ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3251/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Одеський кабельний завод "Одескабель", м.Одеса
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "ПІТ", м.Харків
про стягнення 360732,63 грн.
за участю представників :

позивача - Ременчук А.М. (адвокат, довіреність №425/Д від 01.02.2021 року);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Одеський кабельний завод "Одескабель" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім "ПІТ" про стягнення 363732,63 грн. за договором поставки №233 від 03.04.14, з яких 272930,52 грн. боргу, 49984,74 грн. пені, 10938,55 грн. 3% річних, 28878,82 грн. інфляційних.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.08.2021 року відкрито провадження у справі №922/3251/21 за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання на 07.09.21, яке було відкладено на 05.10.21.

Ухвалою суду від 05.10.2021 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів до 16.11.2021 року включно, підготовче засідання відкладено на 09.11.2021 року, яке не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 25.10.21 по 16.11.21.

Ухвалою суду від 17.11.21 призначено підготовче засідання на 02.12.2021 року.

25.11.2021 року позивач надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 360732,63 грн., з яких 270930,52 грн. боргу, 49984,74 грн. пені, 10938,55 грн. 3% річних, 28878,82 грн. інфляційних.

Ухвалою суду від 02.12.21 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 02.12.21, в якому було оголошено перерву до 16.12.21.

Представник позивача в судовому засіданні 16.12.21 позов підтримував, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оскільки неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

03.04.2014 року між ПАТ «Одескабель» (Постачальник, Позивач) та (ТОВ "ТД "ПІТ") (Покупець, Відповідач) було укладено Договір поставки №233 (далі - Договір) відповідно до умов якого ПАТ «ОДЕСКАБЕЛЬ» зобов`язується передати у власність, а Покупець, прийняти та оплатити волоконно-оптичний кабель (надалі - Товар), в номенклатурі, кількості та за цінами, передбаченими в Специфікаціях, які є Додатками до Договору.

Відповідно до положень п.2.2. Договору Товар поставляється партіями, загальна кількість Товару, що поставляється в кожній партії визначається у Специфікаціях, які є додатками до цього Договору.

Відповідно до положень п.4.1. Договору Поставка Товару здійснюється на умовах EXW (м.Одеса, Миколаївська дорога, 144, склад Продавця) згідно правил ІНКОТЕРМС - 2010.

Відповідно до положень п.5.2. Договору оплата за поставлений Товар здійснюється на умовах 100% передплати, якщо інше не визначено в додатках до даного Договору.

03.11.2014 року Сторонами було підписано Додаткову угоду до Договору, якою сторони погодились внести зміни до п.5.2. Договору, виклавши його у наступній редакції:

«Покупець здійснює оплату за партію Товару, що поставляється, впродовж 21 календарного дня.»

Таким чином, Сторонами було погоджено наступні умови оплати: відстрочення платежу впродовж 21 календарного дня з моменту поставки Товару.

На виконання умов Договору, Постачальником на адресу відповідача впродовж 2020 року поставлявся товар, в тому числі, за видатковими накладними з кінцевою датою оплати поставленого товару (21-й календарний день):

-№ 13608 від 13.10.2020 р. на суму 3826,93 грн., оплата до 03.11.2020 р.;

-№ 14106 від 22.10.2020 р. на суму 3826,93 грн., оплата до 12.11.2020 р.;

-№ 14164 від 23.10.2020 р. на суму 7716,04 грн., оплата до 13.11.2020 р.;

-№ 14346 від 28.10.2020 р. на суму 2532,55 грн., оплата до 18.11.2020 р.;

-№ 14564 від 30.10.2020 р. на суму 1917,19 грн., оплата до 20.11.2020 р.;

-№ 15303 від 17.11.2020 р. на суму 13795,52 грн., оплата до 08.12.2020 р.;

-№ 15465 від 19.11.2020 р. на суму 5576,92 грн., оплата до 10.12.2020 р.;

-№ 15737 від 25.11.2020 р. на суму 7046,81 грн., оплата до 16.12.2020 р.;

-№ 15738 від 25.11.2020 р. на суму 1988,66 грн., оплата до 16.12.2020 р.;

-№ 15739 від 25.11.2020 р. на суму 11882,50 грн., оплата до 16.12.2020 р.;

-№ 15976 від 30.11.2020 р. на суму 8181,64 грн., оплата до 21.12.2020 р.;

-№ 16199 від 03.12.2020 р. на суму 2797,30 грн., оплата до 24.12.2020 р.;

-№ 17056 від 22.12.2020 р. на суму 6430,99 грн., оплата до 12.01.2021 р.;

-№ 17057 від 22.12.2020 р. на суму 6646,91 грн., оплата до 12.01.2021 р.;

-№ 17076 від 22.12.2020 р. на суму 4971,67 грн., оплата до 12.01.2021 р.;

-№ 17077 від 22.12.2020 р. на суму 6048,71 грн., оплата до 12.01.2021 р.;

-№ 17134 від 23.12.2020 р. на суму 841,07 грн., оплата до 13.01.2021 р.;

-№ 17287 від 24.12.2020 р. на суму 180673,02 грн., оплата до 14.01.2021 р.

Таким чином, ПАТ «ОДЕСКАБЕЛЬ» поставило на адресу відповідача Товар, зазначений у перелічених вище 18 видаткових накладних, на загальну суму 276701,36 грн.

