ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" грудня 2021 р. м. Вінниця Cправа № 902/876/21

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Сичуку І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІД АГРОПРАЙМ", вул. Машинобудівників, буд. 1, Чабани, Київська область, 08162, код - 40236282

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ Л", вул. Слободи, буд. 11, с. Кузьминці, Гайсинський район, Вінницька область, 23712, код - 43236861

про стягнення 62 220,26 грн

за участю секретаря судового засідання: Сичука І.В.

за участю представників:

позивача: Шеремет Максим Петрович

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

30.08.2021 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 29.08.2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІД АГРОПРАЙМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ Л" про стягнення 62 220,26 грн заборгованості, з яких 50 000,00 грн основного боргу за договором № VID08.10-107 від 10.08.2020 року, 2 798,46 грн інфляційних втрат за договором, 2 509,88 грн пені за договором, 2 474,93 грн 12% річних за договором, 3 447,83 грн інфляційних втрат згідно ст. 625 ЦК України, 989,16 грн 3% річних згідно ст. 625 ЦК України. Зазначену позовну заяву заявником сформовано в системі "Електронний суд".

Ухвалою суду від 06.09.2021 року відкрито провадження у справі № 902/876/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

Ухвалою суду від 01.11.2021 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.11.2021 року.

24.11.2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (б/н від 23.11.2021 року). Зазначене клопотання заявником сформовано в системі "Електронний суд".

25.11.2021 року до суду від представника позивача на виконання вимог ухвали суду надійшов лист (вих. № 63 від 22.11.2021 року).

В судовому засіданні 24.11.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/876/21 до судового розгляду по суті на 09.12.2021 року.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

В судовому засіданні 09.12.2021 року оголошено до 21.12.2021 року, про що постановлено протокольну ухвалу.

03.12.2021 року представником позивача до суду подано заяву б/н від 02.12.2021 року про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній зазначає про часткове погашення відповідачем боргу в сумі 25 000,00 грн та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 25 000,00 грн основного боргу, 2 798,46 грн інфляційних втрат, 2 509,88 грн пені, 2 474,93 грн 12% річних, 4 177,27 грн інфляційних втрат згідно ст. 625, та 1 189,46 грн 3% річних. Додатком до заяви додано платіжне доручення № 155 від 09.11.2021 року на суму 25 000,00 грн. Зазначену заяву за яву заявником сформовано в системі "Електронний суд".

В судовому засіданні 21.12.2021 року прийняв участь представник позивача. Представник відповідача правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Зважаючи на вищевикладене, судом враховується наступне.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&ес рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними у ній матеріалами і документами.

В судовому засіданні 21.12.2021 року в межах дня оголошувалась перерва.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви, в якості підстави вимог позивач посилається на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІД АГРОПРАЙМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ Л" договору № VID08.10-107 від 10.08.2020 року.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № VID08.10-107 від 10.08.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІД АГРОПРАЙМ" звернулось з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ Л" 50 000,00 грн основного боргу за договором № VID08.10-107 від 10.08.2020 року, 2 798,46 грн інфляційних втрат за договором, 2 509,88 грн пені за договором, 2 474,93 грн 12% річних за договором, 3 447,83 грн інфляційних втрат згідно ст. 625 ЦК України, 989,16 грн 3% річних згідно ст. 625 ЦК України.

Матеріали справи не містять відзиву або будь-якої іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 10.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІД АГРОПРАЙМ" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ Л" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу запасних частин № VID08.10-107.

Відповідно п. 1.1 Договору Продавець зобов`язується закуповувати у іноземних фірм згідно укладених контрактів і одержувати на власні склади оригінальні запасні частини, оливу та шпагат до сільськогосподарської техніки іноземного виробництва (товар) і на умовах передбачених цим договором систематично поставляти (передавати у власність) Покупцю, а Покупець приймати і оплачувати товар у кількості та номенклатурі, визначеній у рахунках-фактурах виставлених Продавцем на підставі поданих Покупцем письмових заявок, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно п. 2.1 Договору найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, загальна вартість товару, що передається Продавцем Покупцю на умовах цього Договору, визначається у рахунках-фактурах оформлених Продавцем на підставі письмових Заявок Покупця.

