ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/1035/21

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія"

до Млинівського державного технолого - економічного коледжу

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Щирба І.І. (довіреність № 5 від 21.12.2021 року).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Млинівського державного технолого - економічного коледжу (далі - Відповідач) в якій просить стягнути 110 458,91 грн, з яких: 109 118,10 грн - основна заборгованість; 982,06 грн - 3 % річних; 358,75 грн - інфляційні втрати

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.05.2021 року між ТОВ "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" та Млинівським державним технолого - економічним коледжем було укладено договір поставки № 4, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити замовнику за єдиний закупівельний словник (ДК 021:2015) дизельне паливо 09134200-9, що зазначено в специфікації, яка додається до цього Договору і є його невід`ємною частиною, а замовник прийняти і оплатити такий товар.

Позивач зазначає, що останній здійснив відповідачу поставку товару (дизельного палива в кількості 3997 літрів) на загальну суму 109 118,10 грн. відповідно до видаткової накладної № 5337 від 29.09.2021 р.. Проте, в порушення умов договору відповідачем оплату за отриманий товар не здійснено, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 109 118,10 грн.

Позивач, за несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати поставленого товару, відповідно до ст. 625 ЦК України нарахував 982,06 грн 3 % річних та 358,75 грн інфляційних, які просить стягнути з відповідача у судовому порядку.

10.12.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого просить суд в позові відмовити посилаючись на те, що оскільки позивач не виконав своїх податкових зобов`язань, не надав відповідачу складену в електронній формі податкову накладну та відповідач не зміг своєчасно розрахуватися з позивачем за поставлене дизельне паливо оскільки не отримав податкового кредиту.

23.12.2021 року від відповідача надійшов лист № 281 від 22.12.2021 року відповідно до якого зазначає про сплату заборгованості, як доказ сплати подано суду виписку за період з 25.11.2021 р. по 25.11.2021 р. з системи СДО (ПТК "Клієнт казначейства Казначейство") від 22.12.2021 р.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на "22" грудня 2021 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.12.2021 року оголошено в судовому засіданні перерву до 24.12.2021 року.

Представник позивача в судове засідання 24.12.2021 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про доставлення ухвали суду від 22.12.2021 року на електронну адресу ТОВ "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія".

Представник відповідача в судовому засіданні 24.12.2021 року підтвердив оплату заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Крім того, згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, з метою дотримання строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника ТОВ "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія", за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

25.05.2021 року між Млинівським державним технолого економічним коледжом та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" укладено Договір № 4 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник зобов`язується поставити замовникові за єдиний закупівельний словник (ДК 021:2015) дизельне паливо 09134200-9, що зазначено в специфікації, яка додається до цього Договору і є його невід`ємною частиною, а замовник прийняти і оплатити такий товар.

Згідно п. 3.1. п. 3.2. Договору сума цього договору становить: 808 500,00 грн, у т. ч. ПДВ (20%) 134 750,00 грн. Ціна товару кожного найменування зазначається у специфікації, яка додається до договору і яка є його невід`ємною частиною.

Пунктами 4.1. та 4.2. Договору передбачено, що оплата за товари, які надані постачальником проводиться за фактом їх поставки. Усі розрахунки за договором проводяться у безготівковій формі на підставі рахунків, видаткових накладних та специфікацій постачальника на протязі п`яти робочих днів.

Відповідно до п. 5.1. Договору строк поставки товарів: товар повинен бути поставлений замовнику протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання заявки від замовника.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2021 року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним (п. 10.1. Договору).

Згідно з специфікацією від 25.05.2021 р. (додаток № 1 до договору № 4 від 25.05.2021 р., загальна вартість товару, що поставляється по цій специфікації, складає 808 500,00 грн, у т.ч. ПОД (20%) 134 750,00 грн. Строк поставки товару: травень грудень 2021 р.

Додатковою угодою № 1 від 14.07.2021 р. про внесення змін до договору № 4 від 25.05.2021 р. сторони дійшли згоди щодо внесення наступних змін:

1. Викласти пункт 3.1. в новій редакції: «3.1. Сума цього Договору становить: 808 479,90 грн, у т.ч. ПДВ (20%) - 134 746,65 грн».

2. Викласти додаток № 1 до договору в новій редакції: специфікація - загальна вартість товару, що поставляється по цій специфікації, складає 808 479,90 грн, у т.ч. ПДВ (20%) 134 746,65 грн.».

Додатковою угодою № 2 від 14.07.2021 р. про внесення змін до договору № 4 від 25.05.2021 р. сторони дійшли згоди, у зв`язку зі зміною назви навчального закладу, викласти р. ХІІІ Договору № 4 від 25.05.2021 р. в новій редакції: «!. ХІІІ. Місцезнаходження та банківські реквізити сторін. Замовник: Млинівський технолого економічний фаховий коледж.»

Додатковою угодою № 3 від 09.08.2021 р. про внесення змін до договору № 4 від 25.05.2021 р. сторони дійшли згоди щодо внесення наступних змін:

1. Викласти пункт 3.1. в новій редакції: «3.1. Сума цього Договору становить: 808 434,74 грн, у т.ч. ПДВ (20%) - 134 738,79 грн».

2. Викласти додаток № 1 до договору в новій редакції: специфікація - загальна вартість товару, що поставляється по цій специфікації, складає 808 432,74 грн, у т.ч. ПДВ (20%) 134 738,79 грн.».

Вказаний Договір. Додаток № 1 (специфікація) та додаткові угоди підписані повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Позивачем, на виконання умов Договору поставлено товар (дизельне паливо) у кількості 3 997 л на загальну суму 109 118,10 грн, що підтверджується видатковою накладною № 5337 від 29.09.2021 р. на суму 109118,10 у т. ч. ПДВ 18 186,35 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором також свідчить відсутність з боку відповідача письмових претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

Заборгованість за поставлене дизельне паливо відповідача перед позивачем складає 109 118,10 грн.

Доказів сплати позивачу відповідачем заборгованості в сумі 109 118,10 грн за поставлене дизельне паливо станом на день подання позову суду не подано.

Разом з тим, після відкриття провадження у справі, відповідач здійснив перерахування грошових коштів ТОВ "ТД МТК" на суму 109 118,10 грн, призначення за дизпаливо, акт звірки № 38 від 22.11.2021 та накладна дод. угода № 3 від 09.08.2021 до дог. № 4 від 25.05.2021, в т. ч. ПДВ 18186,35, що підтверджується наданою відповідачем випискою за період з 25.11.2021 р. по 25.11.2021 р. з системи СДО (ПТК "Клієнт казначейства Казначейство") від 22.12.2021 р., яка наявна в матеріалах справи.

Враховуючи порушення відповідачем термінів виконання грошових зобов`язань за договором № 4 від 25.05.2021 року, позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 982,06 грн 3 % річних (з 06.10.2021 р. по 15.11.2021 р.) та 358,75 грн інфляційних втрат (з 06.10.2021 р. по 15.11.2021 р.).

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідачем, після відкриття провадження у справі (23.11.2021 року), сплачено заборгованість за дизельне паливо на суму 109 118,10 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

За таких обставин, коли зібраними у справі доказами підтверджується сплата відповідачем заборгованості за поставлене дизельне паливо, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення 109 118,10 грн основного боргу, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена у пунктах 3.1., 3.2 та 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17 грудня 2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, враховуючи, що факт поставки позивачем товару на виконання умов Договору № 4 від 25.05.2021 року, підтверджується зібраними у справі матеріалами, строк оплати за який настав, та враховуючи сплату основного боргу відповідачем після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 109 118,10, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Перевіривши період нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що відповідні розрахунки здійснено позивачем з порушенням порядку та періодів нарахування. Так зокрема, позивачем при нарахуванні 3 % річних враховано останній день сплати за товар. Разом з тим, позивачем при нарахуванні інфляційних втрат не враховано, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Крім того, позивачем не враховано, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Враховуючи, що відповідач припустився прострочення грошового зобов`язання, 3 % річних за період з 07.10.2021 року по 15.11.2021 року складають 358 грн 74 коп (при заявленому 982,06 грн), а отже обґрунтованою судом визнається саме ця сума.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Як встановлено судом, у зв`язку з тим, що спір у цій справі виник внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача - Млинівського державного технолого - економічного коледжу, який вчасно не вчинив заходів до поновлення порушених прав і законних інтересів позивача (не сплатив за поставку дизельного палива), оскільки відповідачем здійснено погашення основного боргу після звернення позивача до суду з позовною заявою, а тому, витрати по сплаті судового збору у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Млинівського державного технолого - економічного коледжу (35100, Рівненська обл., смт. Млинів, вул. Івана Франка, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" (69096, м. Запоріжжя, Дніпровський р-н, вул. Гребельна, 5, ) 358,74 грн (триста п`ятдесят вісім гривень 74 коп) 3 % річних та 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп) витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Провадження у справі в частині стягнення з Млинівського державного технолого - економічного коледжу 109 118,10 грн заборгованості закрити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Міжрегіональна Трейдингова Компанія" (69096, м. Запоріжжя, Дніпровський р-н, вул. Гребельна, 5, ).

Відповідач (боржник): Млинівський державний технолого - економічний коледж (35100, Рівненська обл., смт. Млинів, вул. Івана Франка, 1, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 24 грудня 2021 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк