ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2371/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін

позовну заяву Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, м. Вінниця

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», м. Бровари Київської області

про стягнення грошових коштів

1.Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи) та процесуальні дії у справі

1.1. 10.08.2021 через особистий кабінет в системі «Електронний суд» до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулась Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (далі Інспекція, позивач) із позовною заявою №2827/12/21 від 10.08.2021 (вх. №181/21 від 11.08.2021) до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі ДП «Укрспирт», відповідач) про стягнення з останнього суми збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 65 864,83грн, з яких: 23 900,51грн внаслідок самовільного спецводокористування із артезіанських свердловин в м. Бершадь; 41 964,32грн внаслідок самовільного спецводокористування із поверхневого водного об`єкту (р. Дохна). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2 270,00грн судового збору.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 47, 68-69 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», ст.ст. 110-111 Водного кодексу України (далі ВК України), ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст.ст.149, 151 Господарського кодексу України (далі ГК України) та вказує на те, що відповідач, здійснюючи спеціальне водокористування без відповідного дозволу, наніс державі збитків, заподіяних внаслідок порушення законодавства про охорону та раціонального використання водних ресурсів.

1.2. Ухвалою суду від 20.08.2021, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано сторонам подати до суду заяви по суті справи, визначені у ст. 161 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

1.3. Відповідач скористався правом, передбаченим ст. 178 ГПК України, та подав через особистий кабінет в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву від 06.09.2021 (вх.№448/21) в якому зазначив, що ураховуючи незмінні характеристики водозабірних споруд, нездійснення забору води у період з 05.11.2017 по 07.12.2017, мало б наслідком зупинку одного з основних заводів спиртової монополії та неможливості забезпечення питною водою частину жителів селища м. Бершадь Вінницької області. Також зазначає, що відповідачем сплачено збір за 4 квартал 2017 року у розмірі 46 918,45грн, який включає у себе оспорюваний період, а у зв`язку із реорганізацією заводів, переоформлення дозвільних документів, у тому числі на спецводокористування, що включало у себе розробку проектів гранично-допустимих скидів по кожному підприємству та їх подання до управлінь охорони навколишнього природного середовища, яке, у свою чергу висувало вимоги по централізованій підготовці таких проектів значно затягувало оформлення відповідних дозволів у часі.

Крім того, відповідач вказує, що ураховуючи період виявлення правопорушення (з 06.11.2017 по 07.12.2017) та беручи до уваги термін проведення попередньої перевірки наглядовим органом (06.12.2017 по 11.12.2017), Інспекція вже 11.12.2017 могла і мала знати про наявність такого правопорушення, а тому, просить застосувати строк позовної давності.

1.4. Інших заяв по суті справи, визначених у ч. 2 ст. 161 ГПК України, від учасників справи до суду не надходило.

1.5. Додаткового суд зазначає, що у період з 28.09.2021 по 19.10.2021 та з 11.11.2021 по 21.11.2021 головуючий суддя перебувала у відпустці, у зв`язку із чим, розгляд відповідної справи здійснюється після закінчення дії вказаних обставин.

2. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

2.1. 13.11.2014 Вінницькою обласною державною адміністрацією Департаменту екології та природних ресурсів надано ДП «Укрспирт» дозвіл на спеціальне водокористування №629 терміном дії з 13.11.2014 на строк до 05.11.2017, місце здійснення діяльності: 24400, Україна, Вінницька обл., Бершадський р-н, м. Бершадь, вул. Чкалова, 1; мета водокористувача (водопостачання і його вид) господарсько-питні та виробничі потреби; назва та код водного об`єкту і водогосподарської діяльності три водозабірні свердловини, розташовані в м. Бершадь (вул. Чкалова,1) Вінницької області, облаштовані на докембрійський водоносний горизонт; покриваються басейном р.Дохна (права притока р. Південний Буг); код 60 ЧЕР Ю.БУГ 0330; Бершадське водосховище (верхнє) на р. Дохна (права притока р. Південний Буг), код 40 ЧЕР Ю.БУГ 0330 (а.с. 11-13).

08.12.2017 Державним агентством водних ресурсів України надано ДП «Укрспирт» дозвіл на спеціальне водокористування №166/ВН/49д-17 строком дії з 08.12.2017 до 08.12.2020, із змісту якого, зокрема, вбачається, що: фактичне місце здійснення діяльності (водокористування) три водозабірних свердловини №1, №2, №3, розташовані по вул. Іполита Збровського, 1, у м. Бершадь Вінницької області та водозабір з Бершадського водосховища (верхнього), площею 70,0га на р. Дохна, розташований в межах м. Бершадь, Вінницької області, басейн р. Дохна, район басейну р. Південний Буг; назва та код джерела водопостачання або водокористування, із систем водопостачання (водовідведення) якого отримано воду підземний горизонт 60/ЧЕР/Ю.БУГ/0330/, поверхневий водний об`єкт 40/ЧЕР/Ю.БУГ/0330/; мета водокористування господарсько-питні та виробничі потреби (а.с.6-7).

У період з 04.06.2019 по 18.06.2019 Інспекцією проведено планову перевірку дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої складено відповідний акт №359/ВН (далі Акт, а.с. 14-29), яким встановлено, зокрема, що у період з 06.11.2017 по 07.12.2017 підприємство здійснювало водозабір із артезіанських свердловин, р. Дохна в м. Бершадь за допомогою технічних засобів (насосу), без дозволу на спеціальне водокористування. За даний період на підприємстві не здійснювався облік забору води.

Разом із цим, у розділі VІ опису виявлених порушень вказаного Акта щодо Бершадського МПД, зокрема, зазначено, що підприємство не здійснює облік забору води з артезіанських свердловин та поверхневого водного об`єкту згідно водовимірювальної апаратури в журналі

У зв`язку із встановленими обставинами, 11.06.2019 головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) водних ресурсів, державним інспектором з охорони навколишнього середовища Вінницької області Пелешком Валерієм Олександровичем складено протокол №010143 про адміністративне правопорушення щодо керівника Бершадського МПД ДП «Укрспирт» Сташенка Сергія Анатолійовича, відповідальність за яке передбачена, зокрема, ст. 110 ВК України (а.с. 8).

18.06.2019 за результатами розгляду вказаного адміністративного протоколу, державним інспектором винесено постанову №04/070 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на останнього штраф у розмірі 136,00грн (а.с. 5).

26.06.2019 керівником Бершадського МПД ДП «Укрспирт» добровільно сплачено штраф у розмірі 136,00грн, що підтверджується квитанцією №35 (а.с. 31).

2.2. Відповідно до звіту про використання води за формою 2 ТП-водгосп (річна) за 2017 рік Бершадського МПД ДП «Укрспирт», наданий Басейним управлінням водних ресурсів річки Південний Буг Державного агентства водних ресурсів України (а.с. 9-10), із змісту якого вбачається, що, за ХІ-ХІІ місяці 2017 року відповідачем зібрано або одержано води: р. Дохна, код 40/ЧЕР/Ю.БУГ/330/ 15,0тис м3 та 10,0 тис м3 відповідно; артезіанські свердловини код 60/ЧЕР/Ю.БУГ/330/ 8,1 тис м3 та 1,7 тис м3 відповідно.

2.3. 09.04.2020 Інспекцією здійснено розрахунок розмірів збитків, заподіяних відповідачем державі внаслідок самовільного використання води із поверхневої водойми (Бершадське водосховище на р. Дохна права притока р. Південний Буг) в м. Бершадь за період з 06.11.2017 по 07.12.2017 (включно), у відповідності до якого, сума збитків за самовільне водокористування складає 41 964,32грн (а.с.32).

Також, 09.04.2020 Інспекцією здійснено розрахунок розмірів збитків, заподіяних відповідачем державі внаслідок самовільного використання води із артезіанських свердловин м. Бершадь за період з 06.11.2017 по 07.12.2017 (включно), у відповідності до якого, сума збитків за самовільне водокористування складає 23 900,51грн (а.с.33).

3. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував збитки, завдані ним внаслідок порушення водного законодавства, позивач звернувся із даним позовом до суду.

4. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

4.1. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Частиною 1 ст. 149 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Статтею 151 ГК України встановлено, що суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Аналогічні за замістом положення містяться у ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

4.2. Відповідно до п. а ч. 1 ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.

Так, згідно з пп. 3 п. 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 за № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).

Водночас, п. 1 розділу І Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 № 312 (далі Положення №312) визначено, що державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.

Згідно із пп. 3 п. 2 розділу II Положення №312 Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин.

Правовий статус Державної екологічної інспекції у Вінницькій області регламентується Положенням про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженим наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017 за № 652.

Пунктом 1 розділу І вказаного Положення передбачено, що Інспекція є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Вінницької області.

Ураховуючи зазначене, Інспекція як територіальний орган Державної екологічної інспекції України, зобов`язана вчиняти дії визначені Положенням №312, за результатами чого складати відповідні акти.

Як зазначалось вище, Інспекцією, на виконання покладених на неї функції, за результатами здійснення заходів державного контролю, було виявлено порушення з боку ДП «Укрспирт», яке полягало у тому, що у період з 06.11.2017 по 07.12.2017 відповідач здійснював водозабір із артезіанських свердловин та р. Дохна в м.Бершадь за допомогою технічних засобів (насосу) без дозволу на спеціальне водокористування, що підтверджується Актом, протоколом №010143 від 11.06.2019 про адміністративне правопорушення та постановою Інспекції про накладення адміністративного стягнення №04/070 від 18.06.2019.

З огляду на викладені обставини та те, що відповідач не заперечує факту водокористування у вказаний період за відсутності спеціального дозволу, суд дійшов висновку, що Інспекцію доведено належними та допустимими доказами наявність порушення з боку ДП «Укрспирт» вимог природоохоронного законодавства.

4.3. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів (п. з ч. 2 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Частиною 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Так, ч.ч. 1, 2 ст. 49 ВК України встановлено, що спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 44 ВК України передбачено, що водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

За змістом ст. 110 ВК України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно з п. 6 ст. 110 ВК України відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи винні у недотримання умов дозволу або порушення правил спеціального водокористування.

Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства (ст. 111 ВК України).

Як зазначалось вище, відповідач не заперечує факту водокористування у вказаний період за відсутності спеціального дозволу, а лише вказує, що відсутність останнього зводиться до формального підходу ведення господарювання та затягування переоформлення дозвільних документів. У свою чергу, зупинення основних заводів спиртової монополії призвело б до неможливості забезпечення питною водою чистини жителів селища м. Бершадь Вінницької області.

Однак, вказані доводи повністю спростовуються вищевказаним положеннями законодавства, адже, сам факт здійснення спеціального водокористування за відсутності відповідного дозволу має наслідком відшкодування шкоди, заподіяної державі у зв`язку із порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Крім того, жодних доказів, на підтвердження викладених вище обставин (зокрема та не виключно доказів: реорганізації підприємств, звернення до відповідних органів з метою переоформлення дозвільних документів, доказів на підтвердження затягування процесу переоформлення таких документів), що, у свою чергу, не залежали від ДП «Укрспирт» суду останнім надано не було.

4.4. Інспекцією, на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 (далі Методика), здійснено розрахунки розміру збитків, заподіяних державі у період з 06.11.2017 по 07.12.2017 внаслідок самовільного використання води із поверхневої водойми та із артезіанських свердловин в м. Бершадь.

Відповідно до п. 9.1 Методики (в редакції, станом на час виявлення порушення) розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою - З сам = 5 х W х Тар (грн), де: 5 коефіцієнт; W об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), м3; Тар розмір, грн./100куб.м, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої ст. 255 Податкового кодексу України (далі ПК України) на дату виявлення порушення.

Відповідно до п.п. 255.11.13. - 255.11.15. ст. 255 ПК України у разі перевищення водокористувачами встановленого річного ліміту використання води рентна плата обчислюється і сплачується у п`ятикратному розмірі виходячи з фактичних обсягів використаної води понад встановлений ліміт використання води, ставок рентної плати та коефіцієнтів. За понадлімітне використання води рентна плата обчислюється за кожним джерелом водопостачання окремо згідно з установленими ставками рентної плати та коефіцієнтами. За відсутності у водокористувача дозволу на спеціальне водокористування із встановленими в ньому лімітами використання води рентна плата справляється за весь обсяг використаної води, що підлягає оплаті як за понадлімітне використання.

Так, ставка рентної плати за спеціальне використання підземних вод Вінницької області встановлена п. 255.5.2 ст. 255 ПК України (станом на дату виявлення правопорушення) та становить 92,98грн за 100 м3, а за спеціальне використання поверхневих вод Південного Бугу (без Інгулу), у відповідності до п. 255.5.1 ст. 255 ПК України (станом на дату виявлення правопорушення) становить 63,97 грн за 100 м3.

Згідно з п. 9.2 Методики фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Як зазначалось вище, відповідно до наданої позивачем форми 2 ТП-водгосп (річна) за 2017 рік Бершадського МПД ДП «Укрспирт», відповідачем зібрано або одержано води: з р. Дохна, код 40/ЧЕР/Ю.БУГ/330/ 15,0тис м3 та 10,0 тис м3; з артезіанських свердловин код 60/ЧЕР/Ю.БУГ/330/ 8,1 тис м3 та 1,7 тис м3 .

Отже, позивачем під час здійснення розрахунків правильно вказано періоди нарахування, рентні ставки відповідно до спеціального використання води та об`єми зібраної води без спеціального дозволу, а тому, перевіривши надані Інспекцією розрахунки збитків, які складаються з 41 964,32грн за самовільне використання води із поверхневої водойми та 23 900,51грн за самовільне використання води із артезіанських свердловин (усього 65 864,83грн) суд вважає їх арифметично правильними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

4.5. Водночас, відповідач у своєму відзиві зазначає, що останнім сплачено збір за 4 квартал 2017 року, у розмірі 46 918,45грн та вказує, що вказаний період включає у себе оспорюваний з 06.11.2017 по 07.12.2017.

На підтвердження вищевказаних обставин ДП «Укрспирт» надає платіжне доручення №28066 від 16.02.2018 на суму 44 437,61 (призначення платежу рентна плата за спеціальне використання води за 4-й квартал 2017 (Бершадське МПД)) та платіжне доручення №13249 від 27.05.2020 на суму 2480,84грн (призначення платежу рентна плата за спеціальне використання води за 4-й квартал 2017-2408,58, штраф 72,26). Також, відповідач надає відповідні податкові декларації за 4 квартал 2017 року (а.с.73-78).

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 ГПК України, зокрема, передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене суд вважає, що надані на підтвердження сплати відповідного податку документи не можуть бути належними доказами у розумінні вищевказаних статей ГПК України, адже із їх змісту неможливо встановити, чи входить до відповідної суми сплата за оспорюваний період та чи застосовувався до такого періоду відповідний коефіцієнт (з урахуванням водокористування без спеціального дозволу).

Крім того, у наданих податкових деклараціях немає жодного посилання на п. 255.11.15. ст. 255 ПК України, яким унормовано, що за відсутності у водокористувача дозволу на спеціальне водокористування із встановленими в ньому лімітами використання води рентна плата справляється за весь обсяг використаної води, що підлягає оплаті як за понадлімітне використання (тобто, у п`ятикратному розмірі виходячи з фактичних обсягів використаної води понад встановлений ліміт використання води, ставок рентної плати та коефіцієнтів у відповідності до п.п. 255.11.13. ст. 255 ПК України).

4.6. Також у своєму відзиві позивач просить застосувати строк позовної давності та вказує, що згідно до Акта останній плановий проведений захід державного нагляду (контролю) проводився у період з 06.11.2017 по 04.12.2017. За результатами вказаної перевірки складно відповідний акт №629/ВН від 11.12.2017.

З огляду на викладене вважає, що ураховуючи період виявлення правопорушення (з 06.11.2017 по 07.12.2017) позивач уже 11.12.2017 міг та мав знати про наявність такого правопорушення, а тому, беручи до уваги загальний строк позовної давності для притягнення до відповідальності згідно з положеннями ст. 257 ЦК України, останнім днем притягнення відповідача до відповідальності за виявлені правопорушення є 11.12.2020.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України)

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє у позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як встановлено судом, ДП «Укрспирт» у період з 06.11.2017 по 07.12.2017 здійснювало водозабір без дозволу на спеціальне водокористування. Про вказану обставину позивачу стало відомо за результатами перевірки, яка відбулась з 04.06.2019 по 18.06.2019. Однак, оскільки попередня перевірка відповідача проводилась з 06.12.2017 по 11.12.2017, тобто під час безпосереднього водокористування без спеціального дозволу, то суд погоджується з твердженням відповідача, що контролюючий орган мав дізнатися про вчинене правопорушення ще у період попередньої перевірки.

Водночас, судом береться до уваги Указ Президента України від 13.03.2020 №87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із відповідними змінами і доповненнями), відповідно до яких, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України з 12.03.2020 установлено карантин.

Так, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст.257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У свою чергу, суд зазначає, що станом на час розгляду даного спору відповідних нормативно-правових актів щодо скасування (припинення) карантину уповноваженими органами державної влади не приймалось.

Отже, ураховуючи те, що закінчення строку позовної давності припадає на 11.12.2020, тобто, на період дії карантину, та з огляду на те, що станом на час звернення позивача до суду (11.08.2021) на всій території України триває карантин, суд дійшов висновку, що Інспекцією не пропущено відповідний строк.

За таких обставин, заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності залишається судом без задоволення.

4.7. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача збитків, завданих унаслідок порушення природоохоронного законодавства у повному обсязі.

5. Докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення.

У матеріалах справи наявні претензії Інспекції №2970/4/20 та №2971/4/20 від 07.09.2020 (а.с. 34-35), які судом до уваги не приймаються, оскільки позивачем не було надано доказів направлення вказаних претензій на адресу ДП «Укрспирт».

6. Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, то судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 14, 42, 46, 73-74, 77-80, 86, 126, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари,вул. Гагаріна, буд.16, ідентифікаційний код 37199618) на рахунок держави (ГУК у Вінницькій обл., м. Бершадь, 24062100, , банк: Казначейство України (ЕАП), UA0002862 (призначення платежу: за порушення природоохоронного законодавства) суму збитків у загальному розмірі 65 864,83грн (шістдесят п`ять тисяч вісімсот шістдесят чотири грн 83 коп.).

3. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари,вул. Гагаріна, буд.16, ідентифікаційний код 37199618) на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (21000, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. 600-річчя, буд. 19, ідентифікаційний код 37979894, отримувач Держекоінспекція у Вінницькій області, казначейство України (ЕАП), UA0081122) судовий збір у розмірі 2 270,00грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.).

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення складений та підписаний 24.12.2021.

Станом на 24.12.2021 рішення законної сили не набрало.