ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2021 р. Справа№ 910/10440/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 08.09.2021

у справі №910/10440/21 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ"

до Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність"

про стягнення 4 850 042,19 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 повернуто зустрічну позовну заяву і додані до неї документи Територіальній організації політичної партії "Європейська солідарність".

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Територіальна організація політичної партії "Європейська солідарність" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/10440/21 та направити справу для вирішення питання про відкриття провадження за зустрічною позовною заявою.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що оскаржувана ухвала є безпідставною, необґрунтованою та винесеною в наслідок неправильного установлення обставин, які мають значення для справи, а також неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Зокрема скаржник зазначає, що відповідач у встановленому ГПК України порядку, не отримував копії ухвали про відкриття провадження у справі №910/10440/21, у зв`язку із чим подія з якою пов`язано початок перебігу процесуального строку на подання зустрічного позову не настала, тобто перебіг процесуального строку не почався та відповідно не міг закінчитись.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021 апеляційну скаргу Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/10440/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 апеляційну скаргу Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/10440/21 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано: докази сплати судового збору в сумі 2270,00 грн., платіжне доручення № 15 від 27 жовтня 2021, а також докази направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" копії апеляційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Cуддя Яковлєв М.Л. перебував на лікарняному з 18.10.2021 по 15.11.2021.

Суддя Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному з 08.11.2021 по 19.11.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/10440/21. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

29.11.2021 через відділ забезпечення документообігу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" надійшло клопотання про прискорення розгляду апеляційної скарги.

29.11.2021 через відділ забезпечення документообігу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/10440/21 без змін.

Зокрема у своєму відзиві позивач зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Згідно з ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1,5,6,8,9,12,18,31,32,33,34 частини першої статті 255 цього кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Відповідно до частин 5, 6, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Разом з цим, колегією суддів Північного апеляційного господарського суду не встановлено виняткових обставин, передбачених ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України для розгляду справи у загальному порядку.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Київ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність" про стягнення 4 872 746,45 грн., з яких основний борг в розмірі 4 420 121,64 грн, 3% річних в розмірі 100 186,99 грн., інфляційні втрати в розмірі 248 312,86 грн, пеня в сумі 104 124,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договорів №к-205 від 15.10.2019 та №к-204 від 15.10.2019 оренди нежитлових приміщень в частині сплати орендних платежів за період з листопада 2019 по березень 2021.

Ухвалою від 12.07.2021 відкрито провадження по справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.08.2021.

05.08.2021 до господарського суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, з огляду на наступне: у Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність" відсутня заборгованість з оплати комунальних платежів; вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій є безпідставними, оскільки на рахунок політичної партії не надходило у спірний період фінансування із державного бюджету; орендар підлягає звільненню від орендної плати на підставі ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України, оскільки у спірний період орендовані приміщення не могли бути використані через введення карантинних обмежень. Також відповідачем подано заяву про зменшення розміру штрафних санкції на 99% та заяву про застосування до вимог про стягнення неустойки строків позовної давності.

18.08.2021 до суду надшила заява позивача про уточнення (зменшення та одночасне збільшення) позовних вимог, в якій фактично заявлено про стягнення 4 850 042,19 грн., з яких заборгованість зі сплати орендних платежів в сумі 4 296 000 грн., пеня в сумі 221 572,60 грн., інфляційні втрати в розмірі 246 572,38 грн. та 3% річних в сумі 85 897,21 грн. Означена заява була прийнята судом.

08.09.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність" про зміну умов договорів оренди нежитлових приміщень №к-205 від 15.10.2019 та №к-204 від 15.10.2019.

Повертаючи зустрічну позовну заяву і додані до неї документи Територіальній організації політичної партії "Європейська солідарність", суд першої інстанції керувався тим, що відзив на позов відповідачем було подано 05.08.2021, отже, зустрічний позов відповідачем заявлено із пропуском строку, встановлено судом для подачі відзиву, а отже, із порушенням приписів ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне

Пунктом 3 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Звідси право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

Як вказувалось колегією суддів вище, ухвалою від 12.07.2021 відкрито провадження по справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.08.2021. Означеною ухвалою встановлено відповідачу строк, який становить п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали (але не пізніше 10.08.2021), для подачі до суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Як вбачається із матеріалів справи, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.07.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, буд.16.

Однак, конверт з ухвалою суду від 12.07.2021 був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно змісту конверту, в якому направлялась судова кореспонденція, відмітку про відсутність адресата за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було проставлено 21.07.2021.

Колегією суддів враховано, що відзив на позов відповідачем було подано 05.08.2021, тобто, колегія суддів відзначає, що принаймні на дату подання відзиву до суду першої інстанції скаржнику було відомо про наявність даного спору та ухвали про відкриття провадження.

Твердження ж скаржника, що останній у встановленому ГПК України порядку, не отримував копії ухвали про відкриття провадження у справі №910/10440/21, у зв`язку із чим подія з якою пов`язано початок перебігу процесуального строку на подання зустрічного позову не настала, тобто перебіг процесуального строку не почався та відповідно не міг закінчитись, колегією суддів оцінюються критично з огляду на вище встановлені обставини подання відзиву на позов 05.08.2021.

Колегія суддів зазначає, що державою встановлено правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що зустрічний позов відповідачем заявлено із пропуском строку, встановлено судом для подачі відзиву, а отже, із порушенням приписів ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, колегія суддів звертає увагу скаржника, що останній не був позбавлений права звернутись до суду першої інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного строку, однак, даного клопотання останнім не заявлялось.

Доводи ж скаржника щодо порушення судом першої інстанції гарантій доступу до правосуддя, колегією суддів відхиляються з огляду на таке.

Згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливим елементом верховенства права є гарантії справедливого судочинства. Так, у справі "Bellet v. France" Європейським судом з прав людини вказано, що ст.6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

При цьому, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі "Golder проти Сполученого Королівства" Європейським судом з прав людини зазначено, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

У даному випадку колегія суддів зазначає, що повернення зустрічного позову ніяким чином не призведе до порушення права на доступ до правосуддя, а є відтворення державного регулювання правил здійснення господарського судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку щодо наявності підстав для повернення зустрічного позову Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність".

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що повернення зустрічного позову ніяким чином не обмежує права особи на доступ до правосуддя, оскільки Територіальна організація політичної партії "Європейська солідарність" не позбавлена права та можливості захистити свої права та законні інтереси шляхом подання окремого позову.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 29.01.2019 по справі 910/8892/18, від 05.03.2019 по справі №910/9254/18 та від 09.04.2019 по справі 918/361/18.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/10440/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/10440/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Оскільки розгляд справи не завершено, розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіальної організації політичної партії "Європейська солідарність" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/10440/21 без змін.

Матеріали справи №910/10440/21 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала