ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2334/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононова О.В.

при секретарі судового засідання Зубко Ю.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 (вх. № 22008 від 20.09.2021) з грошовими вимогами до боржника по справі № 922/2334/21

за заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"
про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки"
За участю:

представника АТ «Райффайзен Банк» - Хуторянець О.В.

представника ОСОБА_1 - не з`явився

арбітражного керуючого не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.08.2021 серед іншого було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Софія Близнюки, , визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Акціонерного товариства Райффайзен Банк, в тому числі й забезпечених заставою майна боржника та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Хандуріна Дмитра Вікторовича та призначено проведення попереднього засідання суду на 06.10.2020.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Софія - Близнюки" було здійснено 19.08.2021 за № 67081 на офіційному веб-сайті ВГСУ, в якому встановлений граничний строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника.

На адресу господарського суду після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про визнання банкрутом надійшла заява ОСОБА_1 (вх.№ 22008 від 20.09.2021) з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 684 035,72 доларів США.

Ухвалою суду від 22.09.2021 було повідомлено ОСОБА_1 про допущені недоліки в заяві з грошовими вимогами до боржника (вх. №22008 від 20.09.2021), а саме: розмір грошових вимог визначений не в національній валюті України.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути недоліки в заяві з грошовими вимогами до боржника протягом 7 днів з дня отримання цієї ухвали суду та надати суду уточнену заяву з урахуванням вимог ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

01.10.2021 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків заяви з вимогами до боржника (вх. № 23035), а саме заявником надана уточнена заява кредитора з грошовими вимогами до боржника, в який ОСОБА_1 просить суд визнати грошові вимоги до боржника на суму 684 035,72 доларів США в еквіваленті у гривні 18 265 669,02 грн.

05.10.2021 до канцелярії господарського суду від боржника надійшли письмові пояснення на заяву ОСОБА_1 (вх. №23301), в яких боржник визнав вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.10.2021 було прийнято заяву ОСОБА_1 (вх. №22008 від 20.09.2021) з грошовими вимогами до боржника до розгляду та призначено її розгляд в попередньому засіданні господарського суду. Зобов`язано розпорядника майна та боржника розглянути заяву кредитора та письмово повідомити про результати розгляду заявника та суд до дати проведення попереднього засідання. Зобов`язано кредитора за три дні до судового засідання через канцелярію суду надати: правове та документальне обґрунтування заявлених вимог до боржника; оригінали документів доданих до заяви (для огляду); розрахунок заборгованості, яка виникла до моменту порушення провадження у справі про банкрутство.

15.11.2021 до суду від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Хандуріна Д.В. надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 , в якому він повідомляє про відхилення вимог ОСОБА_1 , зокрема зазначає, що ОСОБА_1 до ТОВ "Софія - Близнюки" не є підтвердженими судовим рішенням.

Розпорядник майна зауважує, що в своїй заяві ОСОБА_1 посилається на укладений з боржником договір поруки №б/н від 27.12.2019 року. На думку розпорядника майна даний договір укладений з порушенням норм Кодексу України з процедур банкрутств (Далі КУзПБ) та Цивільного Кодексу України (Далі ЦК), оскільки укладання Договору поруки вчинено без відповідних майнових дій іншої сторони та на користь заінтересованої особи стосовно боржника підстави визнання правочину недійсним згідно ст.42 КУзПБ. Оскільки ТОВ "Софія - Близнюки" уклало безоплатний договір поруки та взяло на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони ( ОСОБА_1 ) за виконання зобов`язання фізичної особи ОСОБА_2 який на той момент перебував і на сьогоднішній день перебуває керівником ТОВ "Софія - Близнюки", а отже мав і має прямий вплив і контроль над боржником.

Також розпорядник майна вважає, що укладання Договору поруки вчинено з порушенням норм цивільного законодавства, а саме ч.3 ст.238 ЦК України, оскільки ОСОБА_2 вчинив правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах.

Крім того, розпорядник майна зауважує, що ОСОБА_1 не надає доказів походження коштів переданих у власність ОСОБА_2 . Ознаки укладеного Правочину між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підпадає під дію ЗУ "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Розділ ІІІ «Фінансові операції, що підлягають фінансовому моніторингу", а саме ч.1 ст.23 вказаного Закону.

Враховуючи наведені заперечення, розпорядник майна просить суд звернутись до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.03.2018у справі №916/4644/15, відповідно до якого обов`язок доведення кредиторських вимог одночасно з поданням відповідних документів, що їх підтверджують, покладено саме на кредитора. Враховуючи, що в правовідносинах боржника з ОСОБА_1 виникли обґрунтовані сумніви сторін щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на ОСОБА_1 , як на заявника кредиторських вимог покладено обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

В попередньому судовому засіданні неодноразово оголошувались перерви, так 15.11.2021 було оголошено перерву до 19.11.2021 до 10:00 год., ухвалу про яку занесено до протоколу судового засідання та зазначено про продовження розгляду заяв з грошовими вимогами до боржника в наступному судовому засіданні.

Проте судове засідання 19.11.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Кононової О.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 23.11.2021 було призначено проведення попереднього засідання суду на "20" грудня 2021 р. о(об) 11:00 год.

20.12.2021 розпорядник майна надав електронною кореспонденцією відомості відповідно до ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог кредиторів, що забезпечені заставою майна боржника та відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника. Надані відомості були долучені судом до матеріалів справи.

До судового засідання 20.12.2021 від розпорядника майна надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в попередньому судовому засіданні у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання.

Судом було відмовлено в задоволенні наданого клопотання, ухвалу про що занесено до протоколу судового засідання.

Представник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні представник боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки" повідомив, що заявлені вимоги були визнані в повному обсязі, про що кредитора та розпорядника майна повідомлено в установленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, розглянувши заяву ОСОБА_1 (вх. №22008 від 20.09.2021) з грошовими вимогами до боржника, дійшов висновку про їх задоволення виходячи з наступного.

27.12.2019 ОСОБА_2 було отримано від ОСОБА_1 позику у розмірі 305 000,00 доларів США еквівалент у гривні 8 144 354,00 грн, що підтверджується Договором позики від 27.12.2019 та розпискою про отримання позики від 27.12.2019.

27.12.2019, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки" та ОСОБА_1 укладено Договір поруки б/н від 27.12.2019, відповідно до п. 1.1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язку громадянином України ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , за договором, передбаченим ст. 2 цього Договору (надалі іменується основний договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки б/н від 27.12.2019 під основним договором в цьому Договорі розуміють Договір позики б/н від 27 грудня 2019 року, укладений між Кредитором (в основному договорі іменується Позикодавець) та Боржником (в основному договорі іменується "Позичальник") на загальну суму 305 000 (триста п`ять тисяч) доларів США у тому числі з усіма санкціями (пеня, штрафи, відсотки, тощо) передбаченими основним договором за можливе несвоєчасне виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

20.02.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ "Софія - Близнюки" укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., запис в реєстрі № 534.

Відповідно до п. 1.1 Договору застави, цей договір забезпечує вимоги Заставодержателя (позикодавця), що виникають із Договору позики, укладеного між Заставодержателем (позикодавцем) та Боржником, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (позичальником), 27 грудня 2019 року у простій письмовій формі, (надалі Зобов`язання), за умовами якого Заставодержатель (позикодавець) передав, а Боржник (позичальник), прийняв у власність валютні цінності у вигляді та в натурі на суму 305 000,00 (триста п`ять тисяч) доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літературний код іноземної валюти USD) строком виконання до 01 вересня 2020 року (першого вересня дві тисячі двадцятого року). У випадку продовження строків виконання зобов`язань за Договором позики (шляхом укладення договорів про внесення змін до нього), дія застави, передбаченої цим Договором, зберігається до повного виконання умов Договору позики.

Як передбачено пунктом 1.2 Договору застави, в забезпечення виконання зобов`язань, вказаних у п. 1.1 цього Договору, Заставодавець на умовах, передбачених цим Договором, передає у заставу належне йому майно (далі - Майно):

- майбутній врожай 2020 року посівів озимої пшениці на земельних ділянках загальною площею 450 га, що розташовані в межах території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області та орендуються Заставодавцем,

згідно з довідкою № 01-43/435 від 20 листопада 2019 року, виданою відділом агропромислового розвитку Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області та довідкою № 01-51/528 від 11 лютого 2020 року виданою Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області, а саме:

в полі № 1 -34 га, в полі № 2 70 га, в полі № 3 32 га, в полі № 4 35 га, в полі № 5 54 га, в полі № 6 50 га, в полі № 7 5 га, в полі № 9 20 га, в полі № 10 35 га, в полі № 11 60 га, в полі № 17 30 га, в полі № 21 25 га.

Загальна площа посівів озимої пшениці врожаю 2020 року, що передається Заставодавцем у заставу на умовах, передбачених цим Договором, складає 450,0 га, середня врожайність за останні 5 років, а саме 2015-2019 (дві тисячі п`ятнадцятий рік дві тисячі дев`ятнадцятий рік) по сільгосппідприємству та господарствах Близнюківського району Харківської області 34 центнерів з гектару (що підтверджується Довідкою № 01-43/415 від 04 листопада 2019 року, виданою Близнюківського районною державною адміністрацією Харківської області), по ціні 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок без ПДВ за одну тонну, на загальну суму 5 355 000,00 (п`ять мільйонів триста п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

У Договорі застави від 20.02.2021 сторони оцінили предмет застави на загальну суму 5 355 000,00 грн.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом з матеріалів справи ОСОБА_2 не виконав свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , не повернув позику у строк до 01.09.2020 року.

Пунктом 3.1 Договору поруки від 27.12.2019 передбачено, що поручитель зобов`язаний у разі порушення Боржником обов`язку за основним договором, самостійно виконати зазначений обов`язок Боржника перед Кредитором на підставі письмової вимоги Кредитора в строк до 10 вересня 2020 року.

В матеріалах справи міститься письмова вимога ОСОБА_1 , яка була вручена поручителеві та майновому поручителеві ТОВ "Софія - Близнюки" 07.09.2020.

Доказів сплати боргу ОСОБА_1 , а ні ОСОБА_2 , а ні його поручителем ТОВ "Софія - Близнюки" матеріали справи не містять.

Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, передбачені статтею 554 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Враховуючи, що згідно з Договором поруки від 27.12.2019, зобов`язання поручителя є саме солідарним, а не субсидіарним, підлягають застосуванню норми ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Поручитель, укладаючи договір поруки, не може не розуміти, що у випадку невиконання боржником зобов`язання, саме йому доведеться виконувати зобов`язання в повному обсязі за рахунок свого майна (шляхом передачі чи відчуження кредитору). Тим самим поручитель визначає долю належного йому майна на майбутнє. Вказану позицію висловив Верховний Суд у постанові від 28.05.2019 у справі № 922/3522/17.

ТОВ "Софія - Близнюки", як поручителем за договором поруки, не вчинялися дії спрямовані на отримання виконання зобов`язання, наприклад, щодо пред`явлення претензій про виконання договору позики ОСОБА_2 задля виконання боржником зобов`язання перед кредитором.

Відповідно до викладеної у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 912/2185/16 правової позиції, суд повинен дослідити чи вчинялися сторонами правочину дії спрямовані на належне виконання договору поруки.

