ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1230/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.

суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Молодов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 09 вересня 2021 року

у справі № 916/1230/21

за позовом Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Укржилстрой плюс

про стягнення 773 559,25 грн.,

за участю представників сторін:

Від позивача - Жорін В.П., розпорядження № 58, дата видачі : 19.02.20; Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області;

Від відповідача - Швець О.В., Ордер ВН № 1054213, дата видачі : 04.11.21; Товариства з обмеженою відповідальністю Укржилстрой плюс;

ВСТАНОВИВ:

Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області звернулась до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Укржилстрой плюс про стягнення грошових коштів у розмірі 772 559,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом користування відповідачем земельною ділянкою протягом періоду з 03.09.2015р. по 23.11.2020р. за відсутності передбачених законом підстав, зокрема, укладеного з позивачем договору оренди землі.

ТОВ «Укржилстрой плюс» в процесі вирішення даного спору було подано до суду заяву про застосування інституту позовної давності до заявлених Чорноморською міською радою позовних вимог про стягнення коштів, нарахованих протягом періоду з 03.09.2015р. по 05.05.2018р. Крім того, відповідачем у поданому до суду відзиві на позовну заяву було наголошено про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог у зв`язку з ненаданням позивачем доказів на підтвердження використання відповідачем земельної ділянки площею 0,4400 га, починаючи з 03.09.2015р. по 23.09.2019р., тобто дати складення Відділом державного архітектурно-будівельного контролю акту про виявлені порушення.

13.08.2021р. до господарського суду від ТОВ «Укржилстрой плюс» до початку розгляду справи по суті надійшли письмові пояснення, згідно яких відповідачем із посиланням на експертне дослідження, проведене на його замовлення, було визнано заявлені Чорноморською міською радою позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів у розмірі 71 647,25 грн. за користування земельною ділянкою, площею 0,1421 га, протягом періоду з 23.07.2019р. по 23.11.2020р.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09 вересня 2021 року у справі №916/1230/21 (Желєзна С.П.) позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Укржилстрой плюс на користь Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області грошові кошти у розмірі 71 647,25 грн., судовий збір у розмірі 537,35 грн.

Повернуто з державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одеса на користь Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області судовий збір у розмірі 537,35 грн., сплачений згідно платіжного доручення №26 від 28.04.2021р.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Укржилстрой плюс витрати на правову допомогу у розмірі 10 249,10 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 7709,50 грн.

При винесенні рішення суд першої інстанції, за результатами надання правової кваліфікації відносинам, які склались між Чорноморською міською радою та ТОВ „Укржилстрой плюс, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, зокрема, відсутності доказів, які можуть свідчити про набуття відповідачем права власності на нерухоме майно на території земельної ділянки площею 0,4400 га протягом періоду з 03.09.2015р. по 23.11.2020р., дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів, якими врегульовано підстави та порядок відшкодування шкоди (збитків), оскільки фактично заявлені до стягнення грошові кошти за своєю правовою природою є збитками, понесеними Чорноморською міською радою.

Так, суд встановив, що заявлені до стягнення грошові кошти у розмірі 772 559,25 грн., які є збитками, були розраховані позивачем протягом періоду з 03.09.2015р. по 23.11.2020р. у зв`язку з використанням відповідачем земельної ділянки площею 0,4400 га., позивачем наголошено, що вказана земельна ділянка фактично не вибувала із використання відповідача після розірвання сторонами договору оренди землі №86 від 24.09.2013р.

Суд першої інстанції зазначив, що крім акту від 23.07.2019р., складеного Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради, позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, які можуть підтвердити факт використування земельної ділянки всією площею 0,4400 га, починаючи з 03.09.2015р.

При цьому, акт про виявлені порушення від 23.07.2019р., складений Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради також не містить відомостей про здійснення інспекцією заміру площі земельної ділянки під вхідними групами до під`їздів будівлі.

З викладених обставин, господарський суд дійшов висновку про наявність у Чорноморської міської ради права вимагати стягнення із ТОВ „Укржилстрой плюс збитків за період з 23.07.2019р. по 23.11.2020р.

Враховуючи висновок експерта №041/2021 від 05.08.2021р., який відповідає вимогам ГПК України, суд зазначив про наявність підстав для визначення розміру збитків за користування земельною ділянкою площею 0,1421 га.

Перевіривши здійснені Чорноморською міською радою розрахунки збитків, господарський суд, враховуючи нормативно-грошову оцінку земельної ділянки площею 0,4400 га, інформація про яку наявна у розрахунках позивача та договорі оренди землі №129 від 24.11.2020р., дійшов висновку, що розрахунок збитків за використання відповідачем земельної ділянки площею 0,1421 га протягом періоду з 23.07.2019р. по 23.11.2020р. складає 71 647,25 грн.

Крім того, суд першої інстанції поклав на позивача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10 249,10 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 7709,50 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Одеської області, в тому числі в частині розподілу судових витрат;

Прийняти нове рішення суду, яким позов Чорноморської міської ради задовольнити в повному обсязі;

Прийняти додаткові докази - лист ТОВ «Укржилстрой Плюс» до ЧМР р.н. № 1-016- 2884 від 03.12.2019р., відповідь на вказаний лист ЧМР р.н. 1-016-2884 від 17.12.2019р. та експертний звіт № 29/821-06/21/А від 29.06.21 року;

Стягнути на користь Чорноморської міської ради з ТОВ «Укржилстрой Плюс» судові витрати.

Апелянт категорично не погоджується з винесеним судом рішенням, оскільки вважає рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає нормам матеріального права, прийняте з порушенням принципу «Юридичної впевненості», неповноти встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів та їх оцінки, необґрунтованої відмови у прийнятті доказів.

Скаржник наголошує, що судом не було враховано обставин, встановлених Іллічівським судом у справі № 501/3371/19 : «в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази зміни містобудівних умов об`єкту, для будівництва якого була надана відповідачу ТОВ «Укржилстрой плюс» земельна ділянка загальної площею 0,8327 га, кадастровий номер :02:030:0019, що знаходиться за адресою АДРЕСА_l , отже відсутні зміни комплексу планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інших вимог до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією за адресою АДРЕСА_l .

Таким чином, дії відповідачів щодо поділу земельної ділянки площею 0,8327 га, кадастровий номер :02:030:0019, що знаходиться за адресою АДРЕСА_l та передачі частини земельної ділянки, площею 0,4400 га до земель запасу, є такими що не r'рунтуються на нормах права.»

Отже, Іллічівський міський суд встановив, що для будівництва 8-ми поверхового будинку необхідна ділянка площею 0,8327 га, а правових підстав для її поділу не існувало.

З рішенням Іллічівського міського суду погодились усі учасники справи, а ТОВ «УЖС» навіть звернулось з листом у якому просило міську раду не подавати апеляційну скаргу на рішення.

Зробивши висновок про відсутність правових підстав для поділу земельної ділянки, та факт того, що будинок перебуває у стадії будівництва, Іллічівський міський суд дійшов висновку, що весь спірний період відповідач користувався обома ділянками площею 0,3927 га та ділянкою площею 0,4400 га.

Отже, Господарській суд не дотримався принципу юридичної певності та фактично переглянув рішення Іллічівського міського суду, проте Господарський суд Одеської області повноважень на перегляд рішень іншого суду першої інстанції, які набули чинності, не має.

Слід відмітити, що крім встановлених Іллічівським міським судом обставин використання відповідачем спірної земельної ділянки протягом усього спірного періоду, прийнятих забудовником ТОВ «УЖС» зобов`язань перед інвесторами передати збудовані квартири у будинку розташованому на ділянці площею 0,8327 га необхідність використання земельної ділянки для забудови саме у розмірі 0,8327 га передбачена і законодавством та наявною містобудівною документацією.

Неповнота розгляду справи виявилась і у відмові Господарського судом Одеської області у задоволені клопотання про приєднання додаткових доказів від 11.08.2021 року.

Вказані докази одночасно з позовом не подавались так як факт користування відповідачем протягом усього спірного періоду обома земельними ділянками було встановлено рішенням Іллічівського міського суду.

Однак, коли суд вирішив вказане питання, незважаючи на заперечення позивача переоцінити, позивачем було заявлено клопотання про приєднання додаткових доказів:

- лист ТОВ «Укржилстрой Плюс» до ЧМР р.н. № 1-016-2884 від 03.12.2019р.,

- відповідь на вказаний лист ЧМР р.н. 1-016-2884 від 17.12.2019р..

Однак в порушення принципів змагальності сторін, диспозитивності розгляду справи (ст. ст. 13, 14 ГПК України) суд прийнявши нові докази від відповідача (звіт експерта) відмовив позивачу у прийнятті його доказів.

В основу оскаржуваного рішення суд поклав висновок експерта Скибінської Т.М. ПП «Одеській науково-дослідного центру експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» № 041/2021 від 05.08.2021 року, однак цей доказ викликає сумніви у своїй достовірності, про що суду заявлялось у судовому засіданні.

А саме було зазначено, що під час проведення експертного дослідження Позивача не було запрошено та експертний висновок зроблено виключно зі слів Відповідача, вказаним порушено п.3.9 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої наказом Міністерства юстиції від 08.10.98р. № 53/5.

Крім цього, вказане експертне дослідження проводилось у період з 11.06.2021 року по 05.08.2021 року, а відповідно й висновки надані експертом станом на 05.08.2021 року. Тобто висновок експерта базувався на обстеженні (огляді доказу) земельної ділянки кадастровий номер :02:030:0049, площею 0,4400 га у період з 11.06.2021 року по 05.08.2021 року. Таким чином, обсяг використання ТОВ «Укржилстрой Плюс» земельної ділянки кадастровий номер :02:030:0049, площею 0,4400 га, у період з 03.09.2015 року по 23.11.2020 року висновком вказаної експертизи не був та не має можливості бути дослідженим - а експертиза є неналежним доказом.

Експертом також зроблено висновок, що ТОВ «Укржилстрой Плюс» користувалось та користується лише частиною земельної ділянки (кадастровий номер :02:030:0049) площею 0,1421 га, розташованої за адресою: м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13. - «внутрішнім двором», а не усією прибудинковою ділянкою.

При визначені площі «внутрішнього двору» експерт керувався схемою землевпорядника Стадника, який довільно та на свій власний розсуд розмежував ділянку кадастровий номер :02:030:0049.

Апелянт зазначає, що схему Стадніка ніким не затверджено, такої землевпорядної документації не існує, та навіть завдання на розроблення такої схеми ініціатор ТОВ «УЖС» не затвердив.

З вищенаведеного слід дійти висновку про безпідставність розрахунків експерта в частині визначення площі «внутрішнього двору» та розділення ділянки кадастровий номер :02:030:0049 на якісь дві уявні (вимишлені).

Проте, земельна ділянка, на частині якої розташовано, за зазначеним висновком експерта (№ 041/2021 від 05.08.2021 року), частину споруд багатоповерхового будинку ТОВ «Укржилстрой Плюс», має кадастровий номер :02:030:0049 та згідно даним Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Публічна кадастрова карта) повністю сформовано, як окрему земельну ділянку (вона є невід`ємним цілим) та має загальну площу 0,4400 га"

Тому, на думку скаржника, експертний висновок, яким встановлено, що використовується лише частина повністю сформованої земельної ділянки, є безпідставним та таким, що суперечить наявній містобудівній документації, за якою для розміщення житлового будинку у забудовника має бути відведена ділянка загальною площею 0,8327 га.

За доводами апелянта, в матеріалах експертизи наявні інші матеріали які свідчать про використання відповідачем земельної ділянки загальною площею 0,8327 га: Договір оренди землі № 4 від 24.09.2013 загальна площа земельної ділянки 0,8327 га, Схема розміщення двох будинків загальна площа земельних ділянок 0,8327 га, Коригування проекту будівництва яке здійснює ТОВ «УЖС» загальна площа земельних ділянок 0,8327 га , Схема прибудинкової території загальна площа земельних ділянок 0,8327 га використовується уся територія, Містобудівні умови та обмеження № 14 від 10.06.2021 загальна площа земельних ділянок 0,8327 га, Тех завдання розробнику землевпорядної документації загальна площа земельних ділянок 0,8327 га.

Висновок суду про необхідність нарахування коштів за користування землею без правовстановлюючих документів лише з 23.07.2019 року по (акту відділу ДАБК) та про відсутність доказів користування відповідачем спірною земельною ділянкою є безпідставним, так як неможливо використовувати для будівництва одного й той самого об`єкту багатоповерхового будинку ділянки, що вдвічі різняться між собою у площі, в періоди:

- з 24.09.2013 р. по 02.09.2015 р ділянку площею 0,8327 га,

- з 03.09.2015-по 22.07.2019 р.р. ділянку 0,5348 га (0,3927 га+ 0,1421 га),

- з 23.07.2019 та по цей час знов ділянку площею 0,8327 га.

Також апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення з Відповідача саме збитків вважає таким, що суперечить матеріалам справи, заявленій Позивачем правовій позиції та постанова Великої палати ВС від 04 грудня 2019 року №917/1739/17 за якою, у подібних правовідносинах з Відповідача повинна бути стягнена саме втрачена вигода, на підставі ст. 1212 ЦК України.

Крім того, скаржник вважає необґрунтованим розподіл судових витрат, зауважує, що Господарським судом у порушення вимог ст. 80 ГПК України прийнято від Відповідача клопотання про розмір судових витрат, унеможливлено своєчасне використання права Позивачем для захисту своїх законних інтересів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 року відкрито апеляційне провадження по справі №916/1230/21 за апеляційною скаргою Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на рішення господарського суду Одеської області від 09.09.2021 року.

Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень по справі, подання до суду заяв чи клопотань стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, із доказами направлення копій таких заяв іншим учасникам справи. Призначено розгляд справи №916/1230/21 на 07 грудня 2021 року о 10-30 год.

05.11.2021 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Укржилстрой плюс», в якому відповідач зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Так, відповідач зазначає, що предметом позову у справі № 501/3371/19 не є стягнення грошових коштів у сумі 772 559,25грн. за користування земельною ділянкою протягом періоду з 03.09.20 І 5р. по 23.11.2020р., а є вимоги про зобов`язання вчинити певні дії.

Предметом дослідження у даній справі № 501/3371/19 було виключно встановлення правомірності дій відповідачів щодо поділу земельної ділянки площею 0,8327га. Суд не з`ясовував питання чи користувався відповідач фактично земельною ділянкою площею 0,4400га та протягом якого періоду він нею користувався, і як наслідок не робив жодних висновків з вказаних питань. Це виключно власні нічим не обґрунтовані припущення Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

У Акті № 103 від 23.07.2019р. не зазначено конкретний розмір земельної ділянки з кадастровим номером :02:030:0049 на якій розташовані: вхідні групи до під`їздів будівлі, а саме: сходи та пандуси, а також: відмостка по периметру будівлі, вхідні сходи офісних приміщень, бетонне покриття внутрішнього двору будівлі, огорожа будівельного майданчику.