Поставлений Товар був прийняти покупцем без будь-яких зауважень щодо кількості, якості, комплектності та асортименту, про що свідчать належним чином підписані уповноваженими представниками сторін видаткові накладні, повернень товару не було.

Проте, покупець здійснив оплату за поставлений за зазначеними накладними Товар лише частково на загальну суму 5770,84 грн., у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем наявний борг в сумі 270930,52 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ст.692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується матеріалами справи, проте відповідач оплату не здійснив.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору позивач свої зобов`язання по поставці товару виконав у повному обсязі згідно з умовами договору, повернень товару або претензій щодо кількості та якості товару від відповідача не надходило.

Відповідно до вимог ст.ст.610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі та повністю не розрахувався за поставлений товар у визначений умовами договору строк, доказів протилежного суду не надав, суд дійшов висновку, що останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором на суму 270930,52 грн.

Крім суми боргу позивачем заявлені до стягнення пеня, 3% річних, інфляційні втрати.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, інфляційних та річних, суд встановив, що їх здійснено з певними арифметичними помилками. Перевірка розрахунку судом здійснювався за допомогою програми "Законодавство" та інструменту "Калькулятори" системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга: закон". Суд зазначає, що можливість використання зазначеного інструменту визнається і Верховним Судом, зокрема, в постанові від 14.02.2018 у справі №917/1622/16.

Щодо пені.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Разом з тим, ч.4 ст.232 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п.7.2. Договору у разі прострочення оплати за вже поставлений Товар, Покупець сплачує на користь Продавця неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за котрий сплачується пеня від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочки. При цьому розмір пені не може перевищувати загальну вартість Товару за цим Договором.

Згідно з ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань з оплати отриманого товару, суд визнає дії позивача щодо нарахування відповідачу пені за 6 місячний термін прострочення оплати за кожною з видаткових накладних такими, що відповідають умовам договору та вимогам чинного законодавства.

Перевіривши відповідний розрахунок позивача, суд встановив, що він є частково невірним, а саме:

1) щодо нарахування пені за першою накладною №13608 від 13.10.20 на суму 3826,93 грн.

Позивач зазначає про часткову оплату товару відповідачем за цією накладною двома платежами: 20.01.21 на суму 1111,29 грн. та 27.01.21 на суму 2659,55 грн. При цьому позивач вказує залишок боргу - 56,11 грн., в той час як вірним є борг в сумі 56,09 грн.

Також позивач нараховує пеню за день оплати без урахування суми оплати, що є невірним відповідно до вимог законодавства, оскільки день оплати не враховується при нарахуванні штрафних санкцій.

Крім того, позивачем тричі нараховано пеню на суму боргу 56,09 грн., що суперечить чинному законодавству.

Отже, позивачем за цією накладною нараховано пеню в сумі 107,63 грн., в той час як вірною сумою пені є 104,89 грн.;

2) позивачем невірно нараховано пеню за накладними від 22, 23, 24 грудня 2020 року, за якими строк оплати встановлено у січні 2021 року.

Щодо інших накладних позивачем вірно зроблений розрахунок пені.

Отже, перевіривши періоди та суми нарахування пені, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 18593,31 грн. пені.

В частині стягнення 31391,43 грн. пені суд відмовляє через невірний розрахунок.

Щодо річних та інфляційних.

відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості за отриманий товар підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується. Зазначене надає позивачу право на нарахування 3% річних та інфляційних за таке прострочення в порядку, визначеному ст. 625 ЦК України.

Перевіривши відповідні розрахунки позивача, суд встановив, що вони є частково невірними, а саме позивачем невірно нараховано 3% річних за накладною №13608 від 13.10.20 та за накладними від 22, 23, 24 грудня 2020 року, за якими строк оплати встановлено у січні 2021 року, а також невірно нараховані інфляційні за накладними від 22, 23, 24 грудня 2020 року.

Щодо інших накладних позивачем вірно зроблений розрахунок 3% річних та інфляційних.

Отже, перевіривши періоди та суми нарахування 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 4769,24 грн. 3% річних та 18180,32 грн. інфляційних.

В частині стягнення 6169,31 грн. 3% річних та 10698,50 грн. інфляційних суд відмовляє через невірний розрахунок.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, які підтверджуються матеріалами справи та відповідачем не спростовані, але, у зв`язку з невірним розрахунком пені, 3% річних та інфляційних позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст.129 ГПК України, відповідно до яких, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4687,10грн. В іншій частині судовий збір покладається на позивача, у зв`язку з частковою відмовою в позові.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім "ПІТ" (; адреса: 61166, м.Харків, пр-т Науки буд.40, кім.238; ІВAN UA 4563552) на користь Публічного акціонерного товариства "Одеський кабельний завод "Одескабель" (; адреса: 65102, м.Одеса, Миколаївська дорога, 144; р/р НОМЕР_1 в AT «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, ІBAN UA6439587) 312473,39 грн., з яких 270930,52 грн. боргу, 18593,31 грн. пені, 4769,24 грн. 3% річних, 18180,32 грн. інфляційних, крім того 4687,10 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "24" грудня 2021 р.

Суддя К.В. Аріт