ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3195/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання Пелехатій А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Корсун С.О. (на підставі довіреності);

від відповідача: Аскерова К.С. (на підставі довіреності);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, );

до відповідача: Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03150, м. Київ, вул. Єжі Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії «ОДЕСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, );

про стягнення 13171,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 21.10.2021 року позивач ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою (вх. ГСОО №3302/21) до відповідача АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «ОДЕСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», в якій просить стягнути з останнього 13171,32 грн. вартості нестачі вантажу, а також судові витрати у сумі 2270 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок перевезення залізничним транспортом товару за експортним контрактом №DMP/Duferco 05042018 від 05.04.2021 року, Специфікацію №1157 від 27.04.2021 року до контракту та залізничною накладною №46397709, в пункті призначення було виявлено недостачу маси вантажу у розмірі 0.71 тон, чим було заподіяно збитки вантажоодержувачу та, на думку позивача, відшкодування яких покладається на перевізника, тобто відповідача відповідно до положень Статуту залізниць, а позивач, будучи вантажовідправником, набув право вимоги до відповідача відповідно до переступного напису, що зазначений на залізничній накладній №46397709 ТОВ «Металзюкрейн Корп ЛТД» за дорученням ТОВ «МТА - Сервіс ЛТД».

Ухвалою суду від 26.10.2021 було відкрито провадження у справі №916/3195/21 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.11.2021.

19.11.2021 судом отримано від регіональної філії «ОДЕСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» відзив (вх. ГСОО №31084/21), в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, в обґрунтування чого зазначив, що позивачем не надано належних доказів на засвідчення кількості і вартості відправленого вантажу, а також не надано документів на підтвердження повноважень осіб, що здійснили переступний напис на перевізному документі, на підставі чого, на думку відповідача, позивач не довів свого права на пред`явлення до залізниці позову як то встановлено у ст. 130 Статуту, а також не підтвердив належними доказами розмір матеріальної шкоди, завданої втратою вантажу (ціну позову).

Крім цього відповідач вказує, що зі сторони залізниці, як перевізника, були виконані усі умови, встановлені Договором, Правилами приймання вантажів до перевезення та Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, а нестача вантажу сталась з вини невстановлених осіб, отже, як вважає відповідач, з боку перевізника відсутнє і протиправне діяння, і причинний зв`язок, пов`язаний із заподіяною шкодою позивачеві у вигляді нестачі вантажу, а також відсутня й провина відповідача, оскільки всі умови, встановлені діючими нормативно-правовими актами щодо перевезення такого вантажу були виконані.

У судовому засіданні 22.11.2021 суд ухвалою у протокольній формі оголосив перерву для розгляду справи по суті до 22.12.2021.

09.12.2021 до суду від ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» надійшла відповідь на відзив (вх. ГСОО №33220/21), в якій позивач зазначив, що право на пред`явлення позову передане від ТОВ «Металзюкрейн Корп ЛТД» як одержувача вантажу до ПрАТ «ДМ3» як вантажовідправника, засвідчене переуступним написом за підписами керівника та головного бухгалтера на залізничній накладній, здійснене відповідно до вимог ст. 133 Статуту залізниць України та п. 2 Правил заявлення та розгляду претензій.

Позивач вказує, ціна за 1 МТ відправленого вантажу, безпосередньо вказана у Специфікації № 1157 від 27.04.2021 до Контракту, рахунку-фактурі №ДМ300006901 від 05.07.2021 та довідці відправника про вартість нестачі вантажу від 11.10.2021 №10.6/593, що були надані Позивачем до позовної заяви, та надання яких відповідає вимогам ст. 115 Статуту залізниць України, та які є належними та допустимими доказами на підтвердження вартості вантажу.

На думку позивача, доказів, що підтверджують відсутність вини відповідача у незбереженні вантажу під час перевезення, до суду не надано, тобто, відсутність вини відповідача є недоведеною, твердження безпідставним, натомість, факт нестачі вантажу підтверджується комерційним актом, розділом «Д» якого встановлені ознаки втрати вантажу прийнятого залізницею до перевезення, а саме переривання маркування, що свідчить про втрату вантажу під час перевезення і є достатньою безумовною підставою для встановлення факту незбереження вантажу відповідачем, таким чином, стягнення з відповідача вартості нестачі вантажу у розмірі 13 171,32 грн. є обґрунтованим та правомірним.

22.12.2021 у судове засідання з`явилися представники сторін. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник позивача заперечував проти задоволення позову.

У судовому засіданні 22.12.2021 суд оголосив вступну та резолютивну частини судового рішення та повідомив, що повне рішення буде складено 28.12.2021.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

05.04.2018 між ПрАТ «ЄВРАЗ ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» (Продавець/вантажовідправник) та Компанією Duferco SA (Покупець) укладено експортний контракт №DMP/Duferco 05042018.