У зв`язку з цим, ТОВ «Укржилстрой Плюс» для з`ясування питання чи було здійснено ТОВ «Укржилстрой Плюс» будівництво восьмиповерхового багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13, у межах наданої йому в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :02:030:0048 замовило проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Згідно висновку експерта № 041/2021 встановлено, що фактичне місце розташування восьмиповерхового багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13 не відповідає місцю розташуванню відносно меж земельної ділянки, площею 0,3927 га, кадастровий номер :02:030:0048, розташованої за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13, яка знаходиться в оренді ТОВ «Укржилстрой плюс», за рахунок того, що вимощення (відмостка) з клумбами, приямки, вхідні групи до будинку (а саме: пандуси, вхідні зовнішні сходи до будинку, вхідні зовнішні сходи до офісних приміщень), внутрішній двір будинку №13 по вул. Хантадзе в м. Чорноморськ, розташовані на частині земельної ділянки, площею 0,1421 га, кадастровий номер :02:030:0049.

Жодних доказів використання відповідачем земельної ділянки під фактичною забудовою у спірний період саме у розмірі 0,4400 га позивачем до суду надано не було.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що у Чорноморської міської ради є право вимагати стягнення із ТОВ «Укржилстрой плюс» грошових коштів лише за період з 23.07.2019р. по 23.11.2020р. за користування земельною ділянкою площею 0,1421 га. є обґрунтованим.

Єдине, з чим відповідач не погоджується - це з наданою судом правовою кваліфікацією спірних правовідносин та застосуванням судом приписів законодавства, які регулюють підстави та порядок відшкодування шкоди (збитків) власнику земельної ділянки, а не ст. 1212 ЦК України. Вважає, що у спірних правовідносинах мають місце саме кондикційні, а не деліктні зобов`язання.

З урахуванням цього вважає, що у позивача є право вимагати стягнення із ТОВ «Укржилстрой плюс» коштів лише за період з 23.07.2019р. по 23.11.2020р. за фактичне користування земельною ділянкою площею 0,1421 га. на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Також на думку відповідача, посилання скаржника на те, що висновок експерта є недопустимим доказом, не заслуговують на увагу в силу вимог ч. ч. 1, 5 ст. 101 ГПК України. Жоден нормативно-правовий акт не передбачає обов`язкової участі учасників процесу під час проведення експертизи. Скаржник не зазначає яким чином його участь під час проведення експертизи могла вплинути на висновки складені за результатами проведення такої експертизи. Незгода учасника процесу з висновками експерта не свідчить про те, що такий висновок експерта є недопустимим доказом.

Крім того, посилання скаржника на те, що суд не врахував під час вирішення питання про розподіл судових витрат ч. 8 ст. 129, п. 9 ст. 80, ст.127 ГПК України, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами даної справи.

Відповідач у відзиві просить стягнути з позивача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн., надав докази судових витрат у розмірі 4000,00грн., які відповідач має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції. Розмір вказаних витрат підтверджується договором про надання правової допомоги № 31-Ю від 03.06.2021р. у справі № 916/1230/21 від 02.11.2021р., додатковою угодою № 2 від 02.11.2021р. до вказаного договору, детальним описом робіт (послуг), необхідних для надання правничої допомоги за договором про надання правової допомоги № 31-Ю від 03.06.2021р. у справі № 916/1230/21 від 02.11.2021р.

В судове засідання 21.12.2021 року з`явились представники сторін, представник апелянта наполягав на задоволенні апеляційної скарги. Представник відповідача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2013р. між Іллічівськом міською радою (Орендодавець) та ТОВ «Укржилстрой плюс» (Орендар) було укладено договір оренди землі №86, відповідно до п. 1.1 якого Орендодавцем на підставі Закону України «Про оренду землі» та рішення Іллічівської міської ради від 26.07.2013р. № 367/10-VI „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду, цільове призначення якої змінюється, ТОВ «Укржилстрой плюс» за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 13 було надано, а Орендарем прийнято у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,8327 га несільськогосподарського призначення, із земель житлової та громадської забудови (кадастровий помер :02:030:0019), що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 13, згідно з планом земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. п. 2.1, 2.2 договору оренди землі №86 від 24.09.2013р. в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,8327 га, в тому числі: 0,2052 га під капітальною восьмиповерховою будівлею, 0,6275 га - під проїздами, проходами та площадками. На земельній ділянці не має об`єктів нерухомого майна, які належать Орендарю на праві приватної власності. Територія обладнана водопроводом, каналізацією, електропостачанням, проїзд до земельної ділянки заасфальтовано.

Умовами п. 3.1 договору оренди землі №86 від 24.09.2013р. передбачено, що земельна ділянка площею 0,8327 га надається у користування Орендарю терміном на 49 р.

Земельна ділянка загальною площею 0,8327 га, яка розташована за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 13, була передана Іллічівською міською радою у користування ТОВ «Укржилстрой плюс» на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки (без дати).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за №10913272 від 15.10.2013р. вбачається, що 04.10.2013р. до державного реєстру було внесено запис про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Укржилстрой плюс» на земельну ділянку, передану відповідачу у користування на підставі договору оренди землі №86 від 24.09.2013р.

09.04.2015р. Іллічівською міською радою було прийнято рішення №615/5-VI „Про надання ТОВ «Укржилстрой плюс» дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,8327 га за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 13.

12.06.2015р. Іллічівською міською радою було прийнято рішення №632/48-VI „Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,8327 за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 13, згідно якого позивачем було затверджено технічну документацію щодо поділу земельної ділянки, поділено земельну ділянку загальною площею 0,8327 га (кадастровий номер :02:030:0019) на наступні земельні ділянки: площею 0,3927 га (кадастровий номер :02:030:0048) для розташування житлової забудови за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 13; площею 0,4400 га (кадастровий номер :02:030:0049) для розташування житлової забудови за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 13; передано ТОВ «Укржилстрой плюс» в оренду на 49 років земельну ділянку площею 0,3927 га (кадастровий номер :02:030:0048) для розташування житлової забудови за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 13 та переведено земельну ділянку площею 0,4400 га (кадастровий номер :02:030:0049) до земель запасу.

01.07.2015р. між Іллічівськом міською радою та ТОВ „Укржилстрой плюс було укладено договір про розірвання договору оренди землі №86 від 24.09.2013р., укладений між сторонами по справі.

01.07.2015р. між Іллічівськом міською радою та ТОВ „Укржилстрой плюс було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, з якого вбачається, що відповідачем було повернуто позивачу земельну ділянку, загальною площею 0,8327 га, яка розташована за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 13.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за №43447349 від 08.09.2015р. вбачається, що 02.09.2015р. до державного реєстру було внесено запис про припинення державної реєстрації права оренди ТОВ «Укржилстрой плюс» на земельну ділянку, передану відповідачу у користування на підставі договору оренди землі №86 від 24.09.2013р.

23.07.2019р. Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті за адресою: м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13, замовником якого виступає ТОВ „Укржилстрой плюс, було складено акт про виявлені порушення.

З акту від 23.07.2019р. вбачається, що Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради було встановлено, що вхідні групи до під`їздів будівлі, яка розташована за адресою: м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13, а саме: сходи та пандуси, а також: відмостка по периметру будівлі, вхідні сходи офісних приміщень, бетонне покриття внутрішнього двору будівлі, огорожа будівельного майданчику розташовані поза межами земельної ділянки з кадастровим номером :02:030:0048, фактично перераховані об`єкти розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:030:0049, яка є комунальною власністю та в оренду нікому не передана.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11.11.2019р. по справі №501/3371/19 позовні вимоги фізичної особи до ТОВ «Укржилстрой плюс», Чорноморської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено: зобов`язано Чорноморську міську раду передати в довгострокову оренду ТОВ «Укржилстрой плюс» земельну ділянку площею 0,4400 (кадастровий номер :02:030:0049) для розташування житлової забудови; зобов`язано ТОВ „Укржилстрой плюс надати Чорноморській міській раді документи, необхідні для укладення договору оренди земельної ділянки площею 0,4400 (кадастровий номер :02:030:0049) для розташування житлової забудови; зобов`язано Чорноморську міську раду та ТОВ «Укржилстрой плюс» укласти договір оренди земельної ділянки площею 0,4400 (кадастровий номер :02:030:0049) для розташування житлової забудови у відповідності до чинного законодавства України на час укладання договору.

03.12.2019р. ТОВ «Укржилстрой плюс» звернулось до Чорноморської міської ради із листом, згідно якого відповідач просив позивача не подавати апеляційну скаргу на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11.11.2019р. по справі №501/3371/19.

Також зазначено про готовність ТОВ «Укржилстрой плюс» укласти договір оренди земельної ділянки площею 0,4400 га для розташування нежитлової забудови, з урахуванням того, що на даній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно товариства.

Листом №1-06-2884 від 17.12.2019р. Чорноморською міською радою у відповідь на звернення відповідача було повідомлено, що позивачем апеляційна скарга на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11.11.2019р. по справі №501/3371/19 не подавалась.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04.11.2020р. по справі №501/3371/19 було закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11.11.2019р.

21.02.2020р. Чорноморською міською радою було прийнято рішення №551/81-VII „Про передачу ТОВ „Укржилстрой плюс в оренду земельної ділянки, площею 0,4400 га за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13, відповідно до якого позивачем було вирішено передати відповідачу строком на 25 років земельну ділянку, загальною площею 0,4400 га для розташування житлової забудови за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13.

24.11.2020р. між Чорноморською міською радою (Орендодавець) та ТОВ „Укржилстрой плюс (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки №129, відповідно до п. п. 1.1, 2.1 якого Орендодавець, на підставі рішення Чорноморської міської ради Одеської області від 21.02.2020р. №551/81-V11 передає, а Орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку з наступними характеристиками: кадастровий номер :02:030:0049; місце розташування: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13; цільове призначення - 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання для розташування житлової забудови; площа земельної ділянки 0,4400 га.

Згідно з п. 3.1 договору оренди земельної ділянки №129 від 24.11.2020р. договір укладено на строк 25 років, а саме до 24.11.2045р.

03.03.2021р. комісією з питань визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, яка створена відповідно до рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради №89 від 27.03.2014р., було складено акти про визначення обсягу збитків, завданих ТОВ „Укржилстрой плюс у зв`язку з використанням земельної ділянки площею 0,4400 га (кадастровий номер :02:030:0049) протягом періоду з 03.09.2015р. по 23.11.2020р. Як вбачається з актів про визначення обсягу збитків та доданих до них розрахунків загальна сума понесених позивачем втрат протягом періоду з 03.09.2015р. по 23.11.2020р. складає 772 559,25 грн.

