УХВАЛА

28 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 911/2257/20

Провадження № 11921/2021

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: Пєскова В.Г.

учасники справи:

позивач (відповідача за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Кратос",

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ренесанс-Нерухомість", яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Кангаро-ЛТД Плюс",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , Представництва "Евер Нейро Фарма ГмбХ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спан"

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021

у складі колегії суддів: Пашкіної С.А. (головуюча), Суліма В.В., Сітайло Л.Г.

у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Кратос"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс-Нерухомість"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , Представництва "Евер Нейро Фарма ГмбХ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спан"

про стягнення 427 674,69 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс-Нерухомість"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Кратос"

про стягнення 518 232,77 грн.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Кратос" (далі за текстом ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос") звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс-Нерухомість" (далі за текстом ТОВ "Ренесанс-Нерухомість") про стягнення 427 674,69 грн, як таких, що набуті відповідачем в результаті безпідставного володіння та користування офісними приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать позивачу на праві власності, зареєстрованого на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2012 у справі № 5011-32/10471-2012.

03.09.2021 до Господарського суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "Ренесанс-Нерухомість" з вимогами до ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" про стягнення коштів у розмірі 518 232,77 грн.

19.11.2020 рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/2257/20 первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Ренесанс-Нерухомість" на користь ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" грошові кошти у сумі 427 674,69 грн та 6 415,12 грн судового збору. У зустрічному позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 19.11.2020 у справі № 911/2257/20, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

02.09.2021 ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 19.11.2021 у справі № 911/2257/20 залишено без руху. Роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних в ухвалі недоліків у встановлений судом строк (в частині надання доказів сплати судового збору в сумі 21 282,91 грн.), апеляційну скаргу буде повернуто, в частині надання заяви для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження.

20.09.2021 ОСОБА_1 подано до Північного апеляційного господарського суду клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги , в якому він просив продовжити процесуальний строк на подання клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, разом з тим скаржник просив суд зменшити розмір судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 911/2257/20.

16.11.2021 ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 19.11.2020 у справі № 911/2257/20 повернуто скаржнику без розгляду.

03.12.2021 згідно з відміткою на поштовому конверті "Укрпошта Експрес" ОСОБА_1 через Північний апеляційний господарський суд надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить відстрочити скаржнику сплату судового збору за подання касаційної скарги та скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 у справі № 911/2257/20.

08.12.2021 відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: Пєскова В.Г. - головуючий (суддя-доповідач), судді: Банасько О.О., Погребняк В.Я.

14.12.2021 на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" про ознайомлення з матеріалами справи № 911/2257/20.

23.12.2021 на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли заперечення ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у справі № 911/2257/20.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , з урахуванням заперечень ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Кратос" проти відкриття касаційного провадження у справі № 911/2257/20, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 3 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

У даному випадку, ОСОБА_1 оскаржує ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 про повернення апеляційної скарги у справі № 911/2257/20.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте в порушення зазначених вимог до касаційної скарги, скаржником не надано документ про сплату (зарахування) судового збору у відповідному розмірі.

Водночас, у касаційній скарзі ОСОБА_1 просить Верховний Суд відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги у справі № 911/2257/20.

Розглянувши клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на викладене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи, статусом позивача та предметом позову.

Верховний Суд зазначає, що клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, не містить будь-яких доказів того, що:

- майновий стан скаржника на час звернення з касаційною скаргою був настільки не задовільним, що перешкоджав сплаті судового збору;

- ОСОБА_1 відноситься до категорії позивачів вказаних у підпунктах: а), б), в), г), ґ), пункту 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Водночас, суд зазначає, що справа № 911/2257/20 не відноситься до категорії справ, предметом позову в яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі № 28249/95 від 19.06.2001 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З урахуванням наведеного Верховний Суд зазначає, що скаржником на підтвердження права щодо відстрочення сплати судового збору не надано належних доказів та не сплачено судовий збір у розмірі, визначеному законом, що не відповідає вимогам пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Верховний Суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021 встановлений у розмірі 2 270 грн.

Отже, звертаючись 03.12.2021 з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 про повернення апеляційної скарги, ОСОБА_1 належало сплатити судовий збір у розмірі 2 270 грн.

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 у справі № 911/2257/20 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати Суду документ про сплату (зарахування) судового збору у розмірі 2 270 грн.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 у справі № 911/2257/20.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 у справі № 911/2257/20 залишити без руху.

3. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не виконання вимог даної ухвали, касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

5. Повідомити ОСОБА_1 про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційними засобами зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.Г. Пєсков