Як вбачається із п.1.2 Статуту ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів у протоколі від 16.04.2020, ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» до заміни найменування мало назву - ПрАТ «ЄВРАЗ ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД».

Згідно з умовами даного Контракту, Продавець зобов`язується поставити Покупцеві метало продукцію, включаючи, крім іншого і без обмежень, заготовки, чавун у чушках, сортовий прокат, круглу балку (Товар), у кількості відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього контракту, а Покупець прийняти Товар та оплатити його поставку згідно з підписаними специфікаціями (п. 1.1. Контракту).

Відповідно до п. 4.1. Контракту, Товар постачається партіями, погодженими Сторонами у відповідних специфікаціях.

Основні умови поставки визначаються відповідно до Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів - Incoterms, у редакції Міжнародної торгової палати 2010 року в Додатках до Контракту (п.4.2.).

Пунктом 4.3. Контракту узгоджено, що строки поставки Товару, а також перелік вантажовідправників і вантажоодержувачів узгоджується в специфікаціях.

Датою відвантаження Товару вважається дата штемпеля на товаросупровідних документах у пункті відправлення. Моментом поставки Товару вважається момент, погоджений Сторонами у специфікаціях до Контракту відповідно до погоджених умов поставки згідно з Incoterms 2010 (п. 4.4. Контракту).

Згідно п. 6.1. Контракту, ціна Товару визначена в доларах США/Євро та зазначається у специфікаціях до Контракту.

Оплата вартості Товару здійснюється на банківський рахунок Продавця у валюті, визначеній у специфікації, на підставі якої постачається відповідний Товар (п. 9.6. Контракту).

Якщо інше не встановлено у специфікаціях, Покупець може надати Продавцю передоплату в розмірі 80%, залишок 20% вартості Товару сплачується Покупцем після надання Продавцем розписки експедитора про отримання вантажу.

Пунктом 13.1. Контракту визначено, що цей Контракт набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом 24 місяців, а в разі відсутності за 3 (три) місяці до спливу строку дії Контракту повідомлення однієї із Сторін про небажання його продовжувати - Контракт продовжується на наступні 12 місяців.

Як зазначив позивач, враховуючи відсутність повідомлення Сторін про небажання продовжувати дію Контракту, останній було продовжено до 30 квітня 2022 року.

27.04.2021 сторонами підписано Специфікацію №1157 до Контракту №DMP/Duferco 05042018 від 05.04.2018, якою погоджено: поставку Товару - швелер гарячекатаний ТУ У 24.1-3:2020, в кількості 2055 МТ +0/-10%, ціна за 1 МТ 673,60 доларів США, загальною вартістю 1 384 248,00 доларів США; умови постачання Товару: FOB Одеса; вантажовідправник Товару - ПрАТ «ДМ3» (станція відправлення: «Кайдацька» Придніпровської залізниці; Код станції: 451203); отримувач - Duferco SA (станція призначення: «Одеса-порт-експорт» Одеської залізниці; Код станції: 400409); експедитор в порту - ТОВ «МТА - Сервіс ЛТД».

Із матеріалів справи вбачається, що 27.06.2021 зі станції відправлення «Кайдацька» Придніпровської залізниці, ПрАТ «ДМ3», як вантажовідправником, на адресу вантажоодержувача - ТОВ «Металзюкрейн Корп ЛТД», який діяв за дорученням ТОВ «МТА - Сервіс ЛТД» (експедитор в порту), залізничним транспортом був відправлений вантаж: балки і швелери №16-18, швелер № 16 ТУ У 24.1-3:2020; ГОСТ 380-2005, пакування -пакет з застосуванням кріплення ув`язки, вантаж маркований фарбою 3 помаранчеві смуги шириною по 5 см, станція призначення - «Одеса-порт-експорт» Одеської залізниці (код вантажоодержувача - 2024; код станції - 400409).

Вантаж був відправлений вантажовідправником у вагоні №63260020 за залізничною накладною №46397709, на якій на станції відправлення в графі 56 проставлений календарний штемпель станції відправлення про отримання вантажу до перевезення.

За залізничною накладною №46397709 маса вантажу у вагоні №63260020 складала 65190кг (брутто - не зазначено, тара - 23500/23120 кг).

На зворотній стороні вказаної залізничної накладної здійснено переступний напис відповідно до якого, право на пред`явлення претензії позову передано ПрАТ «ДМЗ», такий напис завірено підписами генерального директора та головного бухгалтера ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (вантажоодержувач), а також скріплено печаткою підприємства.