18.06.2021р. виконавчим комітетом Чорноморської міської ради було прийнято рішення №163, на підставі якого позивачем було затверджено протокол засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 03.03.2021р., акті про визначення обсягу збитків та розрахунок суми витрат бюджету за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ТОВ «Укржилстрой плюс», позивачем було наголошено про наявність правових підстав для стягнення із відповідача грошових коштів у розмірі 772 559,25 грн. з огляду на використання відповідачем земельної ділянки площею 0,4400 га протягом періоду з 03.09.2015р. по 23.11.2020р. за відсутності передбачених законом підстав. При цьому, в процесі вирішення даного спору позивачем було наголошено, що обставина використання відповідачем земельної ділянки площею 0,4400 га, починаючи з 03.09.2015р., була предметом дослідження суду під час вирішення спору у межах справи №501/3371/19.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Встановлені обставини справі свідчать, що 24.09.2013р. між Чорноморською міською радою, та ТОВ «Укржилстрой плюс» було укладено договір оренди землі №86, згідно якого відповідачу було передано у користування земельну ділянку, загальною площею 0,8327 га. В подальшому позивачем було затверджено технічну документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,8327 га на дві окремі ділянки, у зв`язку з чим, 01.07.2015р. між сторонами по справі було укладено договір про розірвання договору оренди землі №86 від 24.09.2013р.; орендована земельна ділянка повернута відповідачем позивачу на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки від 01.07.2015р.

Предметом заявлених Чорноморською міською радою позовних вимог у межах даної справи є вимоги про стягнення із ТОВ «Укржилстрой плюс» грошових коштів у розмірі 772 559,25 грн. з огляду на використання відповідачем земельної ділянки, яка раніше була включена до складу орендованої на підставі договору №86 від 24.09.2013р. земельної ділянки, площею 0,4400 га протягом періоду з 03.09.2015р. по 23.11.2020р. за відсутності передбачених законом підстав.

Під час розгляду справи відповідач заперечив проти використання усієї земельної ділянки у спірний період, в підтвердження чого відповідачем надано до суду висновок будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №041/2021, складений 05.08.2021р. експертом Скибінською Т.М. на замовлення ТОВ «Укржилстрой плюс».

З висновку вбачається, що виходячи з проведеного експертом дослідження наданих замовником документів станом на 2021р. та результатів проведеного візуального огляду восьмиповерхового багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13, експертом було встановлено, що фактичне місце розташування восьмиповерхового багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13 не відповідає місцю розташуванню відносно меж земельної ділянки, площею 0.3927 га, кадастровий номер :02:030:0048, розташованої за адресою Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13, яка знаходиться в оренді ТОВ «Укржилстрой плюс», за рахунок того, що вимощення (відмостка) з клумбами, приямки, вхідні групи до будинку (а саме: пандуси, вхідні зовнішні сходи до будинку, вхідні зовнішні сходи до офісних приміщень), внутрішній двір будинку №13 по вул. Хантадзе в м Чорноморськ, розташовані на частині земельної ділянки, площею 0,1421га кадастровий номер :02:030:0049, за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13.

Зважаючи на те, що в апеляційній скарзі апелянт ставить під сумнів висновок експерта Скибінської Т.М. ПП «Одеській науково-дослідного центру експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» № 041/2021 від 05.08.2021 року, колегія суддів вважає за необхідне надати оцінку доводами апелянта в цій частині.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст.76, 86 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків;

Статтею 101 ГПК України врегульовано, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з приписами статті 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Отже, висновок експертизи, складений на замовлення учасника справи, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, при цьому сторони не позбавлені можливості надати суду докази на його спростування, клопотати перед судом про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу, тощо.

Натомість, заперечуючи проти встановлених експертом обставин, апелянт не надав жодного належного та допустимого доказу того, що відповідач у спірний період використовував всю земельну ділянку кадастровий номер :02:030:0049, за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13.

При цьому, участь представника Чорноморської міської ради при проведенні експертного дослідження не є обов`язковою, натомість позивач не був позбавлений можливості надати свій експертний висновок, рецензію на висновок експерта Скибінської Т.М., а також на Технічний звіт з виконання геодезичних робіт по об`єкту, виконаний ФОП Стадник О.О.

Щодо доводів апелянта про те, що експертне дослідження проводилось у період з 11.06.2021 року по 05.08.2021 року, а відповідно й висновки надані експертом станом на 05.08.2021 року, колегія суддів зауважує, експертом встановлено, що на земельній ділянці кадастровий номер :02:030:0049 знаходяться вимощення (відмостка) з клумбами, приямки, вхідні групи до будинку (а саме: пандуси, вхідні зовнішні сходи до будинку, вхідні зовнішні сходи до офісних приміщень), внутрішній двір будинку №13 по вул. Хантадзе в м Чорноморськ. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 0,8327 га, яка в подальшому була поділена, передана ще у 2013 році під будівництво багатоповерхової будівлі. Отже, вказані об`єкти, що знаходяться на спірній земельній ділянці, відносяться до капітальної будівлі.

Той факт, що спірна земельна ділянка є сформованою, має загальну площу 0,4400 га та має кадастровий номер :02:030:0049, не свідчить безумовно, що відповідач користувався усією земельною ділянкою у спірний період.

