ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2021м. ДніпроСправа № 904/7308/21

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Савенко О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДАМАНТ", 50081, м.Кривий Ріг, мікрорайон 5-Зарічний, буд.17,

про визнання рішення загальних зборів недійсним

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДАМАНТ", 50081, м.Кривий Ріг, мікрорайон 5-Зарічний, буд.17, , в якій просить визнати рішення загальних зборів співвласників ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «АДАМАНТ» оформлене протоколом №4 від 04.01.2021 року недійсним.

Також позивач просить стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 19.08.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

21.09.2021р. до суду від позивача надійшло клопотання про закінчення підготовчого провадження, у зв`язку з неподанням відповідачу відзиву на позовну заяву. Клопотання позивача не підлягає задоволенню, оскільки 21.09.2021р. до суду від відповідача надійшло клопотання про надання часу для складання та подання відзиву на позовну заяву та перенесення розгляду справи на іншу дату, про що було зазначено в ухвалі суду від 21.09.2021р.

04.10.2021р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповідач зазначає, що для прийняття рішень достатньо більше половини від загальної площі квартири, а відсутність листка письмового опитування у позивача та її особистого голосування не свідчать про те, що рішення не прийнято та не є безумовною підставою для визнання рішень загальних зборів недійсними.

11.10.2021р. до суду від позивача надійшло клопотання про визнання обставин встановленими. Судом клопотання прийнято до відома.

11.10.2021р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначила, що вона не була присутня в якості співвласника на загальних зборах 04.01.2021р. Також, протокол № 4 Загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "АДАМАНТ" від 20.12.2020р. не відповідає формі протоколу, затвердженому Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 203 від 25.08.15 "Про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку", зареєстрованим 08.09.15р. за № 1083/27528, а саме: підписи, прізвища, ініціали осіб, що склали протокол не повторюються на кожній сторінці, є різними. Спірний протокол не підписаний усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах; у протоколі не зазначено повну інформацію про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників; прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, реальна загальна площа квартири та реальна площа, що належить співвласнику, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника.

19.10.2021р. до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивач не заперечує той факт, що нею повідомлення про проведення загальних зборів було отримано поштовим відправленням. Також відповідачем було здійснено розрахунок квадратури з урахуванням зауважень позивача, відповідно до яких загальний розмір квадратних метрів співвласників, що здійснювали голосування збільшився на 29,38 квадратних метрів.

03.11.2021р. до суду від позивача надано клопотання щодо відеозапису наданого відповідачем.

03.11.2021р. до суду від позивача надано клопотання відносно заяви відповідача щодо свідка позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3

01.12.2021р. до суду від відповідача надійшли письмові пояснення у формі порівняльної таблиці. Судом письмові пояснення прийняті до відома.

Ухвалою суду від 22.12.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.12.2021р.

22.12.2021р. до суду від відповідача надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що оцінка змісту бланків опитування не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки це не випливає на волевиявлення співвласників ОСББ при вирішенні питань, які виносилися на розгляд Загальних зборів, а неврахування результатів волевиявлення співвласників у формі листків письмового опитування є прямим втручанням у їх гарантоване право щодо прийняття участі в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному законом і статутом об`єднання, права обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання, що у свою чергу, опосередкує недотриманню балансу інтересів більшості інших співвласників.

22.12.2021р. до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи протоколу № 1 зі створення та засідання ініціативної групи з підготовки, скликання та проведення Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Адамант" від 20.11.2020р.

24.12.2021р. в судовому засіданні оголошено перерву по 30.12.2021р.

30.12.2021р. в судове засідання представники сторін не з`явились.

В судовому засіданні, 30.12.2021р., прийнято рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.08.2019 року на підставі Протоколу № 1 установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 від 20 липня 2019 року було прийнято рішення щодо створення та було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Адамант», відповідно до якого ОСОБА_1 було обрано Головою Правління ОСББ.