02.07.2021 на станції прибуття було складено комерційний акт №400305/279, з якого вбачається, що маса вантажу у вагоні №63260020 становить фактично брутто - 87200 кг, тара 23050 кг, нетто 64150 кг, що на 1040 кг менше зазначеного в перевізному документі. Зважування вагону №63260020 проводилось на справних електронних вагах RW 150 зав. №5998 (повірених 04.06.2021)

А також вказано, що фактично вантаж - балки і швелери у пакетах, навантаження у вагоні навалом в один штабель на всю довжину вагона, маркування 3 полоси жовтого кольору, від правого борту маркування переривається на 300 мм., посередині вагону нанесене маркування однією поперечною смугою білого кольору на всю ширину вагона - маркування не переривається.

Даний комерційний акт підписаний начальником станції, начальником вантаж. р-н, комерційним агентом та вантажоодержувачем.

Відповідно до довідки про вартість нестачі вантажу №10.6/593 від 11.12.2021 за підписом т.в.о. генерального директора В.О. Баш та погоджено начальником відділу супроводу продажів О.П. Кікош, директором з продажів І.В. Шевченко, вартість нестачі товару балки та швелери №16-18, швелер № 16 ТУ У 24.1-3:2020; ГОСТ 380-2005, відправленого вантажовідправником ПрАТ «ДМЗ» за Контрактом №DMP/Duferco 05042018 від 05.04.2018р. на адресу вантажоодержувача/експедитора в порту ТОВ «Металзюкрейн Корп ЛТД» за дорученням «МТА Сервіс ЛТД» за залізничною накладною №46397709 складає 13 171,32 грн. з ПДВ.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до п.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (далі - Статут залізниць України), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

В силу вимог ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, ст.6 Статуту залізниць України, наявна у матеріалах справи залізнична накладна №46397709, свідчить про укладення між відправником (позивач) і залізницею (відповідач) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача - ТОВ «Металзюкрейн Корп ЛТД» за дорученням ТОВ «МТА - Сервіс ЛТД».

Статтею 133 Статуту залізниць України унормовано, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним написом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2 Правил заявлення та розгляду претензій, передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: "Право на пред`явлення претензії та позову п е р е д а н о ". Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Як було встановлено судом, на зворотній стороні залізничної накладної №46397709 здійснено переступний напис відповідно до якого, право на пред`явлення претензії позову передано ПрАТ «ДМЗ», такий напис завірено підписами генерального директора та головного бухгалтера ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» (вантажоодержувач), а також скріплено печаткою підприємства, що цілком відповідає вимогам ст.133 Статуту залізниць України, п. 2 Правил заявлення та розгляду претензій, отже не заслуговують на увагу заперечення відповідача з приводу того, що позивачем не надано відповідних документів для підтвердження повноважень зазначених осіб на здійснення такого переуступного напису, оскільки законодавством не передбачено обов`язку будь-яких надання документів на підтвердження повноважень керівника і головного (старшого) бухгалтера вантажоодержувача, яким проставлений переуступний напис.

Також вказана залізнична накладна свідчить, що завантаження вантажу у вагон здійснювалося відправником, а відповідно до вимог ч.3 ст.308 Господарського кодексу України, які кореспондуються з вимогами ч.2 ст.917 Цивільного кодексу України, вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством. Аналогічні вимоги щодо обов`язку вантажовідправника підготувати вантаж до перевезення містяться і у п.4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082. При цьому в силу вимог ч.1 ст.918 Цивільного кодексу України, завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з п. 1 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (ст. 32 Статуту) затверджених наказом Міністерства транспорту України 20.08.2001 N 542 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 р. за №796/5987, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т.ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. Кам`яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах.

Вантажі, пойменовані та не пойменовані в додатку до цих Правил, можуть перевозитись у вагонах відкритого типу в разі застосування відправниками засобів пакування (м`які контейнери, спеціалізовані контейнери, ящики та інші засоби упаковки або тари, маса брутто яких більше 500 кг) або навалом/насипом з використанням вагонного вкладиша, якщо такий спосіб перевезення допускається стандартом або технічними умовами на продукцію.

З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу (п. 6 Статуту).

Відповідно до ч. 1 ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Судом встановлено, що відповідачем здійснювалось перевезення вантажу: балки і швелери №16-18, швелер № 16 ТУ У 24.1-3:2020; ГОСТ 380-2005 за залізничною накладною №46397709 від 27.06.2021.

Однак, як вбачається із складеного комерційного акт №400305/279 від 02.07.2021, що маса вантажу у вагоні №63260020 становить фактично брутто - 87200 кг, тара 23050 кг, нетто 64150 кг, що на 1040 кг менше зазначеного в перевізному документі. Зважування вагону №63260020 проводилось на справних електронних вагах RW 150 зав. №5998 (повірених 04.06.2021) та фактично вантаж - балки і швелери у пакетах, навантаження у вагоні навалом в один штабель на всю довжину вагона, маркування 3 полоси жовтого кольору, від правого борту маркування переривається на 300 мм., посередині вагону нанесене маркування однією поперечною смугою білого кольору на всю ширину вагона - маркування не переривається.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про залізничний транспорт», залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України (частина перша статті 26 Закону).