Сторони погодили, що вказана у рахунках-фактурах ціна партії товару встановлена в гривнях (п. 2.3 Договору).

Якість товару, що поставляється на умовах цього договору, його маркірування та пакування відповідає європейським стандартам країни виробника, діючим на даний вид Товару та забезпечувати його цілісність при транспортуванні (п. 3.1 Договору).

Гарантія на товар 3 місяці з дати підписання видаткової накладної і розповсюджується на товар, що встановлений сервісним спеціалістом фірми Продавця. Доказом встановлення товару є відповідний акт, який складає сервісний спеціаліст. Послуги по встановленню товару Покупець оплачує окремо (п. 3.2 Договору).

Розрахунки за товар здійснюються у безготівковому порядку через установи Банку в валюті України - гривні шляхом банківського переказу грошових коштів Покупцем на поточний рахунок Продавця, що вказаний у його реквізитах (п. 4.1 Договору).

За змістом п. 4.2 Договору передоплата у розмірі 150 339,12, у т.ч. ПДВ (20%) 25 056,52 грн шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок Продавця до 13 серпня 2020 року включно.

Оплата у розмірі 150 339,12 грн, у т.ч. ПДВ (20%) 25 056,52 грн, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок Продавця до 20 вересня 2020 року включно (п. 4.3 Договору).

Поставка (вивіз) товару із складу Продавця здійснюється в найкоротші терміни після належного виконання Покупцем умов даного Договору, одержаної Продавцем Заявки від Покупця, узгодження замовленої партії товару (п. 5.1 Договору).

Згідно п. 5.2 Договору місце отримання товару: Київська область, Києво-Святошинський р-н, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 1.

Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця з моменту його передачі представнику Покупця за видатковою накладною та після повної сплати його вартості (п. 5.3 Договору).

Відповідно п. 5.4 Договору Продавець передає Покупцю наступні документи на товар: рахунок-фактуру, видаткову накладну, податкову накладну і, на вимогу Покупця, Сертифікат походження товару.

За неналежне виконання своїх зобов`язань за договором, винна сторона несе відповідальність згідно цьому договору та чинному законодавству України (п. 6.1 Договору).

За прострочення оплати суми вартості одержаної кількості товару Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,06% від простроченої суми за кожен день несплати, але не більше розміру подвійної облікової ставки НБУ. Окрім пені Покупець сплачує Продавцю за кожний день прострочення оплати вартості товару з нарахуванням рівня інфляції та 12% річних від простроченої до сплати суми основного платежу (п. 6.3 Договору).

Відповідно п. 8.1 договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками і діє до 31.12.2020 року, але в будь якому іншому разі до повного виконання зобов"язання за даним договором.

На виконання умов договору протягом вересня 2020 року позивачем було поставлено товар загальною вартістю 335 489,83 грн, що підтверджується видатковими накладними №1477 від 02.09.2020 року на суму 305 407,56 грн, №1465 від 03.09.2020 року на суму 460,80 грн, №1555 від 08.09.2020 року на суму 223,87 грн, №1621 від 15.09.2020 року, № 1623 від 17.09.2020 року, №1624 від 17.09.2020 року.

Позивачем були виставлені рахунки на оплату №1569 від 10.08.2020 року на суму 346 142,76 грн, № 1876 від 07.09.2020 року на суму 25 564,80 грн, №1774 від 26.08.2020 року на суму 460,80 грн, № 1871 від 04.09.2020 року на суму 223,87 грн, №1906 від 08.09.2020 року на суму 3 583,20 грн.

Відповідачем частково здійснено розрахунок за товар в сумі 285 489,83 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №150 від 21.08.2020 року на суму 173 071,38 грн, №178 від 26.10.2020 року на суму 62 418,45 грн, №181 від 28.10.2020 року на суму 50 000,00 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 50 000,00 грн.

Несплата відповідачем заборгованості за поставлений товар в повному обсязі слугувала підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 цього ж кодексу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі позивачем товару відповідачу та відсутність повної та своєчасної оплати зі сторони останнього за отриманий товар.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 50 000,00 грн боргу за поставлений товар згідно договору № VID08.10-107 від 10.08.2020 року правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості в сумі 25 000,00 грн.

На підтвердження погашення заборгованості в сумі 25 000,00 грн до матеріалів справи позивачем надано платіжне доручення № 155 від 09.11.2021 року.

Ухвалою суду від 21.12.2021 року закрито провадження у справі № 902/876/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІД АГРОПРАЙМ" в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ Л" 25 000,00 грн основного боргу за договором № VID08.10-107 від 10.08.2020 року.

Крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань позивачем заявлено до стягнення 6 975,73 грн - інфляційних втрат, 2 509,88 грн - пені, 2 474,93 грн - 12% річних та 1 189,46 грн -3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з приписами частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 Цивільного кодексу України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так сторони погодили, згідно п. 6.3 Договору за прострочення оплати суми вартості одержаної кількості товару Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,06% від простроченої суми за кожен день несплати, але не більше розміру подвійної облікової ставки НБУ. Окрім пені Покупець сплачує Продавцю за кожний день прострочення оплати вартості товару з нарахуванням рівня інфляції та 12% річних від простроченої до сплати суми основного платежу.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 536 Цивільного кодексу України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

В силу ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України, якщо покупець прострочив оплату товару, На прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Отже, проценти, визначені ст. 536 Цивільного кодексу України є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 12 % річних є правомірними та обґрунтованими, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства України та визнаються відповідачем у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Таким чином, заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є правомірною та обґрунтованою, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства України.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми 3% річних, 12 % річних та інфляційних втрат помилок не виявлено, в зв`язку з чим 3% річних в сумі 1 189,46 грн 12% річних в сумі 2 474,93 грнн та інфляційні втрати в сумі 6 975,73 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, судом розглянуто вимоги щодо стягнення 2 509,88 грн - пені.

Судом встановлено, що вимоги позивача про застосування заходів відповідальності ґрунтуються на погоджених сторонами положеннях договору.

За неналежне виконання своїх зобов`язань за договором, винна сторона несе відповідальність згідно цьому договору та чинному законодавству України (п. 6.1 Договору).

За прострочення оплати суми вартості одержаної кількості товару Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,06% від простроченої суми за кожен день несплати, але не більше розміру подвійної облікової ставки НБУ. Окрім пені Покупець сплачує Продавцю за кожний день прострочення оплати вартості товару з нарахуванням рівня інфляції та 12% річних від простроченої до сплати суми основного платежу (п. 6.3 Договору).

Слід зазначити, що у відповідності до п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача пені та відсотків річних є правомірною та обґрунтованою, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства України.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми пені судом помилок не виявлено.

Враховуючи викладене задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення 2 509,88 грн пені в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

Враховуючи викладене заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІД АГРОПРАЙМ" позов підлягає задоволенню судом в повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат, суд вважає за доцільне призначити окреме судове засідання згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України, з огляду на клопотання представника позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЗЬМИНЕЦЬКЕ Л" (вул. Слободи, буд. 11, с. Кузьминці, Гайсинський район, Вінницька область, 23712, код - 43236861) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІД АГРОПРАЙМ" (вул. Машинобудівників, буд. 1, Чабани, Київська область, 08162, код - 40236282) 25 000,00 грн - основного боргу за договором VID08.10-107 від 10.08.2020 року, 6 975,73 грн - інфляційних втрат, 2 509,88 грн - пені, 2 474,93 грн - 12% річних та 1 189,46 грн - 3% річних.

3. Призначити судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 11.01.2022 року о 09:30 год.

4. Встановити сторонам строк подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат, заперечень щодо понесених стороною витрат, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 05.01.2022 року включно.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили

6. Примірник повного судового рішення протягом двох днів з дня складання направити учасникам справи в електронній формі на офіційні електронні адреси; за відсутності офіційної електронної адреси - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку за наступними електронними адресами: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 24 грудня 2021 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Машинобудівників, буд. 1, Чабани, Київська область, 08162)

3 - відповідачу (вул. Слободи, буд. 11, с. Кузьминці, Гайсинський район, Вінницька область, 23712)