ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"28" грудня 2021 р. м. Одеса Справа № 916/329/21(916/2711/21)
Господарський суд Одеської області у складі судді Антощук Світлани Іванівни; дослідивши матеріали справи

за позовом: Розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛРУМ" (67660, Одеська обл., Біляївський р-н., с. Холодна Балка, вул. Санаторна, буд. 2-К; )

до відповідачів: фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_1 ) та фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Омарової Віолети Султанівни

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу №7874, 7876, 7878 від 17.06.2021р., витребування майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядник майном Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛРУМ" арбітражна керуюча Бова Д.В. звернулася до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу №7874, 7876, 7878 від 17.06.2021р., витребування майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.09.2021р. відкрито провадження у справі №916/2711/21; залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідачів приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Омарову Віолету Султанівну; справу ухвалено розглядати в межах справи №916/329/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛРУМ" за правилами загального позовного провадження із присвоєнням справі №916/329/21(916/2711/21). Підготовче засідання суду призначено на 20.10.2021р.

25.11.2021р. Позивач звернувся до господарського суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд накласти арешт на машиномісця НОМЕР_5, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що розташовані за адресою АДРЕСА_3 та перебувають у володінні ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим третім особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження (відчуження, продажу, реалізації на торгах, іншим чином набуття у власність тощо) та будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо цього Нерухомого майна; заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо Нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.11.2021р. у задоволенні вищевказаної заяви Позивача було відмовлено, у зв`язку із тим, що відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень у справі №916/329/21 було вжито заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛРУМ", у тому числі те, що вибуло із його власності у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство, у тому числі на машиномісця № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 (із вказаним судовим рішенням можна ознайомитись за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/98850951).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.11.2021р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

20.12.2021р. у судовому засіданні було постановлено ухвалу про перерву у судовому засіданні до 29.12.2021р. о 14:30 год., про що зазначено у протоколі судового засідання.

28.12.2021р. Позивач звернувся до господарського суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд накласти арешт на машиномісця НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_4 , що розташовані за адресою АДРЕСА_3 та перебувають у володінні ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим третім особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження (відчуження, продажу, реалізації на торгах, іншим чином набуття у власність тощо) та будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо цього Нерухомого майна; заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо Нерухомого майна.

Дана заява Позивача обґрунтована тим, що у зв`язку із постановленням 10.11.2021р. у справі №916/329/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛРУМ" постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури, відповідно до положень ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства скасовано арешти, накладені на майно боржника та інші обмеження щодо розпорядження його майном. Положеннями цієї ж статті Кодексу встановлено, що після визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. У зв`язку із чим, Позивач просив суд застосувати правовий висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2020р. у справі №50/790-43/173 та вжити заходів забезпечення позову, у вигляді накладення арешту на машиномісця НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_4, що розташовані за адресою АДРЕСА_3 з метою відновлення порушеного права Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛРУМ" та з метою реальності виконання рішення господарського суду, у випадку задоволення позовних вимог.

Дослідивши заяву Позивача про вжиття заходів забезпечення позову, господарським судом встановлено наступне.

Постановою Господарського суду Одеської області 10.11.2021р. у справі №916/329/21 визнано банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю „БЕЛРУМ" та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражну керуючу Бову Д.В.; скасовано арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (із вказаним судовим рішенням можна ознайомитись за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/101308558).

Частиною 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Таким чином, з моменту постановлення постанови про визнання боржника банкрутом у справі №916/329/21 арешти, накладні на майно боржника, у тому числі у межах забезпечення вимог кредиторів, скасовано.

Обґрунтовуючи можливість накладення арештів судом на майно банкрута заявник посилається на правовий висновок колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у п. 31 постанови від 13.02.2020р. у справі №50/790-43/173, відповідно до якого: "встановлена абзацом 8 частини 1 статті 38 Закону про банкрутство заборона на накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном боржника, визнаного банкрутом, за колом осіб поширюється на суб`єктів, яким законодавством надано повноваження на накладення арештів (інших обмежень) на майно фізичних та юридичних осіб, зокрема, органи державної виконавчої служби, реєструючі та правоохоронні органи та їх посадових осіб (стаття 56 Закону України "Про виконавче провадження", частина 2 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статті 43, 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", статті 171-173 Кримінального процесуального кодексу України). Зазначена правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеними у постанові від 16.10.2018 у справі №Б-50/112-09. Отже, господарський суд, який розглядає справу про банкрутство, не позбавлений процесуального права за клопотанням кредитора вжити заходів забезпечення його вимог у справі про банкрутство шляхом накладення заборони на відчуження майна боржника в ліквідаційній процедурі, виходячи із доводів кредитора та фактичних обставин справи, а також керуючись принципами законності, диспозитивності та пропорційності в силу статей 2, 14, 15 ГПК України та з урахуванням інтересів кредиторів і боржника у справі про банкрутство. Такі процесуальні дії господарського суду, в тому числі на стадії апеляційного перегляду судового рішення, відповідають функції господарського суду, як учасника справи про банкрутство, щодо забезпечення справедливого балансу між кредиторами і боржником та контролю за правильністю і черговістю здійснення арбітражним керуючим дій у відповідній судовій процедурі банкрутства, в тому числі ліквідаційній процедурі."

Положення ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, суд вважає вказаний правовий висновок Верховного Суду у даній справі застосовним.

Щодо фактичних підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує наступне.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи положення частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах № 906/824/17 (ухвала від 07.08.2018) та № 902/483/18 (постанова від 21.01.2019).

У позовній заяві Розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛРУМ" заявлено основні вимоги немайнового характеру та похідні від них майнові вимоги.

Так, основними вимогами немайнового характеру є позовні вимоги щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 17.06.2021р. машиномісць НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_4, що розташовані за адресою АДРЕСА_3, укладених між фізичною особою ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 , що зареєстровані у реєстрі за №№7874, 7876, 7878. Похідними вимогами є витребування вказаного нерухомого майна (віндикація) із володіння ОСОБА_2 .

Позивач зазначив, що вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі, у випадку задоволення позовних вимог, сприятиме виконанню судового рішення та реальному захисту порушених прав Позивача.

Позивач вважає, що вимоги щодо вжиття заходів забезпечення позову у цій справі є тимчасовими (на період вирішення спору по суті), виправданими, та адекватними, оскільки права Позивача, про захист яких він просить, співвідносяться з майновими наслідками заборони відповідачу та третім особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна та накладення арешту на спірне майно. Запропоновані заходи забезпечення позову не матимуть наслідком повного або часткового припинення використання спірного майна за цільовим призначенням ОСОБА_2 оскільки не перешкоджають такому використанню.

У постанові від 16.08.2018р. у справі №910/1040/18 колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначено: "Оскільки у даному разі Фірма мала намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не мала взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду."

Господарський суд вважає, що припущення Позивача про унеможливлення ефективного захисту та поновлення його порушеного права у разі задоволення позову та здійснення реєстраційних дій щодо оспорюваного майна, є обгрунтованими. Заходи забезпечення позову, обрані позивачем, є співмірними до позовних вимог, не матимуть наслідком повного або часткового припинення використання спірного майна за цільовим призначенням ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, господарський суд задовольняє заяву Позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛРУМ" (вх. ГСОО №2-1533/21 від 28.12.2021р.) про забезпечення позову - задовольнити.

2. Накласти арешт на:

машиномісце НОМЕР_5, що розташоване за адресою АДРЕСА_3, загальною площею 23,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

машиномісце № НОМЕР_3, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 22,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

машиномісце № НОМЕР_4, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 17,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, які перебувають у володінні ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 );

3. Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та будь-яким іншим третім особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження (відчуження, продажу, реалізації на торгах, іншим чином набуття у власність тощо) та будь-які реєстраційні дії відносно машиномісця НОМЕР_5, що розташоване за адресою АДРЕСА_3, загальною площею 23,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; машиномісця № НОМЕР_3, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 22,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; машиномісця № НОМЕР_4, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 17,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо цього Нерухомого майна.

4. Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо машиномісця № НОМЕР_5 , що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 23,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; машиномісця № НОМЕР_3, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 22,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; машиномісця № НОМЕР_4, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 17,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕЛРУМ" (67660, Одеська обл., Біляївський р-н., с. Холодна Балка, вул. Санаторна, буд. 2-К; ).

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирала законної сили 28 грудня 2021 р. та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Оригінал ухвали надіслати: ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛРУМ" арбітражній керуючій Бові Д.В. (01033, м. Київ-33, а/с 145).

Копію ухвали надіслати: представнику ОСОБА_2 адвокату Ставніченку М.В. (); ОСОБА_1 (АДРЕСА_1); Приватному нотаріусу Одеського нотаріального округу Омаровій Віолеті Султанівні (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 33).

Суддя Антощук Світлана Іванівна