Як передбачено п.3.3 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею від 29.05.2002 р. №04-5/601, порядок складання комерційних актів передбачено Правилами складання актів. Якщо у комерційному акті відсутній докладний опис обставин, за яких сталося незбереження вантажу, зокрема, про стан запірно-пломбувальних пристроїв та пломб, технічного стану вагона (контейнера) тощо, залізниця несе відповідальність за незбереження вантажу, доки не доведе відсутність своєї вини.

Відповідно до п.2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Статтею 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу. Разом з тим у ст.111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності, зокрема, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час його перевезення.

За положеннями абз. 4 п. 3.21 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею від 29.05.2002 р. №04-5/601, якщо на зворотній стороні накладної є відмітка відправника про відвантаження вантажу із "шапкою", нанесення захисного маркування, а на станцію призначення вантаж прибув фактично без «шапки», без маркування або з частково порушеним маркуванням, ця обставина може свідчити про втрату частини вантажу під час перевезення, і залізниця повинна довести відсутність своєї вини у нестачі вантажу.

Між тим, суд звертає увагу, що залізницею не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували відсутність вини відповідача у незбереженні вантажу під час перевезення за залізничною накладною №46397709.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Вимогами ст.78 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Отже, виходячи з того, що відповідна відмітка у залізничній накладній свідчить про маркування вантажу фарбою 3 помаранчеві полоси шириною по 5 см. перед його відправленням, та прийняття цього вантажу залізницею без жодних зауважень, господарський суд вважає, що переривання маркування вантажу у вагоні №63260020 під час його надходження на станцію призначення, само по собі є достатньої ознакою незбереженості вантажу відповідачем під час його перевезення.

Таким чином встановлені обставини в силу вимог ст.111 Статуту залізниць України є підставою для відповідальності залізниці за нестачу вантажу у цих вагонах.

Відповідно до абз.4 п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Однак, ст. 24 Статуту залізниць передбачено, що залізниця має право перевіряти правильність відомостей, зазначених у залізничних накладних, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно абз.6 п. З Правил приймання вантажів до перевезення, залізниця може не приймати вантаж до перевезення у разі відсутності або неналежного його маркування, а також у тарі, що не відповідає вимогам стандартів або інших нормативних документів.

Також судом враховується, що матеріалами справи не доведено обставин недовантаження вантажу самим позивачем, оскільки відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.2 ст.24 Статуту залізниць, та прийняв вантаж до перевезення без перевірки кількості та маси вантажу, що зазначена позивачем у залізничній накладній.

Згідно зі ст. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. №644 визначено, що сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 0,5%. Норма недостачі (природної втрати) для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки визначаються від маси нетто.

Відповідно до довідки про вартість нестачі вантажу №10.6/593 від 11.12.2021 вартість нестачі товару, відправленого за залізничною накладною №46397709 складає 13 171,32 грн. з ПДВ.

Між тим, доводи відповідача щодо того, що позивачем не надано належних доказів на засвідчення кількості і вартості відправленого вантажу та не підтверджено належними доказами розмір матеріальної шкоди, завданої втратою вантажу спростовуються наявними у справі матеріалами, з яких вбачається, що ціна за 1 МТ відправленого вантажу, безпосередньо вказана у Специфікації № 1157 від 27.04.2021 до Контракту, рахунку-фактурі №ДМ300006901 від 05.07.2021 та довідці відправника про вартість нестачі вантажу від 11.10.2021 №10.6/593 та становить 673,60 доларів США.

Згідно з розрахунком вартості нестачі вантажу, який здійснений позивачем, вартість втраченого вантажу становить 13171,32 грн.

Перевіривши вказаний розрахунок, суд встановив, що розмір вартості нестачі вантажу з урахуванням норми природньої втрати становить 13170,39 грн., оскільки позивачем не правильно визначено розмір нестачі ваги з урахуванням норми природньої втрати (0,71 т.), в той час як правильним розміром є 0,714 т. = (65,19 т. (маса вантажу по залізничній накладній) 64.15 т. (маса вантажу на станції прибуття) (65.19 т. (маса вантажу по залізничній накладній х 0.5% (природна втрата).

За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» до АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «ОДЕСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03150, м. Київ, вул. Єжі Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії «ОДЕСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД» (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, ) вартість нестачі вантажу у розмірі 13170/тринадцять тисяч сто сімдесят/грн. 39 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2269/дві тисячі двісті шістдесят дев`ять/грн. 84 коп.

3.В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 28 грудня 2021 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська