УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

28.12.2021Справа № 910/21309/21
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДА КОНСТРАКШН» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «САГ ЕНЕРДЖІ» заборгованості у розмірі 18 967,59 грн,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДА КОНСТРАКШН» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «САГ ЕНЕРДЖІ» заборгованості у розмірі 18 967,59 грн.

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Однак, судом встановлено, що заявлені вимоги не випливають з укладеного у письмовій (електронній) формі договору, матеріали заяви про видачу судового наказу не містять такого договору. Натомість, заявник посилається на усний договір, що не відповідає вказаному вище положенню.

Згідно з ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Виходячи з указаної норми закону, заява про видачу судового наказу має містити підпис заявника або його представника. При цьому, заява має бути підписана власноручно, відтворення підпису за допомогою факсиміле або інших технічних засобів не допускається.

Підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.

Натомість, подана до суду заява про видачу судового наказу не містить власноручного підпису, на ній проставлений факсиміле адвоката Писаренка М.О.

Суд звертає увагу на те, що оскільки процесуальним законодавством не передбачено інших способів звернення до суду, окрім особистого звернення заявника та підписання заяви уповноваженою особою, то подання відповідних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням певного підпису фізичної особи, не відповідає вимогам ГПК України та не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання документа.

Наявність на заяві факсимільного підпису означає, що вона не підписана заявником.

За приписами ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

За наведених обставин, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕДА КОНСТРАКШН».

Згідно з ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 148, 152, 153, 154, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕДА КОНСТРАКШН» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «САГ ЕНЕРДЖІ» заборгованості у розмірі 18 967,59 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 28.12.2021 та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Т. Ю. Трофименко