Як вже вказувалось раніше, в матеріалах справи міститься письмова вимога ОСОБА_1 , яка була вручена поручителеві та майновому поручителеві ТОВ "Софія - Близнюки" 04.09.2020, тобто боржник був належним чином обізнаний про наявність заборгованості та не виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань перед кредитором.

Отже, боржник не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, не сплатив в повному обсязі наявну заборгованість, наразі заборгованість боржника ТОВ "Софія - Близнюки" за договором поруки складає 305 000,00 доларів США, яка до цього часу не сплачена.

За приписами, ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Судом перевірено розрахунок заявлений ОСОБА_1 до стягнення та встановлено наступне.

Відповідно до відмітки суду, заява кредитора з грошовими вимогами до боржника подана через канцелярію Господарського суду Харківської області 20.09.2021.

Згідно з відомостями з офіційного сайту Національного Банку України, станом на 20.09.2021 курс національної валюти до долара США складав 26,7028 гривень за один долар США, тобто: 305 000,00 доларів США*26,7028 гривень = 8 144 354,00 грн.

Отже, розрахунок основної суми заборгованості ТОВ "Софія - Близнюки" перед ОСОБА_1 визначений у розмірі 305 000,00 доларів США еквівалент у гривні 8 144 354,00 грн є вірним та приймається судом.

Щодо доводів розпорядника майна про те, що ТОВ "Софія - Близнюки" не мало законних підстав на укладання договору поруки від 27.12.2019 без отримання згоди загальних зборів учасників товариства, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" цей Закон визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (далі - товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" статут товариства може встановлювати особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини).

Рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, приймаються виключно загальними зборами учасників, якщо інше не передбачено статутом товариства.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України": активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Тобто, для визначення чистих активів підприємства необхідно із активів звітного періоду вирахувати наявну заборгованість.

За приписами Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 25 "Спрощена фінансова звітність", яке затверджено наказом Міністерства фінансів України №39 від 25.02.2000, цей стандарт установлює зміст і форму Фінансової звітності малого підприємства в складі Балансу (форма № 1-м) і Звіту про фінансові результати (форма № 2-м) та порядок її заповнення, а також зміст і форму Фінансової звітності мікропідприємства в складі Балансу (форма № 1-мс) і Звіту про фінансові результати (форма № 2-мс) та порядок її заповнення. Показники цих звітів наводяться у тисячах гривень з одним десятковим знаком.

В матеріалах справи міститься фінансова звітність боржника ТОВ "Софія - Близнюки" за 2018, 2019 та 2020 роки, яка досліджена судом та встановлено наступне.

На кінець 2018 року чисті активи ТОВ "Софія - Близнюки" склали 26 020,9 мільйонів грн.

Згідно з відомостями з офіційного сайту Національного Банку України, станом день укладання договору поруки від 27.12.2019 курс національної валюти до долара США складав 23,2928 гривень за один долар США, тобто: 305 000,00 доларів США*23,2928 гривень = 7 104 304,00 грн.

Тобто, розмір предмету поруки в гривневому еквіваленті складав 7 104 304,00 грн, що в свою чергу не перевищувало 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності ТОВ "Софія - Близнюки".

За таких обставин, доводи арбітражного керуючого про обов`язок отримання ТОВ "Софія - Близнюки" згоди учасників товариства на вчинення такого правочину є безпідставними.

Судом також відхиляються аналогічні доводи арбітражного керуючого в частині отримання згоди учасників товариства на укладання договору застави від 20.02.2020, адже самим договором визначено, що сторони оцінили предмет застави на загальну суму 5 355 000,00 грн.

В свою чергу, відповідно до фінансової звітності ТОВ "Софія - Близнюки" за 2019 рік чисті активи підприємства склали 16 456,7 мільйонів грн, тобто загальний розмір договору застави не перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності ТОВ "Софія - Близнюки".

