ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2021м. ДніпроСправа № 904/8691/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (м.Дніпро)

до Виконавчого комітету Апостолівської міської ради (м. Апостолове, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості за договором про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 53ВАМР-97 від 10.03.2020 у загальному розмірі 12 092 грн. 88 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Виконавчого комітету Апостолівської міської ради (далі - відповідач) заборгованість за договором про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 53ВАМР-97 від 10.03.2020 у загальному розмірі 12 092 грн. 88 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 9 957 грн. 35 коп. - основний борг;

- 1 151 грн. 51 коп. - пеня;

- 749 грн. 14 коп. - інфляційні втрати;

- 234 грн. 88 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 53ВАМР-97 від 10.03.2020 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлену позивачем у грудні 2020 року електричну енергію, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 9 957 грн. 35 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 6.1. розділу 6 "Розмір пені за порушення строку оплати та/або штраф" комерційної пропозиції до договору (додаток № 2 до договору) позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 15.01.2021 по 28.10.2021 в сумі 1 151 грн. 51 коп. Також, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України та пункту 6.1. розділу 6 "Розмір пені за порушення строку оплати та/або штраф" комерційної пропозиції до договору (додаток № 2 до договору) позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з січня по вересень 2021 року у сумі 749 грн. 14 коп., а також 3% річних за період прострочення з 15.01.2021 по 28.10.2021 у сумі 234 грн. 88 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 01.11.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 55094/21 від 07.11.2021), який в подальшому надійшов в оригіналі (вх. суду № 55467/21 від 18.11.2021), в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 11.03.2020, 06.05.2020, 03.1.2020 та 28.12.2020 були укладені Додаткові угоди до договору, якими сторони зменшували суму договору, внаслідок чого сума договору про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 53ВАМР-97 від 10.03.2020 була зменшена на 718 705 грн. 83 коп. При цьому, відповідачем були у повному обсязі виконані його зобов`язання за договором та оплачена у повному обсязі, з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами, електроенергія. Відповідач наводить такий розрахунок:

737 182 грн. 31 коп. (сума сплачена за фактично використану електроенергію відповідно до долучених платіжних доручень) + 718 705 грн. 83 коп. (сума, на яку було зменшено суму договору про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 53ВАМР-97 від 10.03.2020) = 1 455 888 грн. 15 коп. (початкова сума договору про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 53ВАМР-97 від 10.03.2020).

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 56121/21 від 23.11.2021), в якій він просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та вказує на те, що у січні 2021 року позивачем від Оператора систем розподілу було отримано дані щодо спожитого відповідачем за особовим рахунком 115 обсягу електричної енергії за грудень 2020 року, які становили 3 483 кВт/год на суму 10 021 грн. 08 коп. Рахунок №131/115/12/1 від 01.01.2021 споживач отримав 05.01.2021 через особистий кабінет. Однак, вказаний рахунок не було у повному обсязі оплачено відповідачем, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 9 957 грн. 35 коп.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 62898/21 від 30.12.2021), в яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем були у повному обсязі виконані його зобов`язання за договором та спожита електроенергія була оплачена у повному обсязі, з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про закупівлю електричної енергії, строк дії договору, умови постачання електроенергії та її оплати, обсяг, ціна та загальна вартість спожитої за договором електроенергії, наявність оплати, наявність заборгованості за спожиту електроенергію, наявність підстав для стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних у заявлених до стягнення сумах.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення згідно з пунктом 13 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон).

Так, пунктом 13 Розділу XVII "Прикінцеві та Перехідні положення" встановлено, що суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії; упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429 ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" у відповідності із Законом та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) - постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 1.2.8. ПРРЕЕ, Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 10.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (далі - постачальник універсальних послуг, позивач) та Виконавчим комітетом Апостолівської міської ради (далі - споживач, відповідач) було укладено договір про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 53ВАМР-97 (далі - договір, а.с.15-24), відповідно до умов пункту 1.1. якого постачальник універсальних послуг продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику універсальних послуг вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до умов пункту 2.3. договору, умови надання універсальних послуг споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору.

Як вбачається з матеріалів справи, споживачем була обрана та підписана комерційна пропозиція постачальника універсальних послуг ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" "Бюджетна закупівля" (далі - Комерційна пропозиція), яка є Додатком 2 до договору (а.с.25-27).

У пункті 12.1. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє по 31.12.2020, якщо інше не встановлено комерційного пропозицією, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Доказів визнання недійсним вказаного договору сторонами суду не надано.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до умов пункту 1.3. договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період лютий-грудень 2020 року становить 568 210 кВт*год, у тому числі для об`єктів приєднаних до електричних мереж АТ "ДТЕК "Дніпровські електромережі" - 537 420 кВт*год; для об`єктів приєднаних до електричних мереж ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" - 30 790 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу електричної енергії, заявленому оператору системи розподілу або за формою затвердженою договором. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Відповідно до пункту 2.1. договору строк (термін) поставки товару: 01.02.2020 -31.12.2020.

Початком постачання електричної енергії споживачу є дата укладення договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією (пункт 2.6. договору).

Пунктом 3.1. договору визначено, що для забезпечення безперервного надання послуг з постачання електричної енергії споживачу, постачальник універсальних послуг зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що за належних умов забезпечить задоволення попиту на споживання електричної енергії споживачем.

Згідно з пунктом 4.1. договору споживач розраховується з постачальником універсальних послуг за електричну енергію за ціною, що на дату укладення договору становить для об`єктів, приєднаних до електричних мереж АТ "ДТЕК "Дніпровські електромережі" - 2,559492 грн.; для об`єктів приєднаних до електричних мереж ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" - 2,610132 грн.

Ціна за одиницю товару за договором може змінюватися з дотриманням сторонами норм чинного законодавства; у разі, якщо споживач не приймає нові умови, він зобов`язаний протягом 20-ти днів з моменту отримання повідомлення про зміну ціни повідомити про свою незгоду постачальника універсальних послуг та ініціювати дострокове розірвання Договору шляхом підписання та направлення постачальнику універсальних послуг відповідної додаткової угоди (пункт 4.2. договору).

Відповідно до пункту 4.3. договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником універсальних послуг у розрахункових документах про оплат електричної енергії за договором.

Пунктом 4.4. договору визначено, що вартість електричної енергії за договором визначається з урахуванням суми очікуваної вартості обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказаного у пункті 1.3. договору, та становить: 1 455 888 грн. 15 коп. с ПДВ.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи відповідачем Додаткових угод від 11.03.2020, 06.05.2020, 03.1.2020 та 28.12.2020 в процесі виконання договору сторони зменшували суму договору, внаслідок чого сума договору про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 53ВАМР-97 від 10.03.2020 була у підсумку зменшена на 718 705 грн. 83 коп.

Інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника універсальних послуг має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника універсальних послуг не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування (пункт 4.11. Договору).

Згідно з пунктом 4.12. договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником універсальних послуг у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за договором, у тому числі у разі її зміни.

Пунктом 4.13. договору визначено, що розрахунковим періодом за договором є календарний місяць, якщо інше не визначено комерційною пропозицією.

Відповідно до умов пункту 4.14. договору розрахунки споживача за договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника універсальних послуг (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника універсальних послуг, та в інший, не заборонений чинним законодавством, спосіб. Оплата вартості електричної енергії за договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок рахунок постачальника універсальних послуг. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника універсальних послуг надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника універсальних послуг зазначається у платіжних документах постачальника універсальних послуг, у тому числі у разі його зміни.

Пунктом 4.15. договору визначено, що оплата рахунка постачальника універсальних послуг за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником універсальних послуг споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про надання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Відповідно до пункту 4.1. Комерційної пропозиції (надалі - Додаток 2 до договору) споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим згідно з виписаним та самостійно отриманим рахунком у постачальника універсальної послуги.

Відповідно до пункту 5.1. Додатку 2 до договору, оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду, незалежно від дати отримання рахунку від постачальника.

Згідно з підпунктом 1 пункту 5.2. договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг, згідно з умовами договору.

Позивачем, з метою підтвердження спожитих відповідачем обсягів електричної енергії, було направлено запит оператору системи розподілу - АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" з проханням перевірити та підтвердити спожиті у грудні 2020 року обсяги електричної енергії.

Так, позивачем (постачальником) було отримано Довідку про обсяги розподіленої електричної енергії з урахуванням коригування Виконавчого комітету Апостолівської міської ради (ідентифікаційний код 40209395, о/р 15) по ЕІС - кодам точок комерційного обліку об`єктів споживача за адресами в м. Апостолове Дніпропетровської області (а.с.38).

Відповідно до вказаної довідки, у грудні 2020 року відповідачем спожито 3 483 кВт*год.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виставлено відповідачеві рахунок №131/115/12/1 від 01.01.2021, виданий 05.01.2021, щодо оплати спожитої у грудні 2020 року активної електричної енергії на суму 10 021 грн. 08 коп.

При цьому, як зазначає позивач, та що не спростовує відповідач, спожиту у грудні 2020 року електроенергію відповідач оплатив лише частково на суму 63 грн. 73 коп., внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 9 957 грн. 35 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 6.1. розділу 6 "Розмір пені за порушення строку оплати та/або штраф" комерційної пропозиції до договору (додаток № 2 до договору) позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 15.01.2021 по 28.10.2021 в сумі 1 151 грн. 51 коп. Також, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України та пункту 6.1. розділу 6 "Розмір пені за порушення строку оплати та/або штраф" комерційної пропозиції до договору (додаток № 2 до договору) позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з січня по вересень 2021 року у сумі 749 грн. 14 коп., а також 3% річних за період прострочення з 15.01.2021 по 28.10.2021 у сумі 234 грн. 88 коп.

При цьому, відповідач вважає, що ним у повному обсязі виконані його зобов`язання за договором та оплачена у повному обсязі, з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами, електроенергія. Так, відповідач наводить такий розрахунок: 737 182 грн. 31 коп. (сума сплачена за фактично використану електроенергію відповідно до долучених платіжних доручень) + 718 705 грн. 83 коп. (сума, на яку було зменшено суму договору про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 53ВАМР-97 від 10.03.2020) = 1 455 888 грн. 15 коп. (початкова сума договору про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 53ВАМР-97 від 10.03.2020).

Вказане і є причиною спору.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до пункту 4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно з пунктом 4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Таким чином, згідно з пунктами 4.3, 4.13, підпункту 30 пункту 5.1.2. ПРРЕЕ обсяги споживання електричної енергії підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого, згідно з пунктом 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, виконує відповідний оператор систем розподілу.

Позивачем, з метою підтвердження спожитих відповідачем обсягів електричної енергії, було направлено запит оператору системи розподілу - АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" з проханням перевірити та підтвердити спожиті у грудні 2020 року обсяги електричної енергії.

Так, позивачем (постачальником) було отримано Довідку про обсяги розподіленої електричної енергії з урахуванням коригування Виконавчого комітету Апостолівської міської ради (ідентифікаційний код 40209395, о/р 15) по ЕІС - кодам точок комерційного обліку об`єктів споживача за адресами в м. Апостолове Дніпропетровської області (а.с.38).

Відповідно до вказаної довідки, у грудні 2020 року відповідачем спожито 3 483 кВт*год. електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виставлено відповідачу рахунок №131/115/12/1 від 01.01.2021, виданий 05.01.2021, щодо оплати спожитої у грудні 2020 року активної електричної енергії на суму 10 021 грн. 08 коп. (а.с.40).

Як вбачається з матеріалів справи, спожита у грудні 2020 року відповідачем електроенергія була ним оплачена лише частково, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 9 957 грн. 35 коп.

Доказів оплати відповідачем залишку заборгованості в сумі 9 957 грн. 35 коп. матеріали справи не містять.

При цьому, судом відхиляються заперечення відповідача в частині того, що його зобов`язання за договором обмежуються лише ціною договору, визначеною у пункті 4.4. договору, оскільки за договором позивачем було передано відповідачу певний обсяг електричної енергії, а саме: у грудні 2020 року - 3 483 кВТ*год, отже фактично спожитий відповідачем обсяг електричної енергії й підлягає оплаті. Враховуючи обставини, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, у даному випадку саме відповідач (споживач) мав контролювати відповідність вартості електроенергії, визначеної договором, з урахуванням змін, внесених Додатковими угодами, - фактично спожитому обсягу; та у випадку такої необхідності, відповідач не був позбавлений можливості обмежити обсяг споживання елелктроеенргії.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження повної оплати спожитої у грудні 2020 року електроенергії, зокрема в залишковій сумі 9 957 грн. 35 коп., відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Слід також відзначити, що на підставі укладеного договору між сторонами виникли господарські відносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Статтею 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач є юридичною особою, а відповідно до статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Отже, відповідач, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

При цьому, відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається випадком, внаслідок якого боржник може бути звільнений від відповідальності.

Тому відсутність коштів у відповідача, або відсутність фінансування відповідних видатків, не може бути підставою для звільнення його від виконання його зобов`язань за господарським договором.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями частини 2 статті 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Враховуючи викладене, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву обставини не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 №910/123/17 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 9 957 грн. 35 коп.

При цьому, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 8.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену договором та чинним законодавством.

Згідно з пунктом 6.1 Комерційної пропозиції, що є Додатком 2 до договору, за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику універсальних послуг пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 6.1. розділу 6 "Розмір пені за порушення строку оплати та/або штраф" комерційної пропозиції до договору (додаток № 2 до договору) позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 15.01.2021 по 28.10.2021 в сумі 1 151 грн. 51 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, зробленого позивачем (а.с. 5-6), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суму заборгованості та період прострочення (не виходячи за межі періоду, що визначений судом) з урахуванням фактичної часткової оплати, арифметично розрахунок проведено також вірно. Отже, розрахунок пені, наведений у позовній заяві (а.с. 5-6), визнається судом обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 1 151 грн. 51 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання щодо оплати спожитої електроенергії у строки, визначені умовами договору, позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України були заявлені до стягнення інфляційні втрати за період з січня по вересень 2021 року у сумі 749 грн. 14 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат, зробленого позивачем (а.с. 6-7), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суму заборгованості та період прострочення (не виходячи за межі періоду, що визначений судом) з урахуванням фактичної часткової оплати, арифметично розрахунок проведено також вірно. Отже, розрахунок інфляційних втрат, наведений у позовній заяві (а.с. 6-7).

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 749 грн. 14 коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача також 3% річних за період прострочення з 15.01.2021 по 28.10.2021 у сумі 234 грн. 88 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних, зробленого позивачем (а.с. 6), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суму заборгованості та період прострочення (який не виходить за межі періоду прострочення, визначеного судом), арифметично розрахунок проведено також вірно. Отже, розрахунок 3% річних, наведений у позовній заяві, визнається судом обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню в сумі 234 грн. 88 коп.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь прокуратури підлягає 2 270 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" до Виконавчого комітету Апостолівської міської ради про стягнення заборгованості за договором про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 53ВАМР-97 від 10.03.2020 у загальному розмірі 12 092 грн. 88 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Виконавчого комітету Апостолівської міської ради (53800, Дніпропетровська область, м. Апостолове, вулиця Центральна, будинок 65; ідентифікаційний код 40209395) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49044, м. Дніпро, вулиця Моссаковського Володимира, будинок 7; ідентифікаційний код 42082379) 9 957 грн. 35 коп. - основного боргу, 1 151 грн. 51 коп. пені, 749 грн. 14 коп. інфляційних втрат, 234 грн. 88 коп. 3% річних та 2 270 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30.12.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко