила 50 відсотків, відповідач без врахування голосів цього учасника міг, у разі, якщо протягом року з дня закінчення строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством, спадкоємці (правонаступники) такого учасника не подали заяву про вступ до товариства відповідно до закону, приймати виключно рішення, пов`язані з ліквідацією товариства.

Суд вважає за необхідне зауважити, що чинним законодавством передбачено спосіб захисту інтересів засновників у випадку недобросовісного використання посадовою особою своїх повноважень у вигляді похідного позову. Саме таким способом захисту міг скористатися діючий засновник ОСОБА_2 у разі необхідності.

Суд також вказує, що спосіб захисту, обраний позивачем, може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту повинен відповідати правовідносинам, що склалися між сторонами та призводити до відновлення порушеного права, оскільки саме відновлення порушеного права є метою судового захисту та його призначенням.

Приймаючи до уваги, що скасування реєстраційної дії щодо зміни відомостей про керівника відповідача не позбавляє це рішення юридичного значення, суд вважає обраний позивачем спосіб правомірним та ефективним.

5.4. Розподіл судових витрат.

З огляду на задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів засновників Малого приватного підприємства Фірми "Фартон" (66300, Одеська обл., місто Подільськ, вул. Комсомольська, буд. 37, ), оформлене протоколом №1 від 16.05.2021, про звільнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з 16.05.2021 з посади директора Малого приватного підприємства Фірми "Фартон" та призначення з 17.05.2021 нового директора Малого приватного підприємства Фірми "Фартон" ОСОБА_3 , з наданням йому необхідних прав та обов`язків, пов`язаних з проведенням державної реєстрації рішення.

3. Стягнути з Малого приватного підприємства Фірми "Фартон" (66300, Одеська обл., місто Подільськ, вул. Комсомольська, буд. 37, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 2 270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 04 січня 2022 р.

Суддя Ю.М. Щавинська