З огляду на зазначене, суд визнає вимоги кредитора ОСОБА_1 у розмірі 8 144 354,00 грн основної заборгованості обґрунтованими, доведеними та такими, які підлягають визнанню та включенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Окрім основної заборгованості, кредитором ОСОБА_1 заявлено до стягнення 120 відсотків річних.

Відповідно до п. 7 Договору позики від 27.12.2019 сторони встановили, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 120 процентів річних від простроченої суми.

У Договорі позики від 27.12.2019 сторонами передбачено термін повернення позики до 01 вересня 2020 року (п. 2 Договору), тобто з 02.09.2020 розпочалося прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, зі змісту ч. 2 ст. 625 ЦК України слідує, що в договорі може бути передбачений інший, аніж передбачено ст. 625 ЦК України, відсоток річних.

Судом перевірено розрахунок 120 відсотків річних та визнано його арифметично вірним.

З огляду на зазначене, суд визнає вимоги кредитора ОСОБА_1 у розмірі 10 121 315,02 грн 120 відсотків річних обґрунтованими, доведеними та такими, які підлягають визнанню та включенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

До матеріалів справи доданий Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 19.12.2021. В наданому витязі міститься обтяження: застава рухомого майна; зареєстровано: 20.02.2020 16:44:22 за № 27510572 реєстратором: Приватний нотаріус Лавінда Н.О., Харківський міський нотаріальний округ, Харківська обл.; документ - підстава: заява, серія та номер: б.н., виданий: 24.03.2020, видавник: ОСОБА_1 ; об`єкт обтяження: майбутній врожай 2020 року посівів озимої пшениці на земельних ділянках загальною площею 450 га, що розташовані в межах території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, а саме: в полі №1-34га, в полі №2-70 га, в полі №3-32га, в полі №4-35га, в полі №5-54га, в полі №6-50га, в полі №7-5га; обтяжувач: ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитором є юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Виходячи з аналізу положень статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяви з вимогами кредиторів не інакше як за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Згідно абз 2,3 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Статтями 73, 74, Господарського процесуального кодексу України врегульовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги ОСОБА_1 підлягають визнанню у розмірі 18 252 129,02 грн грн, як конкурсні кредиторські вимоги з яких: 8 144 354,00 грн забезпечені заставою майна боржника; 10 121 315,02 грн штрафні санкції..

З урахуванням того, що офіційне повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 19.08.2021 (номер публікації 67081), а заява ОСОБА_1 подана в межах визначеного законом 30-денного строку, строк виконання зобов`язань настав до моменту відкриття провадження у справі, то зазначені вимоги, в частині, що не є забезпечиними є конкурсними та підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості.

За подання заяви з грошовими вимогами заявником також був сплачений судовий збір у розмірі 4540,00 грн. який також визнається судом та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів.

Отже, зважаючи на наявність доказів, якими підтверджуються вимоги ОСОБА_1 у заявленому розмірі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 (вх. 22008 від 20.09.2021) про визнання грошових вимог до боржника.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 14, 73, 74, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 (вх.. № 22008 від 20.09.2021) з грошовими вимогами до боржника.

Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника у загальному розмірі розмірі 18 265 669,02 грн., з яких:

- 8 144 354,00 грн вимоги зі сплати основної заборгованості, що забезпечені заставою майна боржника, а саме врожаєм 2020року посівів озимої пшениці на земельних ділянках загальною площею 450 га, що розташовані в межах території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, а саме :в полі №1-34га, в полі №2-70 га, в полі №3-32га, в полі №4-35га, в полі №5-54га, в полі №6-50га, в полі №7-5га;

- 10 121 315,02 грн - штрафні санкції;

- 4 540,00 грн. судовий збір, сплачений за подачу заяви з грошовими вимогами до боржника.

Зобов`язати розпорядника майна включити визнані судом вимоги до реєстру вимог кредиторів у визначеній Кодексом України з процедур банкрутства черговості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 254-258 ГПК України.

Ухвала підписана 28.12.2021.

Суддя Кононова О.В.