20 грудня 2021 року у подвір`ї багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 ініціативною групою зі скликання та проведення Загальних зборів було проведено Загальні збори співвласників ОСББ «Адамант» з наступним Порядком денним Загальних зборів:

1) Обрання Голови та Секретаря Загальних ОСББ «Адамант»;

2) Звіт Правління ОСББ «Адамант» за період з 01.01.2020 по 30.11.2020 року;

3) Звіт Ревізійної комісії ОСББ «Адамант» за період з 01.01.2020 по 30.11.2020 року;

4) Про припинення повноважень діючого складу Правління ОСББ «Адамант»;

5) Про обрання Правління ОСББ «Адамант» у новому складі;

6) Про припинення повноважень діючої Ревізійної комісії ОСББ «Адамант»;

7) Про обрання Ревізійної комісії ОСББ «Адамант» у новому складі;

8) Про виключення зі складу осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, ОСОБА_4 .

Рішення, прийняті співвласниками ОСББ було оформлено у формі Протоколу № 4 Загальних зборів співвласників ОСББ від 20 грудня 2021 року, 27.01.2021 року були внесені зміни у відомості про ОСББ «Адамант», а саме: Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 27.01.2021 08:18:12, 001019338, Зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, ОСОБА_5 , Виконавчий комітет Криворізької міської ради.

Не погодившись з результатами Протоколу № 4 Загальних зборів співвласників ОСББ від 20 грудня 2021 року, на підставі якого було здійснено реєстраційні дії, ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою щодо визнання рішення загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Адамант», оформленого Протоколом № 4 від 04.01.2021 року недійсним, аргументуючи свої позовні вимоги у зв`язку з недотриманням:

1) порядку повідомлення Позивача, як співвласника та власників житла про проведення загальних зборів;

2) вимог законодавства щодо забезпечення можливості ознайомлення з прийнятим рішенням;

3) реалізації прав Позивача, як співвласника, обирати та бути обраним, пропонувати кандидатури, надавати зауваження, заперечення, зміни або доповнення та приймати участь в управлінні спільним майном багатоквартирного будинку;

4) порядку допуску до участі у зборах та наданням права голосу особам, які не є власниками житла ( ОСОБА_6 );

5) порядку допуску до участі у зборах сторонньої особи, яка не є власником житла, без підтвердження наявності довіреності щодо представництва будь-кого з співвласників ( ОСОБА_7 );

6) встановленої законом типової форми листків письмового опитування співвласників будинку;

7) вимог закону щодо порядку визначення кількості голосів пропорційно розміру площі житлових та нежитлових приміщень;

8) вимог статуту ОСББ в частині необхідності визначення строку обрання ревізійної комісії, обрали в новому складі на невизначений строк.

Положеннями ст.83 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві.

У відповідності до положень ст. 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. У той же час зазначається, що особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом.

Статтями 87 та 88 ЦК України передбачено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут. У статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені ЦК України або іншим законом.

У відповідності до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом, де загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Окрім цього положеннями ст.98 ЦК України передбачено, що Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів.

З огляду на зазначене, ст. ст. 87, 88 ЦК України конкретизовано, що будь-яка юридична особа після проведення державної реєстрації такої юридичної особи, затвердження її установчих документів (статуту) здійснює свою діяльністю у відповідності до Статуту, яким визначається порядок діяльності статутних органів та порядок прийняття рішення та передбачає скликання та проведення загальних зборів не тільки керівним або виконавчим органом, а й ініціативною групою.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено та врегульовано Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у редакції, чинній на момент скликання та проведення Загальних зборів співвласників ОСББ (надалі Закон Про ОСББ), встановлено, що:

1) Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання, де вищим органом управління об`єднання є загальні збори співвласників;

2) Загальні збори співвласників можуть бути ініційовані ініціативною групою, у складі не менше трьох співвласників.

У той же час, пунктом 5 Розділу III Статуту ОСББ у редакції, яка була чинна станом на дату проведення Загальних зборів співвласників (20.12.2020 року) (надалі - Статут) визначено наступний порядок скликання Загальних зборів співвласників ОСББ, а саме:

1) Загальні збори співвласників скликаються і проводяться Правлінням ОСББ або ініціативною групою у складі з не менш як трьох співвласників;

2) Правління ОСББ (ініціативна група) не менше ніж за 14 днів до дати проведення загальних зборів під підпис повідомляє кожного співвласника або розміщує інформацію у загальнодоступних місцях, на дошках оголошень у кожному під`їзді або за допомогою Інтернет про проведення Загальних зборів співвласників. У повідомлені зазначається дата, час та місце проведення загальних зборів співвласників та проект порядку денного.

Тобто, Статутом конкретизовано, що порядок денний Загальних зборів співвласників ОСББ може бути змінено (конкретизовано) при безпосередньому проведенні Загальних зборів співвласників, оскільки можливість внесення змін до проекту порядку денного Загальних зборів співвласників гарантує можливість кожному співвласнику:

1) надати власні пропозиції та зауваження до порядку денного;

2) скористатись своїм правом та здійснити волевиявлення щодо участі в діяльності ОСББ.

При дослідженні відеодоказів, наданих Відповідачем, Судом було встановлено, що перед початком проведення Загальних зборів було вирішено організаційні питання, у тому числі, що пов`язані з затвердженням питань порядку денного, де присутніми було прийнято одностайне рішення щодо внесення змін до порядку денного та його остаточного затвердження (03:05 - 08:15 хвилини відеодоказу).

Судом також було встановлено, що пунктом 9 Розділу III Статуту передбачено можливість проведення ініціативною групою зі скликання та проведення Загальних зборів письмового опитування, задля можливості отримання необхідної кількості голосів, визначеної пунктом 8 Розділу III Статуту та необхідної для того аби рішення вважалось прийнятим (більше половини від загальної кількості співвласників).

В ході судового розгляду Судом було встановлено, що письмове опитування здійснювалось ініціативною групою зі скликання та проведення Загальних зборів ОСББ протягом 15 календарних днів з дати їх проведення.

В ході судового розгляду справи Судом також було встановлено наступне:

1) Загальний результат голосування визначався не кількістю голосів, поданих за проект рішення безпосередньо під час загальних зборів, а встановлювався з урахуванням і тих голосів співвласників, поданих за проекти рішень зборів, які не брали участі в загальних зборах, але письмово, впродовж наступних 15 календарних днів (частина 15 ст.10 Закону про ОСББ), підтримали проект;

2) Законодавець не виключає прийняття обов`язкових для співвласників ОСББ рішень загальних зборів, якщо у загальних зборах брали участь учасники, мінімальна кількість яких становить три особи, які ініціюють скликання зборів та пропонують порядок денний, якщо подальше письмове опитування інших співвласників ОСББ встановлює необхідну кількість голосів щодо підтримку порядку денного Загальних зборів (підтримали більше половини загальної кількості голосів співвласників цього Об`єднання), тобто була врахована визначену ч. 4 ст.4 Закону Про ОСББ специфічна (некомерційна) мета створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та була встановлена гарантія для забезпечення участі співвласників в управлінні ОСББ, через можливість письмового голосування за проекти рішень без фізичної участі у зборах, у тому числі, шляхом врахування голосів, поданих співвласниками під час проведення зборів, а також голосів, які були подані впродовж наступних 15 календарних днів в ході письмового опитування решти співвласників Об`єднання, які безпосередньою фізичної участі у зборах не приймали.

Загалом, право Позивача, як співвласника, на управління справами через участь у загальних зборах ОСББ «Адамант» у встановленому законом порядку може бути реалізоване двома рівнозначними способами: безпосередньою участю особи й голосуванням під час зборів співвласників; або участю співвласника у письмовому опитувані (голосуванні) за проекти рішень вищого органу управління ОСББ після дати проведення цих зборів.

Фактично, Законом Про ОСББ встановлено два можливі способи повідомлення співвласника про проведення Загальних зборів, або шляхом вручення безпосередньо співвласнику під розписку або шляхом надіслання поштового відправлення рекомендованим листом. В свою чергу, ч.4 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» конкретизовано процедуру повідомлення про проведення Загальних зборів ОСББ, а саме: повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку.

З урахуванням викладеного, Суд, досліджуючи твердження Позивача в частині порушення порядку повідомлення Позивача, як співвласника та власників житла про проведення загальних зборів, звертає увагу на наступне:

1) Нормами ст. ст. 6, 10 Закону про ОСББ конкретизовано лише способи повідомлення співвласників про проведення загальних зборів, а нормами ч.4 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» встановлено саме порядок здійснення такого повідомлення (у тому числі шляхом надсилання на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику у багатоквартирному будинку (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 916/86/20 та у постанові суду касаційної інстанції від 22.06.2021 у справі № 910/9672/20);

2) Факт направлення повідомлення про проведення Загальних зборів на адресу квартиру, яка належить власнику, або факт незаперечення співвласника про отримання інформації про проведення таких Загальних зборів, у тому числі шляхом особистої присутності на них, свідчить про дотримання встановленого законодавством порядку повідомлення Позивача про проведення Загальних зборів (аналогічний висновок міститься, серед іншого, у п. 4.21 постанови Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 916/86/20);

3) Ініціативна група не має права примушувати співвласників отримувати повідомлення про скликання Загальних зборів, а зазначення дати і причин невручення і повернення конверта не входить до компетенції ініціативної групи з огляду на вимоги Закону України «Про поштовий зв`язок», Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (зазначено у висновку, викладеному у п. 5.17 Постанови Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 910/9672/20);

У той же час, за змістом позовної заяви Позивача, Судом було досліджено факт обізнаності Позивача щодо дати, місця проведення та проекту порядку денного Загальних зборів ОСББ , проти чого заперечувала Позивач у ході судового розгляду справи.

За сукупністю доказів, що міститься у матеріалах справи Суд констатує, що Позивачу було відомо про проведення Загальних зборів, шляхом:

1) Отримання повідомлення про проведення Загальних зборів поштовим відправленням;

2) Ознайомлення з повідомленням про проведення Загальних зборів в місцях загального користування.

Факт належного повідомлення Позивача, як співвласника було підтверджено у ході судового розгляду, а саме, копією фіскального чеку від 02.12.2020р. на ім`я ОСОБА_1 (а/с 96, том 2)

У ході дослідження відеодоказу, наданого Відповідачем (починаючи з 00:54 хвилини) також було встановлено факт її присутності при проведенні Загальних зборів (на балконі своєї квартири), про що також було зазначено у позовній заяві в частині факту особистої присутності (абзац 2 сторінки 1 позовної заяви).

При дослідженні письмових показань (заява в порядку ст.88 ГПК України, які нотаріально завірені) ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а/с 221-222, том 1) було встановлено факт того, що: Загальні збори відбулись; іншим співвласникам, крім Позивача, також було відомо про дату, час, місце та проект порядку денного Загальних зборів; зазначені особи перебували разом з Позивачем при проведенні Загальних зборів та спостерігали за їх проведенням.

Також, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 вела відеозапис цих зборів та періодично спілкувалась із учасниками зборів, про що свідчать зазначені вище заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Втім, суд підтверджує, що правомірність присутності ОСОБА_7 при проведенні Загальних зборів є суперечливою, оскільки зазначена особа не є співвласником багатоквартирного будинку, однак його присутність жодним чином не впливає на волевиявлення співвласників, про що свідчить наказ № 1К про призначення ОСОБА_7 на посаду юрисконсульта (уповноваженої особи з правових питань діяльності ОСББ) від 01.10.2021р. (а/с 130, том 2)

Досліджуючи твердження Позивача в частині встановленої законом типової форми листків письмового опитування співвласників будинку та посилання на положення Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в частині обов`язковості дотримання вимог Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства «Про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку» № 203 від 25.08.2015 року звертає увагу на наступне:

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» письмове опитування може проводитись щодо одного або декількох питань одночасно. Питання - це текст, у якому викладається пропозиція у вигляді резолюції, щодо якої учаснику опитування пропонується відповісти «за», «проти» або «утримався». Питання повинно мати чітке і зрозуміле формулювання, що не допускає різних тлумачень.

Письмове опитування співвласників проводиться шляхом власноручного заповнення ними листків опитування, в яких зазначається день опитування, прізвище, ім`я по-батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представників), відповідь співвласника на питання «так», «ні» або «утримався», особистий підпис співвласника та особи, що проводила опитування.

Тобто, частина 8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» зазначає, що листки письмового опитування співвласника заповнюються співвласником особисто, внаслідок чого Відповідач не може нести відповідальність щодо зазначеної в листках письмового опитування інформації (щодо її повноти, правильності заповнення та всебічності).

При дослідженні бланків опитування, які використовувалися ініціативною групою для опитування співвласників ОСББ, Судом було встановлено їх відповідність змісту та вимогам ч. 8 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», оскільки жодної типової форми листка письмового опитування співвласника законодавством не передбачено та не затверджено.

Суд наголошує, що положеннями частини 8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено перелік інформації, яка має бути зазначено та який заповнюється особисто співвласником.

З урахуванням вищевикладеного, слід дійти висновку, що оцінка змісту бланків опитування не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки це не впливає на волевиявлення співвласників ОСББ при вирішенні питань, які виносилися на розгляд Загальних зборів (така позиція повністю узгоджується з позицією, яка була викладена у Постанові Центрального апеляційного господарського суду у справі № 335/14210/18 від 02.06.2021 року).

Суд наголошує, що підстав для визнання листків письмового опитування співвласників ОСББ недійсними чинним законодавством не передбачено.

Положеннями частини 1 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» конкретизовано, що якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

У той же час, у преамбулі Закону України Закону Про ОСББ чітко визначено, що саме цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Таким чином, положеннями ч.1 ст. 10 Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» чітко розмежовується дві форми управління багатоквартирним будинком, а саме:

1) Зборами співвласників (щодо обрання управителя або прийняття рішень щодо спільної сумісної власності)

2) Прийняття рішення співвласниками при проведенні Загальних зборів ОСББ, як вищого органу управління ОСББ, у разі його створення власниками житлових та нежитлових приміщень.

Таким чином Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням такого будинку та Протокол Загальних Зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку це абсолютно різні за своєю суттю та правовою природою документи, оскільки їх правова природа передбачена абсолютно різними галузевими законодавчими актами, а отже обов`язковість дотримання чіткої форми протоколу, передбаченого Наказом № 203 не має жодної обов`язковості при складанні Протоколу Загальних зборів саме ОСББ, як юридичної особи.

Досліджуючи твердження Позивача в частині недотримання вимог закону щодо порядку визначення кількості голосів пропорційно розміру площі житлових та нежитлових приміщень звертає увагу на наступне:

За змістом статті 10 Закону про ОСББ передбачено:

1)Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності;

2)Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників;

3)Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів «за» або «проти», встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів «за» не набрано, рішення вважаються неприйнятими;

4)Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування («за» чи «проти»).

Ідентичні вимоги передбачені пунктами 7-10 Розділу III Статуту ОСББ.

Загальна площа квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку: АДРЕСА_2 (на підставі Протоколу Установчих зборів ОСББ «Адамант») становить: 5874,6 м. кв.

Тобто Рішення Загальних зборів ОСББ є прийнятими, якщо за нього проголосувало більше 2937,3 м. кв. (більше 50%).

Так, Позивачем, при обґрунтуванні позовних вимог неодноразово наголошувалось на недоліках у заповненні листків письмового опитування співвласників (а/с 19-141, том 1), що на думку Позивача, є безумовною підставою для їх неврахування при встановленні фактичного волевиявлення співвласників, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Таким чином, Загальні збори ОСББ проведені із дотриманням вимог законодавства, рішення зборів є правомочним, оскільки прийнято більшістю голосів, права Позивача порушені не були, оскільки нею було реалізовано право на участь у діяльності об`єднання, шляхом прийняття участі при проведенні Загальних зборів.

Наголошуємо й на тому, що ОСББ здійснює свою діяльність майже 1 рік, яка спрямована на утримання та використання спільного майна співвласників, забезпечення і захисту прав, а тому визнання недійсними Загальних зборів ОСББ буде здійснене без урахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами усіх співвласників, які тривалий час належним чином реалізують свої права на участь в управлінні справами ОСББ та виконують свої обов`язки зі сплати внесків та інших платежів, пов`язаних з утриманням будинку, та інтересами позивача.

За приписами ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи, що Позивач звертаючись до суду із даним позовом, виступає проти більшості співвласників багатоквартирного будинку, котрі виявили свою згоду та погоджуються з діяльністю ОСББ, то прийняття рішення про задоволення позовних вимог в даній справі не буде відповідати завданням господарського судочинства та такі дії спрямовані на дестабілізацію роботи ОСББ.

Зазначена позиція узгоджується з положеннями статті 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідно до якої кожному співвласнику ОСББ гарантовано право щодо прийняття участі в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання, не порушуючи, при цьому права інших співвласників.

З урахуванням викладеного, Судом враховано , що оцінка змісту бланків опитування не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки це не впливає на волевиявлення співвласників ОСББ при вирішенні питань, які виносилися на розгляд Загальних зборів, а неврахування результатів волевиявлення співвласників у формі листків письмового опитування є прямим втручанням у їх гарантоване право щодо прийняття участі в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному законом і статутом об`єднання, права обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання, що, у свою чергу, опосередкує недотриманню балансу інтересів більшості інших співвласників та порушенню їх конституційних прав.

З урахуванням викладеного Суд наголошує на тому, що підстави для визнання недійсним листків письмового опитування відсутні, оскільки визнання їх недійсними, у тому числі, в межах чинного законодавства не передбачена.

Судом враховано, що виявленні неточності не спростовують двох фактів:

1) Невірне або неповне зазначення документа, що підтверджує право власності, не виключає того факту, що саме ця особа є власником;

2) Неповне або неточне зазначення квадратури, що належить власнику зазначено виключно в межах арифметичної похибки, та не впливає на результат.

Щодо доводів викладених позивачем в інформаційній довідці від 01.12.2021р. (а/с 137-141, том 2) та письмових пояснень відповідача щодо порядку визначення кількості голосів пропорційно розміру площі житлових та нежитлових приміщень (а/с 164-173, том 2) суд перевіривши розрахунки надані сторонами прийшов до висновку, що загальний розмір квадратних метрів квартир та нежитлових приміщень, які проголосували «за» становить 3553,46 м. кв. (3553,46 м. кв. / 5874,6 м. кв. (загальна площа квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (було встановлено на підставі Протоколу Установчих зборів ОСББ «Адамант») * 100%) та становить 60,48 %, (а/с 173, том 2), тобто більше половини від загальної квадратури квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Судом, при підрахунку було враховано результати письмового опитування співвласників, які не голосували або не були присутні при проведенні Загальних зборів (листки письмового опитування співвласників) з урахуванням фактично встановленої Судом квадратури та неврахування результатів голосування ОСОБА_6 (кв. № 71); ОСОБА_2 (кв. № 94); ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (кв. № 63).

Судом також враховано, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 338/180/17, у справі № 905/1926/16, у справі №569/17272/15-ц).

Частиною 2 ст. 4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, що кореспондуються за змістом зі ст. 20 ГК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої із зазначених умов унеможливлює задоволення позову.

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.10.2019 у справі № 525/505/16-ц).

У розрізі визнання недійсним Рішення Загальних зборів ОСББ «Адамант» слід врахувати, що:

1) Рішення загальних зборів є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Рішення загальних зборів учасників господарського товариства є актом органу управління юридичної особи, а не одностороннім правочином, оскільки приймається загальними зборами учасників, які не є ні суб`єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства;

2)Для визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів його члена (співвласника багатоквартирного будинку). Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

У цьому аспекті Судом також враховано наступне:

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Виходячи зі змісту наведених статей Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов:

1) Наявності у позивача певного (інтересу);

2) Порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача;

3) Належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

При цьому, наголошуємо на тому, що відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Наголошуємо на тому, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України .

До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 Цивільного кодексу України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за ст. 216 Цивільного кодексу України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

1) Невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

2) Порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

3) Позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

При цьому суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

Звертаємо увагу Суду, що якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Про обов`язковість та необхідність сукупності зазначених обставин для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи наголошено в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у № 911/1798/18 від 02.05.2019 року та Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/21845/16 від 04 грудня 2018 року.

Однак, звертаємо увагу Суду, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень, оскільки:

1) Не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Вирішуючи питання про недійсність рішень загальних зборів суд, у тому числі, оцінює, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення, а також встановлює факт порушення цим рішенням прав і законних інтересів учасника товариства (Постанова Верховного Суду України у справі № 902/1413/15 від 26.10.2016 року; Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 925/973/17 від 24 жовтня 2018 року);

2) Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлений, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень (Постанова Верховного Суду у справі № 927/699/17 від 21.03.2018 року; Постанова Верховного Суду у справі № 916/375/17 від 20.03.2018 року; Постанова Верховного Суду у справі № 910/22291/16 від 28.03.2018 року);

3) Судом можуть бути визнанні недійсними лише ті рішення загальних зборів, які порушують права учасника (акціонера). Проте суд не має підстав визнавати недійсними рішення, прийняті з інших питань порядку денного загальних зборів, якщо позивачем не доведено, що вони порушують його права та законні інтереси (Постанова Верховного Суду у справі № 904/9431/15 від 27.03.2018 року; Постанова Верховного Суду у справі № 914/1968/16 від 12.04.2018 року; Постанова Верховного Суду у справі № 920/888/17 від 17.04.2018 року).

З урахуванням викладеного та за змістом матеріалів справи, допустимих та належних доказів Позивачем жодним чином не доведено саме тих обставин, які впливають на безумовне визнання рішень Загальних зборів недійсними, оскільки:

1) процедуру повідомлення Позивача про проведення Загальних зборів було дотримано.

2) Прийняті на Загальних зборах рішення жодним чином не вливають на право та інтереси Позивача щодо участі у діяльності ОСББ, як юридичної особи, а також правомірності та законності свого інтересу у скасуванні внесенні змін у відомості про юридичну особу - ОСББ, так само як і не обґрунтовано співмірності балансу своїх прав, законних інтересів та прав і законних інтересів інших співвласників багатоквартирного будинку, які не вимагають скасування прийнятих рішень;

3) Водночас, прийняті Загальними зборами рішення жодним чином не позбавляють Позивача можливості реалізувати своє право на прийняття участі в управлінні будинком, натомість задоволення позовних вимог призведе до негативних наслідків для інших співвласників багатоквартирного будинку, волевиявлення більшості яких було спрямовано на прийняті рішення.

Згідно зі ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню на підлягають.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 30.12.2021р.

Суддя С.П. Панна