Посилання скаржника на докази, які свідчать про використання відповідачем земельної ділянки загальною площею 0,8327 га, як то Договір оренди землі № 4 від 24.09.2013 року, схема розміщення будинків загальна площа земельних ділянок 0,8327 га, судовою колегією відхиляються, оскільки договір датований 2013 роком та не може свідчити про використання усієї земельної ділянки у 2015-2020 роках.

Вказані апелянтом докази - коригування проекту будівництва яке здійснює ТОВ «УЖС», Схема прибудинкової території загальна площа земельних ділянок 0,8327 га, Містобудівні умови та обмеження № 14 від 10.06.2021 загальна площа земельних ділянок 0,8327 га, Тех завдання розробнику землевпорядної документації загальна площа земельних ділянок 0,8327 га в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебувала справа №501/3371/19 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укржилстрой Плюс», Чорноморської міської ради Одеської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги у тій справі обґрунтовано тим, що незаконна відмова відповідача ТОВ «Укржилстрой Плюс» від оренди частини земельної ділянки для розташування житлової забудови за адресою: м.Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13 та незаконні дії відповідача Чорноморської міської ради Одеської області щодо прийняття відмови від оренди зазначеної частини земельної ділянки призвело до неможливості введення в експлуатацію об`єкту будівництва за вказаною адресою.

Судом першої інстанції правомірно відхилено посилання позивача на те, що в рамках справи №501/3371/19 встановлено обставини використання відповідачем земельної ділянки площею 0,4400 га, починаючи з 03.09.2015р., оскільки, як вбачається з рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11.11.2019р. вказане питання взагалі не було предметом дослідження суду під час вирішення спору по справі №501/3371/19. Судами не встановлювалось, яку саме частину чи усю земельну ділянку кадастровий номер :02:030:0049 використовує відповідач.

При цьому, акт про виявлені порушення від 23.07.2019р., складений Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради також не містить відомостей про здійснення інспекцією заміру площі земельної ділянки під вхідними групами до під`їздів будівлі.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вхідні групи до будинку за адресою: м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13, розташовані на частині земельної ділянки (кадастровий номер :02:030:0049) площею 0,1421 га.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст.1212 ЦК України, та заявлені як стягнення з відповідача втраченої вигоди, при цьому позивачем зазначено, що під час розгляду справи суд самостійно кваліфікує викладені обставини та приймає рішення («суд знає закон»).

Проаналізувавши спірні правовідносини, матеріали та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів, якими врегульовано підстави та порядок відшкодування шкоди (збитків) згідно ст.1166 ЦК України, оскільки фактично заявлені до стягнення грошові кошти за своєю правовою природою є збитками, понесеними Чорноморською міською радою, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Нормами статті 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним.

Згідно з пунктом 14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю є обов`язковим платежем у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно підпунктів 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

За правилами пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття земельний податок і орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Плата за землю відповідно до пункту 10.2 цього ж Кодексу належить до місцевих податків, які згідно зі статтею 69 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні зараховуються до відповідних місцевих бюджетів.

Статтею 63 Бюджетного кодексу України встановлено, що місцевий бюджет містить надходження і витрати на виконання повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.

За таких обставин, безоплатне використання відповідачем земельної ділянки призводить до втрат місцевого бюджету міської ради, що є порушенням вимог статті 206 Земельного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 Земельного кодексу України, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.125, 126 Земельного кодексу України, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав в порядку, встановленому Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Натомість, загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України. Такі зобов`язання є кондикційними.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Наведене дозволяє дійти висновку, що обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 23 травня 2018 року у справі 629/4628/16-ц, зазначала, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів, які можуть свідчити про набуття відповідачем права власності на нерухоме майно на території спірної земельної ділянки кадастровий номер :02:030:0049 площею 0,4400 га протягом періоду з 03.09.2015р. по 23.11.2020р.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів, якими врегульовано підстави та порядок відшкодування шкоди (збитків), оскільки фактично заявлені до стягнення грошові кошти за своєю правовою природою є збитками, понесеними Чорноморською міською радою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019р. по справі №917/1739/17 дійшла висновку, що суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Великою Палатою Верховного Суду також зазначено, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Тобто, обов`язковою умовою правомірного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Приписами пункту ґ ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України встановлено, що власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 11, ч. 1-2 ст. 22 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями статей 224, 225 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для настання цивільної відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Позивачем заявлені до стягнення грошові кошти у розмірі 772 559,25 грн., які є збитками, були розраховані протягом періоду з 03.09.2015р. по 23.11.2020р. у зв`язку з використанням відповідачем земельної ділянки площею 0,4400 га.

23.07.2019р. Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті за адресою: м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13, замовником якого виступає ТОВ «Укржилстрой плюс», було складено акт про виявлені порушення, а саме встановлено фактичне розташування вхідних груп до під`їздів будівлі на земельній ділянці з кадастровим номером :02:030:0049, яка в оренду відповідачу передана не була.

При цьому, у акті відсутні відомості про площу земельної ділянки з кадастровим номером :02:030:0049, яка фактично перебуває у користуванні відповідача. Натомість, висновком будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №041/2021, складеним 05.08.2021р. експертом Скибінською Т.М. на замовлення ТОВ «Укржилстрой плюс», визначена точна площа, займана відповідачем.

З боку позивача не надані докази зайняття відповідачем у спірний період усієї площі земельної ділянки з кадастровим номером :02:030:0049.

Колегія суддів вважає обґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що крім акту від 23.07.2019р., складеного Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, які можуть підтвердити факт ви користування земельної ділянки всією площею, починаючи з 03.09.2015р.

Крім того, безпідставним є посилання апелянта на відхилення судом клопотання про приєднання додаткових доказів від 11.08.2021 року, оскільки як вбачається з матеріалів справи, вказане клопотання долучено судом до матеріалів справи та міститься на а.с.142-147, до нього додані лист-звернення ТОВ «Укржилстрой плюс» до Чорноморської міської ради № 1-016-2884 від 03.12.2019 року та відповідь Чорноморської міської ради №1-016-2884 від 17.12.2019 року.

Вказані листи описані в оскаржуваному рішенні суду, так, 03.12.2019р. ТОВ Укржилстрой плюс звернулось до Чорноморської міської ради із листом, згідно якого відповідач просив позивача не подавати апеляційну скаргу на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11.11.2019р. по справі №501/3371/19.

Листом №1-06-2884 від 17.12.2019р. Чорноморською міською радою у відповідь на звернення відповідача було повідомлено, що позивачем апеляційна скарга на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11.11.2019р. по справі №501/3371/19 не подавалась.

Проте колегія суддів зауважує, що зміст листа-звернення ТОВ «Укржилстрой» свідчить про готовність відповідача укласти договір оренди на земельну ділянку кадастровий номер :02:030:0049, проте вказаний лист не може бути покладений в основу рішення як підтвердження зайняття відповідачем усієї земельної ділянки на протязі 2015-2020 років, та взагалі не має суттєвого значення для вирішення справи.

Також і факт того, що спірна земельна ділянка спочатку перебувала в оренді відповідача з 24.09.2013 р. по 02.09.2015 р у складі земельної ділянки площею 0,8327 га, а згодом з 24.11.2020 року в оренді відповідача як окремо виділена земельна ділянка, не може підтверджувати безумовно факту використання відповідачем усієї земельної ділянки кадастровий номер :02:030:0049 у спірний період.

Отже, оскільки згідно висновку експерта №041/2021 від 05.08.2021р. вхідні групи до будинку за адресою: м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13, розташовані на частині земельної ділянки (кадастровий номер :02:030:0049) площею 0,1421 га. та враховуючи Акт про виявлені порушення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у Чорноморської міської ради права вимагати стягнення із ТОВ „Укржилстрой плюс збитків за період з 23.07.2019р. по 23.11.2020р. за користування земельною ділянкою площею 0,1421 га.

За наслідками перевірки розрахунків збитків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розрахунок збитків за використання відповідачем земельної ділянки площею 0,1421 га протягом періоду з 23.07.2019р. по 23.11.2020р. складає 71 647,25 грн., що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

За умовами ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Тобто перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Матеріали справи містять заяву відповідача про застосування строку позовної давності. Позов подано у даній справі 05.05.2021 року. Однак, враховуючи, що суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог за період з 03.09.2015 року по 23.07.2019 року, строк позовної давності у даній справі не застосовується.

Щодо заперечень скаржника проти розподілу судових витрат на правову допомогу, клопотання про розподіл яких заявлено відповідачем, судова колегія враховує наступне.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідачем було надано суду договір право надання правової допомоги №31-Ю від 03.06.2021р., згідно п. 4.3 якого оплата здійснюється не пізніше 10-ти робочих днів після підписання акту приймання-передачі наданих послуг; додаткову угоду №1 до договору та акт приймання-передачі наданих послуг від 09.09.2021р., згідно якого вартість наданих послуг складає 11300,00 грн. В свою чергу, на підтвердження понесення витрат на проведенням експертизи відповідачем було надано суду договір №030 від 11.06.2021р., укладений з експертною установою, рахунок №29 від 01.01.2021р. на суму 8500,00 грн., платіжне доручення №251 від 02.07.2021р. на суму 8500,00 грн.

Доводи апелянта про неотримання заяви про залучення доказів судова колегія відхиляє, оскільки в матеріалах справи міститься супровідний лист, яким відповідачем направлено заяву з додатками на електронну адресу Чорноморської міської ради 09.09.2021 року.

Оскільки вимогами ст. 129 ГПК України передбачено необхідність розподілу інших судових витрат, тобто і витрат на правову допомогу, у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, господарський суд, враховуючи часткове задоволення позовних вимог Чорноморської міської ради, а також приймаючи до уваги відсутність клопотання позивача про зменшення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції правомірно стягнув з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10 249,10 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 7709,50 грн.

Крім того, з огляду на визнання відповідачем заявлених до нього позовних вимог в частині стягнення грошових коштів у розмірі 71 647,25 грн. до початку розгляду судом справи по суті, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для повернення позивачу з державного бюджету судового збору у розмірі 537,35 грн., решта суми судового збору правомірно покладена судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Будь-яких порушень процесуальних норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, або неправильного застосування норм матеріального права при розгляді апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції виявлено не було.

За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції, судова колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області підлягає залишенню без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 09 вересня 2021 року у справі № 916/1230/21 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями ст. ст. 240, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282-285 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 09 вересня 2021 року у справі № 916/1230/21 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.12.2021 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська