номер провадження справи 24/157/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 Справа № 908/2921/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи № 908/2921/21

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (юридична особа: вул. Лєскова, буд. 9, м. Київ, 01010, поштова адреса: пр.-т. Ушакова, буд. 53, м. Херсон, 73003, ідентифікаційний код 14305909)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Фурсаєва Олександра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 133208,92 грн.

за участю представників:

від позивача: Поліщук Р.Г., довіреність № 655 від 26.07.2021 (приймає участь з використанням системи відеоконференцзв`язку "EASYCON"),

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Фурсаєва Олександра Анатолійовича про стягнення заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 133208,92 грн. за кредитним договором № 011/7663/152920 від 01.08.2013.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2021 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Федоровій О.В.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2021, враховуючи тимчасову непрацездатність судді Федорової О.В., позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області суду від 13.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2921/21 за правилами спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/157/21. Судове засідання призначено на 15.11.2021, яке перенесено на 06.12.2021.

29.11.2021 на адресу суду від Департаменту реєстраційних послуг Мелітопольської міської ради Запорізької області надійшла відповідь на запит суду (№ 9819 від 23.11.2021), у якій зазначено, що місце проживання Фурсаєва Олександра Анатолійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 06.12.2021 відкладений розгляд справи на 28.12.2021.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 28.12.2021 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Підставою для звернення з позовом позивачем зазначено неналежне виконання ФОП Фурсаєвим О.А. зобов`язань щодо здійснення щомісячного погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору № 011/7663/152920 від 01.08.2013 до 10-го числа кожного місяця, у зв`язку з чим заборгованість Позичальника перед Банком складає 133208,92 грн. (заборгованість за дозволеним овердрафтом). Посилаючись на норми ст. ст. 16, 509, 526, 530, 536, 549, 610, 611, 625,1050,1054 ЦК України позивач просить суд позов задовольнити.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзивів на позов суду не надав, в судове засідання за викликом жодного разу не з`явилися. Про дату та час розгляду справи відповідача повідомлялось шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження.

Департаментом реєстраційних послуг Мелітопольської міської ради надано інформацію про зареєстровану адресу відповідача, яка відповідає відомостям про місцезнаходження відповідача-2, зазначеним у позовній заяві.

В листі Міністерства юстиції України від 23.01.2018 № 1028/8.4.3/Ін-18 надано роз`яснення, що згідно статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Направлена на адресу відповідача ухвала про відкриття провадження у справі отримана особисто відповідачем 16.11.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення.

Отже, судом вжито необхідних та достатніх заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/2921/21 та розгляд справи.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідачі мігли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень"://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшли, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідачів не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 28.12.2021 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

01.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», що підтверджується витягом зі Статуту (Банк) та Фізичною особою-підприємцем Фурсаєв Олександр Анатолійович (Позичальник) укладено Кредитний договір № 011/7663/152920, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику можливість використання кредитної лінії з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів шляхом здійснення платежів в межах Поточного ліміту з рахунку у разі відсутності (недостатності) на Рахунку грошових коштів.

На дату укладання договору Поточний ліміт складає 100000,00 грн.

В подальшому Поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до ст. 3 договору.

Строк дії кредиту до 01.08.2015 (з подальшою пролонгацією).

Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки у розмірі - 30,00 % річних за користування кредитними коштами, комісії згідно умов Договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

Перед укладенням та підписанням договору Позичальник 09.07.2013 звернувся до Банку із Заявою-анкетою від 09.07.2013 на встановлення кредитного ліміту до поточного рахунку Кредитної картки.

Своїм підписом під відповідним документом Позичальник засвідчив, що «ознайомлений у письмовій формі з умовами надання та повернення кредиту, а також з діючим законодавством України, що регламентує відношення банку та клієнта».

Відповідно до умов п. 3.2. Договору Кредитор за ініціативою Клієнта на здійснення операції по Рахунку з використанням спеціальних платіжних засобів та при відсутності на Рахунку власних коштів надав Позичальнику кредитні кошти шляхом їх безготівкового переказу з позичкового рахунку на Рахунок в межах Поточного ліміту та здійснив ініційовану Клієнтом операцію (копія Виписки по рахунку від 20.09.2021 міститься в матеріалах справи). додається).

Відповідно до висновку Вищого господарського суду України, наведеному в Постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2017 у справі № 905/2009/15, висновку Верховного суду України у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, наведеному у Постанові від 30.08.2019 № 353/614/15-ц - банківські виписки - є належними доказами на підтвердження видачі кредиту.

Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору.

Відповідно до умов п. 2.1. Договору Позичальник зобов`язався протягом всього строку фактичного користування Кредитом сплачувати щомісячно Банку проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі - 30,00 % річних, крім випадків, передбачених п. 2.2. Договору.

Згідно п. 5.2. Договору Клієнт зобов`язався до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою (з дати укладення Договору) Датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на Рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу в сумі не менше 15 (п`ятнадцяти) відсотків від залишку заборгованості за Кредитом на Дату розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідними тарифами Банка. При цьому, залишок заборгованості за Кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісії та штрафів за всіма видами заборгованості, зменшену на суму не внесеного Клієнтом щомісячного обов`язкового платежу попередніх місяців. В разі недостатності на Рахунку коштів, належних до сплати клієнтом Банку за Договором в термін виконання зобов`язань Клієнта за Договором, Клієнт вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за Договором.

Відповідно до ст. 10 Договору Позичальник засвідчив та гарантував, що на момент укладення Договору володів достатнім рівнем плато та кредитоспроможності, має всі повноваження для укладення та виконання умов Кредитного договору та не існує жодної з обставин Дефолту, визначених ст. 8 Кредитного договору. До укладення договору останній отримав всі необхідну інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», дана інформація - достатня для правильного розуміння та доступною, умови Договору зрозумілі та відповідають інтересам Позичальника, є розумними та справедливими.

Позичальник також засвідчив, що всі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких він виходив при укладенні Договору та/або Договорів забезпечення, останній приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання Позичальником Кредитного договору, Договорів забезпечення, а також не є підставою для невиконання своїх кредитних зобов`язань.

Відповідно до п. 12.1. Договору - Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за Договором.

Отже, з укладенням Договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Договором у строки та в розмірах чітко встановлених умовами Договору.

Проте, всупереч вимогам п. 2.1., п. 5.1., п. 5.2. Договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячне погашення кредитної заборгованості згідно Договору до 10-го числа кожного місяця, у зв`язку з чим станом на 25.03.2021 заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором № 011/7663/152920 від 01.08.2013 складає 133 208,92 гривень, яка складається з: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 133 208,92 грн; заборгованість за Недозволеним овердрафтом - 0,00 грн.

Відповідно до рішення Кредитора сума пені не стягується в рамках даного спору, однак продовжує нараховуватись, що не суперечить нормам чинного в Україні законодавства.

Умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що стало підставою для звернення банку до суду з позовом у даній справі.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 ГК України визначено, що господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін у даній справі врегульовано кредитним договором, за яким, згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно з п. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Пунктом 2 ст. 1050 ЦК України визначено якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України)

Перевіривши наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок заборгованості по Кредитному договору № 011/7663/152920 від 01.08.2013, судом встановлено, що вказаний розрахунок виконаний правильно та обґрунтовано.

Відповідач правом на заперечення проти заявлених до стягнення сум не скористався, свого документально та нормативно обґрунтованого контррозрахунку суду не подав.

За таких обставин, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем відповідачу кредиту, відповідачем не надано доказів повернення кредитних коштів своєчасно та в повному обсязі, позовні вимоги про стягнення 133208,92 грн. заборгованості за дозволеним овердрафтом є обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, позов задовольняється повністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Фурсаєва Олександра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (юридична особа: вул. Лєскова, буд. 9, м. Київ, 01010, поштова адреса: пр.-т. Ушакова, буд. 53, м. Херсон, 73003, ідентифікаційний код 14305909) - 133208 (сто тридцять три тисячі двісті вісім) грн 92 коп. заборгованість за дозволеним овердрафтом та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.01.2022.

Суддя Т.А. Азізбекян