номер провадження справи 5/204/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 Справа № 908/3214/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Колегія суддів Господарського суду Запорізької області у складі:

Головуючий суддя Проскуряков К.В.,

Судді Смірнов О.Г.,

Ярешко О.В.,

при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідачів:

1 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

2 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_3 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 )

3 - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ; ІПН НОМЕР_4 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 )

4 - ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_5 ; дата народження: невідома)

5 - Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій" (69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 11, )

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради (69063, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 36, 3-й поверх, )

про визначення розміру частки в статутному капіталі,

та

за зустрічним позовом: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_5 ; дата народження: не відома)

до відповідачів:

1 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

2 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

3 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_3 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 )

4 - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ; ІПН НОМЕР_4 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 )

5 - Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій" (69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 11, )

про визнання договору дарування № 3006 від 29.11.2013 частково недійсним,

За участю представників сторін:

Від позивача за первісним позовом: Федоров М.Д., ордер АР № 1021635 від 10.02.2021, посвідчення ЗП001645 від 26.04.2018, адвокат;

Від відповідача-1 за первісним позовом: Мульченко Є.В., ордер АР № 1017076 від 18.01.2021, свідоцтво № 741 від 10.04.2019, адвокат

Від відповідача-2 за первісним позовом: не з`явився;

Від відповідача-3 за первісним позовом: не з`явився;

Від відповідача-4 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Колоянов В.А., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1050177 від 08.06.2021 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП002779 від 20.04.2021, посвідчення адвоката України №ЗП 002779 від 20.04.2021);

Від відповідача-5 за первісним позовом: не з`явився;

Від третьої особи-1 за первісним позовом, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

14.12.2020 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання права власності на частку у розмірі 0,5686 відсотків у статутному капіталі.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 р. справу №908/3214/20 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 21.12.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3214/20 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.01.2021 р. о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 18.01.2021 р. розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено до 10.02.2021 р. о 12 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

02.02.2021 від ТОВ "База відпочинку "Прибій" до суду надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 30.01.2021 (вх. № 2264/08-08/21 від 02.02.2021), згідно якого відповідач заперечив проти доводів викладених у позовній заяві. Просить суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог ОСОБА_1 та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

10.02.2021 від ОСОБА_1 на електрону адресу суду з електронним цифровим підписом надійшло клопотання № б/н від 10.02.2021 (вх. № 2839/08-08/21 від 10.02.2021) про витребування доказів у Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголошення перерви для отримання витребуваних документів. Вказані документи долучені судом до матеріалів справи.

10.02.2021 р. Господарським судом Запорізької області повідомлено сторонам у справі № 908/3214/20 про неможливість проведення судового засідання 10.02.2021 р. о 12 год. 30 хв. у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою від 22.02.2021 р. відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 за вих. № б/н від 10.02.2021 про витребування у Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради копії реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій" (). Залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , в якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , в якості третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4 . Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 22.03.2021 р. Повторне проведення підготовчого засідання призначено на 10.03.2021 р. об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Представник позивача надав суду заяву від 10.03.2021 р. про заміну неналежного відповідача, залучення третьої особи, зміну підстав позову та уточнену позовну заяву від 10.03.2021 р.

Ухвалою від 10.03.2021 р. призначено колегіальний розгляд справи №908/3214/20.

Відповідно до Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 15.03.2021 р. та Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.03.2021 р., справу №908/3214/20 та заяву ОСОБА_6 від 10.03.2021 р. про заміну неналежного відповідача, залучення третьої особи та зміну підстав позову передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., суддя Левкут В.В., суддя Мірошниченко М.В. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021 р. та Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.03.2021 р., враховуючи перебування судді-учасника колегії Левкут В.В. на лікарняному з 16.03.2021 р., справу №908/3214/20 та заяву ОСОБА_6 від 10.03.2021 р. про заміну неналежного відповідача, залучення третьої особи та зміну підстав позову передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., суддя Боєва О.С., суддя Мірошниченко М.В.

Ухвалою від 17.03.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Боєва О.С., Мірошниченко М.В. прийнято до свого провадження справу № 908/3214/20 та заяву ОСОБА_1 від 10.03.2021 про заміну неналежного відповідача, залучення третьої особи та зміну підстав позову, розгляд справи у підготовчому провадженні розпочато спочатку. Підготовче засідання призначено на 06.04.2021 о 14 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін, явку представників сторін визнано обов`язковою. Також замінено первісного відповідача: ТОВ "База відпочинку "Прибій" на належних відповідачів: 1 - ОСОБА_2 , 2 - ОСОБА_3 , 3 - ОСОБА_4 ; 4 - ОСОБА_5 , залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ТОВ "База відпочинку "Прибій".

06.04.2021 до Господарського суду Запорізької області від ТОВ "База відпочинку "Прибій" надійшли письмові пояснення № б/н від 06.04.2021 (вх. № 7021/08-08/21 від 06.04.2021) на уточнену позовну заяву від 10.03.2021, згідно яких третя особа-2 просить суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог ОСОБА_1 , відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою від 06.04.2021 № 908/3214/20 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено до 17.05.2021 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

У судовому засіданні 06.04.2021 представник позивача підтримав доводи викладені в уточненій позовній заяві № б/н від 10.03.2021 та зазначене в резолютивній частині вказаної заяви клопотання про витребування від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій" (), у зв`язку з чим іншою ухвалою суду від 06.04.2021р. частково задоволено клопотання ОСОБА_1 та витребувано від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідні докази.

07.04.2021 від відповідача-4 ( ОСОБА_5 ) до суду надійшла заява № б/н від 05.04.2021 (вх. № 7083/08-08/21 від 07.04.2021) про долучення до матеріалів справи доказів разом з відзивом на уточнену позовну заяву № б/н від 05.04.2021 (вх. № 7084/08-08/21 від 07.04.2021), згідно якого відповідач-4 заперечив проти позовних вимог, просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

11.05.2021 на виконання ухвали суду від 06.04.2021 № 908/3214/20 про витребування доказів, від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради до суду надійшла заява № б/н від 07.05.2021 (вх. № 9458/08-08/21 від 11.05.2021) разом з належним чином засвідченої копії реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій" (69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 11, ) в частині, що стосується набуття права власності на частку в статутному капіталі Товариства на підставі укладення відповідного договору між гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 . Вказані документи долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 17.05.2021 р. № 908/3214/20 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 15.06.2021, розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 03.06.2021 р. о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

27.05.2021 від позивача на адресу суду надійшла заява № б/н від 24.05.2021 (вх. № 10927/08-08/21 від 27.05.2021) про зміну предмету позову з визнання права власності на частку у статутному капіталі на визначення розміру частки в статутному капіталі та залучення до участі у справі в якості співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій" (69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 11, ).

Крім цього, 27.05.2021 від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява № б/н від 24.05.2021 (вх. № 10952/08-08/21 від 27.05.2021) про визначення розміру частки в статутному капіталі ТОВ "БВ "Прибій".

Також, 27.05.2021 від позивача до суду надійшло клопотання № б/н від 24.05.2021 (вх. № 10938/08-08/21 від 27.05.2021) про витребування від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради та Приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області Уколова С.А. відповідних доказів.

Розпорядженнями в.о. керівника апарату суду №П-261/21 від 01.06.2021 р., № П-262/21 від 01.06.2021 р., № П-263/21 від 01.06.2021 р., на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі Проскурякова К.В., відповідно до пунктів 2.3.3, 2.3.47 та 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку із перебуванням суддів-часників колегії Мірошниченко М.В. з 03.06.2021 р. у відрядженні та Боєвої О.С. з 03.06.2021 у щорічній відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №908/3214/20, заяви ОСОБА_1 про залучення співвідповідача та зміну предмету позову та клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів. Протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021 р., на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі Проскурякова К.В. та розпоряджень №П-261/21 від 01.06.2021 р., № П-262/21 від 01.06.2021р., № П-263/21 від 01.06.2021 р., справу №908/3214/20, заяву ОСОБА_1 про залучення співвідповідача та зміну предмету позову та клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, для розгляду розподілено колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Смірнов О.Г., Топчій О.А.

Ухвалою суду від 02.06.2021 р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Смірнов О.Г., Топчій О.А. прийнято справу № 908/3214/20, заяву ОСОБА_1 № б/н від 24.05.2021 р. (вх. № 10927/08-08/21 від 27.05.2021 р.) про зміну предмету позову та клопотання ОСОБА_1 № б/н від 24.05.2021 р. (вх. № 10938/08-08/21 від 27.05.2021 р.) про витребування доказів до свого провадження у порядку загального позовного провадження. Вирішено перейти до повторного проведення підготовчого провадження та підготовче засідання призначити на 08.07.2021 р. об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою.

Ухвалою від 08.07.2021 р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 31.08.2021 р., розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 11.08.2021р. на 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Іншою ухвалою від 08.07.2021 задоволено заяву ОСОБА_1 № б/н від 24.05.2021 р. (вх. № 10927/08-08/21 від 27.05.2021 р.) про зміну предмету позову з визнання права власності на частку у статутному капіталі на визначення розміру частки в статутному капіталі та залучено до участі у справі №908/3214/20 в якості співвідповідача - ТОВ "База відпочинку "Прибій", виключивши його зі складу учасників справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів та ухвалено продовжувати розгляд справи у підготовчому засіданні.

Іншою ухвалою від 08.07.2021 задоволено клопотання ОСОБА_1 № б/н від 24.05.2021 р. (вх. №10938/08-08/21 від 27.05.2021 р.) та витребувано від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради та Приватного нотаріуса Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області Уколова С.А. відповідні докази.

10.08.2021 р. до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_5 від 10.08.2021 р. (вх. №2485/08-07/21 від 10.08.2021 р.) до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ "База відпочинку "Прибій", про визнання договору дарування частково недійсним.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу від 10.08.2021 р. №908/3214/20 зустрічний позов розподілено для розгляду колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Смірнов О.Г., Топчій О.А. Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2021 р. та Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.08.2021 р., враховуючи перебування судді-учасника колегії Смірнова О.Г. з 26.07.2021 р. по 28.08.2021 р. у відпустці, справу №908/3214/20 та зустрічний позов передано для розгляду колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., суддя Топчій О.А., суддя Горохов І.С.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.08.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя Проскуряков К.В., суддя Горохов І.С., суддя Топчій О.А. прийнято справу № 908/3214/20 до свого провадження у порядку загального позовного провадження, розгляд справи у підготовчому провадженні розпочато спочатку. Підготовче засідання призначено на 14.09.2021 о 14 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін, явку представників сторін визнано обов`язковою. Прийнято зустрічний позов ОСОБА_5 до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ "База відпочинку "Прибій", про визнання договору дарування частково недійсним, до свого провадження.

Розпорядженнями керівника апарату суду № П-623/21 від 14.09.2021 та № П-264/21 від 14.09.2021 на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі Проскурякова К.В., відповідно до пунктів 2.3.3, 2.3.47 та 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку із перебуванням судді-учасника колегії Горохова І.С. з 13.09.2021 по 01.10.2021 у щорічній відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №908/3214/20 та зустрічного позову. Протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021, на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі Проскурякова К.В. та розпоряджень № П-623/21 від 14.09.2021 та № П-264/21 від 14.09.2021, справу №908/3214/20 та зустрічний позов ОСОБА_5 до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ "База відпочинку "Прибій", про визнання договору дарування частково недійсним для розгляду розподілено колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Топчій О.А., Ярешко О.В.

Ухвалою від 14.09.2021 у складі колегії суддів головуючий суддя Проскуряков К.В., судді Топчій О.А., Ярешко О.В. справу № 908/3214/20 прийнято до свого провадження у порядку загального позовного провадження, розгляд справи у підготовчому провадженні розпочато спочатку. Підготовче засідання призначено на 14.09.2021 о 14 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою. Прийнято зустрічний позов ОСОБА_5 від 10.08.2021 (вх. №2485/08-07/21 від 10.08.2021) до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ "База відпочинку "Прибій", про визнання договору дарування частково недійсним, до свого провадження. Ухвалою суду від 14.09.2021 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом в порядку загального позовного провадження. Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено до 13.10.2021 об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Ухвалою від 13.10.2021 № 908/3214/20 розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 09.11.2021 о 12 год. 00 хв., витребувано у Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідні документи, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

27.10.2021 від ОСОБА_5 на адресу суду надійшла відповідь № б/н від 25.10.2021 (вх. № 22088//08-08/21 від 27.10.2021) на відзив на зустрічний позов, згідно якої позивач за зустрічним позовом заперечив обґрунтувань зазначених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Просить суд задовольнити зустрічні позовні вимоги.

29.10.2021 від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на виконання ухвали від 13.10.2021 № 908/3214/20 до суду надійшли відповідні письмові пояснення № 01-12/01/3168 від 26.10.2021 (вх. № 22310/08-08/21 від 29.10.2021), в яких повідомлено що документів, які стосуються виникнення у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 права власності на частки у статутному капіталі ТОВ "База відпочинку "Прибій" відсутні.

Розпорядженнями керівника апарату суду № П-796/21 від 04.11.2021 та № П-797/21 від 04.11.2021, на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі Проскурякова К.В., відповідно до пунктів 2.3.3, 2.3.47 та 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, враховуючи тимчасову непрацездатність судді Топчій О.А. з 29.10.2021, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 908/3214/20. Протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2021, на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі Проскурякова К.В. та розпоряджень № П-796/21 від 04.11.2021 та № П-797/21 від 04.11.2021, справу №908/3214/20 для розгляду розподілено колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Смірнов О.Г., Ярешко О.В.

Ухвалою від 05.11.2021 № 908/3214/20 у складі колегії суддів: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Смірнов О.Г., Ярешко О.В. справу № 908/3214/20 прийнято до свого провадження у порядку загального позовного провадження. Вирішено перейти до повторного проведення підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 09.11.2021 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін визнана обов`язковою.

Ухвалою від 09.11.2021 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 23.11.2021 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Ухвалою від 23.11.2021 № 908/3214/20 оголошено перерву у судовому засіданні до 06.12.2021 о 10 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Ухвалою від 06.12.2021р. оголошено перерву у судовому засіданні до 20.12.2021 об 11 год. 30 хв., а також виправлено описки, допущені у вступних частинах ухвал господарського суду Запорізької області від 13.08.2021, 14.09.2021, 13.10.2021, 05.11.2021, 09.11.2021 та 23.11.2021 по справі № 908/3214/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 20.12.2021 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою комплексу "Акорд".

В судовому засіданні 20.12.2021р. колегію суддів проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач, який надавав заяви про зміну предмету позову та двічі уточнював свої позовні вимоги, обґрунтовує свої вимоги в редакції останньої уточненої позовної заяви № б/н від 24.05.2021 (вх. № 10952/08-08/21 від 27.05.2021) тим, що 29.11.2013р. на підставі Договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ «База відпочинку «Прибій», нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Якимівського РНО Уколовим С.А Позивач набув право власності на частку у розмірі 0,5686 відсотків у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій". На виконання умов п.1.1. Договору Дарувальники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безоплатно передали йому у власність належні їм частки у статутному капіталі ТОВ «База відпочинку «Прибій». Згідно п. 3.1. Договору право власності Обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняттям дарунку вважається підписання оригінального примірника цього Договору. Посилаючись на ст. 12, ч. 1ст. 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", ч. 1 ст. 167, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 210, ст. 363, ч. 1 ст. 328, ст.ст. 717, 718 ,719 Цивільного кодексу України вказує, що договір дарування майнових прав - частки у статутному капіталі Товариства не підлягає обов`язковій державній реєстрації. Перехід права власності на майнові права, згідно правової природи договору дарування виникає в момент вчинення правочину. Право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше Не встановлено домовленістю сторін (стаття Цивільного кодексу України). Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № 927/807/18 від 24.10.2019р., п. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016р. Підставою для переходу права власної на частку в статутному капіталі до третьої особи та, відповідно, припинення права власності учасника на таку частку з набуттям його третьою особою, є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства та іншою особою. Отже, Позивач прийняв дар та набув право власності на частку, а виникнення у нього права власності не залежить від внесення змін до статуту товариства або реєстрації змін до складу учасників. Реєстрація є похідною дією, яка не спрямована на виникнення прав та обов`язків у учасників товариства. Для того, щоб мати змогу розпоряджатись корпоративними правами та виконати умови договору дарування особа повинна набути статусу учасника господарського товариства. Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ (пункт 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 №4). Внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджує право власності на майнові права, а не є умовою їх виникнення. Зазначена правова позиція знаходить підтвердження у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 909/1294/15. 07.10.2020р. Позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг з метою реєстрації змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "БВ "Прибій", однак отримав відмову у внесенні змін від державного реєстратора з посиланням на те, що надані Позивачем під час реєстрації документи суперечать вимогам Конституції та законів України, відповідно до п. 5 ст. 17 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" не надано акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю. Однак, Позивач не має змоги виконати вказані вимоги закону, оскільки він не має можливості зв`язатися з дарувальниками безпосередньо, а Товариство не має можливості посприяти Позивачу в цьому. Наведене Позивач вважає порушенням своїх майнових на немайнових прав (у формі невизнання), як власника частки статутного капіталу та як потенційного учасника Товариства, а саме права брати участь в управлінні Товариством, розподілі прибутку та інші права учасника Товариства, що передбачені чинним законодавством України. Посилаючись на Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. №475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952р.), ст. 41 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України, з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України стверджує про порушення його права власності, оскільки 22.12.2020 року відбулася державна реєстрація змін до переліку учасників товариства, та ОСОБА_4 було вдруге відчужено спірну частку в статутному капіталі ТОВ "База відпочинку "Прибій" на користь ОСОБА_5 , що підтвердив і сам ОСОБА_5 у своєму відзиві. Підставою для реєстрації відповідних змін до складу учасників став Акт приймання-передачі частки від 17.12.2020 року, за яким, ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_8 прийняв відповідну частку на підставі договору дарування частки № 3 від 17.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області Уколовим С.А., який є на його думку нікчемним, оскільки станом на 29.11.2013 року ОСОБА_4 подарував всю свою частку позивачу. Позивач прийняв дар і з моменту підписання Договору до нього перейшла вся частка ОСОБА_4 в повному обсязі. Право власності на частку переходить до позивача з моменту укладення договору і не залежить від державної реєстрації змін до складу учасників. Проте, 17.12.2020 року ОСОБА_4 , користуючись тим, що позивач не зміг провести реєстрацію переходу до нього права власності на частку, уклав договір дарування частки № 3, за яким подарував частку позивача ОСОБА_9 , приховавши від нотаріуса факт того, що ОСОБА_10 з 29.11.2013 року вже не володів часткою в статутному капіталі Товариства. Отже, ОСОБА_4 здійснив відчуження майна, яке йому не належало і перебувало у власності Позивача. Фактично, ОСОБА_5 незаконно заволодів часткою Позивача, без відома та згоди останнього. Такий правочин є нікчемним, оскільки порушує публічний порядок. В силу ч. 2 ст. 215, ч.ч. 1 та 2 ст. 228, ст. 330, ч. 3 ст. 388 ЦК України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 р., та з огляду на те, що ОСОБА_5 набув спірну частку безвідплатно на підставі нікчемного правочину у особи, яке не мала права на її відчуження, позивач має право витребувати частку незалежно від добросовісності дій ОСОБА_5 . З огляду на викладене просить суд визначити розмір частки учасника ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій" в розмірі 0,5686 відсотків що в цілому дорівнює 160,00 грн. статутного капіталу, які належали гр. ОСОБА_11 - 60,00 гривень, що складає 0,2132 відсотків від загального розміру статутного капіталу Товариства; гр. ОСОБА_3 - 50,00 гривень, що складає 0,1777 відсотків від загального розміру статутного капіталу Товариства; гр. ОСОБА_5 - 50,00 гривень, що складає 0,1777 відсотків від загального розміру статутного капіталу Товариства.

Відповідач-4 ( ОСОБА_5 ) у відзиві на уточнену позовну заяву проти позову заперечив з тих підстав, що Позивачем вибрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки вичерпний перелік способів захисту учасників ТОВ/ТДВ міститься у статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-ІУ, а саме: належним способом захисту прав учасника ТОВ є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства, що узгоджується із висновком Великої палати Верховного суду, сформульованому у пункті 61 постанови від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 лютого 2021 року у справі № 911/1149/19 (пункту 4.19). Вважає, що ст.17 Закону № 755 визначає способи захисту виключно для учасника ТОВ/ТДВ. Особа, що не набула статусу учасника товариства з обмеженою відповідальністю не має право вимагати визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства. Згідно відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань Позивач не значиться як учасник ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ», що підтверджується самим Позивачем у позовній заяві. Також вказує, що відповідно до другого речення п.3.1. Договору дарування прийняттям дарунку вважається підписання оригінального примірника цього Договору, що не узгоджується та суперечить іншим положенням Договору, законодавству України та фактичним обставинам справи. На момент розгляду справи Позивач не володіє часткою у статутному капіталі ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ», оскільки дарунок за Договором дарування фактично не отримав, та, як наслідок, не набув права власності на частку товариства. При цьому посилається на вимоги ч.1 ст.122, ст.317, ч.1 ст.717, ст. 722 ЦК України, ст.52 Закону України «Про господарські товариства» та стверджує, що за законодавством, яке діє після набрання чинності Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», більше не вимагається вказувати у статуті товариства склад учасників та розмір належних їм часток. Відповідно зміна учасників не потребує ні внесення змін до статуту, ні проведення загальних зборів учасників для внесення таких змін. Частиною 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено перелік документів, що подаються для державної реєстрації , в т.ч. акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю. З моменту державної реєстрації частки у статутному капіталі товариства за набувачем до нього переходить володіння часткою, набувач набуває статусу учасника товариства, що надає йому можливість реалізовувати права з частки, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Тобто відомості Єдиного державного реєстру виконують функцію оголошення прав на частку невизначеному колу третіх осіб. Вищезазначене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, що сформульована у постанові від 08 червня 2021 року у справі № 906/1336/19. Отже, частка у статутному капіталі ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ» не була передана у володіння Позивачу, Позивач не набув правомочності користування часткою, а тому не набув права власності на частку у статутному капіталі товариства і Позивач не довів належними та допустимими доказами набуття права власності на частку у розмірі 0,5686 відсотків у статутному капіталі ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ». Також з посиланням на ст. ст. 256, 257, ч.ч.1,5 ст.261, ст. 267 ЦК України та умови Договору вказує, що після підписання Договору дарування Дарувальники зобов`язані були надати Обдаровуваному у фактичне володіння дарунок у вигляді частки у статутному капіталі товариства, в тому числі оформити документ, що відображає волевиявлення сторін щодо передання володіння від учасника товариства до набувача частки (Акт приймання-передачі часки, повідомлення Товариства про передання частки), або передати Обдаровуваному документи, які посвідчують право власності на частку, інші документи, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (Свідоцтво учасника Товариства). Отже, приймаючи до уваги до Договір дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Прибій», було укладено Позивачем 29.11.2013 року, а з позовною вимогою Позивач звернувся до Відповідача лише 12.12.2020 року, тобто після спливу більше 7 (семи) років з моменту укладання вищезазначеного Договору дарування, вважає, що строк позовної давності сплинув, про що Відповідач заявляє суду. Крім цього, відповідно до ст. 7, ч.2 ст.9, ч.1 та ч.3 ст. 10, ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та приймаючи до уваги, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях та той факт, що під час укладання правочину ОСОБА_5 використовувалися достовірні відомості, які були внесені до Єдиного державного реєстру, ОСОБА_4 на момент укладання договору мав необхідні правомочності щодо розпорядження часткою, а тому правочин, укладений з ОСОБА_4 не може вважатися нікчемним та таким, що порушує публічний порядок та спрямований на неправомірне заволодіння ОСОБА_5 часткою у статутному капіталі Товариства іншої особи. ОСОБА_4 на момент укладання договору з ОСОБА_5 належало право власності на частку у статутному капіталі Товариства, що дорівнює 0,1777 відсотка загального розміру статутного капіталу Товариства та складає 50,00 грн. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, на час розгляду справи, ОСОБА_5 є учасником ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ», якому належить частка у статутному капіталі Товариства, розмір якої дорівнює 16928,00 грн. Частка у розмірі 50,00 грн ОСОБА_5 не відчужувалася, а тому позовні вимоги до ОСОБА_5 є безпідставними та направлені на безпідставне заволодіння майном останнього. Крім цього вважає, що позивачем не надано суду належних доказів, що підтверджують набуття ним права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «База відпочинку «Прибій». Оскільки Договір дарування частки у статутному капіталі Товариства містить інформацію про дарувальників, зокрема серед останніх зазначений ОСОБА_2 . Проте згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі ТОВ «База відпочинку «Прибій» та є у відкритому доступі серед учасників Товариства відсутня така особа, як ОСОБА_2 . Також позивач на підтвердження своїх позовних вимог не надав суду жодних доказів, що можуть свідчити про неможливість з об`єктивних причин, які не залежать від Позивача, скласти, підписати акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі Товариства та надати його для здійснення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу. Позивачем взагалі не надано суду доказів звернення до Товариства з будь-яким вимогами до моменту подання позову. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), які Відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складає 10000,00 грн. Просить суд застосувати строк позовної давності у справі № 908/3214/20 та відмовити у задоволені позову.

Відповідач-5 (ТОВ "База відпочинку "Прибій") у своєму відзиві на уточнену позовну заяву проти неї заперечив з аналогічних підстав, проте без обґрунтування пропуску позивачем строку позовної давності. Також посилаючись на вимоги ч.1 ст.717, ч.1 ст.723 ЦК України, пунктів 1.1, 3.1, 3.4, 5.1, 7.1 Договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ», укладеного 29.11.2013р., вказав, що цей правочин має ознаки реального договору, тобто вважається укладеним з моменту передання Обдаровуваному майна (дарунку). Проте всупереч викладеним умовам Договір дарування не є укладеним, оскільки дарунок (частка у статутному товариства та права з частки) фактично не був переданий дарувальниками та не був прийнятий Позивачем. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), які Відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складає 10000,00 грн. Просить у задоволенні позову відмовити.

У зустрічній позовній заяві від 10.08.2021р. ОСОБА_5 стверджує, що на підтвердження своїх вимог та факту виникнення у нього прав на частку у статутному капіталі ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ» (права власності на частку), ОСОБА_1 посилається на Договір дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Прибій», укладений 29.11.2013 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (Дарувальники) та ОСОБА_1 (Обдаровуваний). Посилаючись на ч.1 ст.717, ч.1 ст.723 ЦК України, вважає, що залежно від моменту, з якого договір вважається укладеним, України, договір дарування можливий як реальний, так і консенсуальний. Консенсуальний договір вважається укладеним з моменту, як тільки сторони досягли згоди по всіх істотних умовах договору. Реальний договір є дійсним лише після вчинення на основі досягнутої згоди певної дії з передачі предмета договору дарування. Умови пунктів 1.1, 3.1, 3.4, 5.1, 5.2, 7.1 Договору дарування свідчать про те, що сторонами було укладено консенсуальний договір, тобто укладений Договір дарування встановлює обов`язок дарувальника передати дарунок обдаровуваному в майбутньому. Проте всупереч вищезазначеним умовам Договору дарування друге речення п.3.1. Договору дарування містить положення відповідно до якого прийняттям дарунку вважається підписання оригінального примірника цього Договору. Вищезазначена умова Договору дарування не узгоджується та суперечать предмету Договору дарування, визначеному у п.1.1., та іншим положенням Договору дарування, законодавству України та фактичним обставинам справи. Посилаючись на норми ч. 1 ст. 203 ч. 1 ст. 215, 217 ЦК України вказує, що на момент розгляду справи ОСОБА_1 не володіє часткою у статутному капіталі ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ», оскільки дарунок за Договором дарування фактично не отримав, та, як наслідок, він не набув права власності на частку товариства. З огляду на вимоги ч. 1 ст.317, ст. 722 ЦК України, ст.52 Закону України «Про господарські товариства» ст.10, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» на правову позицію Великої Палати Верховного Суду в аналогічних справах, зазначає, що підписання сторонами оригіналу Договору дарування не може підтверджувати передання частки у статутному капіталі товариства набувачу. Як передання частки у статутному капіталі товариства слід розуміти надання набувачу можливості здійснювати права учасника товариства з моменту державної реєстрації частки у статутному капіталі товариства. Оскільки частка у статутному капіталі ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ» не була передана у володіння Позивачу, то він не набув правомочності користування часткою (використовувати, експлуатувати, отримати корисні можливості), а отже не набув права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ». Отже, друге речення пункту 3.1. Договору дарування суперечить предмету Договору дарування, визначеному у п. 1.1, та іншим положенням Договору дарування, законодавству, що є підставою для визнання їх недійсним. Також вказує, що спірний Договір дарування безпосередньо впливає на майнові та немайнові права ОСОБА_5 , як учасника ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ», якому належить частка у статутному капіталі Товариства, розмір якої дорівнює 16928,00 грн., та набуття яким частки у ОСОБА_4 оскаржується ОСОБА_1 з посиланням на Договір дарування. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), які Позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складає 10000,00 грн. Просить суд визнати недійсним друге речення пункту 3.1. Договору дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Прибій», укладеного 29.11.2013 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (Дарувальники) та ОСОБА_1 (Обдаровуваний).

У своєму відзиві від 11.10.2021р. на зустрічну позовну заяву Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 проти неї заперечив та зазначив, що посилання ОСОБА_5 на вимоги ч.ч. 1, 2, 4 ст. 722 ЦК України є необґрунтованими, оскільки конструкція даної норми не передбачає виключного переліку способів прийняття дарунка. В ній наведено ряд дій, які законодавець ототожнює з прийняттям дарунка в тих випадках, коли обдарованому передається не сама річ (дар), а символи або документи. Вказана норма жодним чином не обмежує сторони договору дарування в прийнятті дару іншим способом, в тому числі шляхом підписання примірника Договору. Зазначена позивачем за зустрічним позовом норма стосується тих випадків, коли обдарований приймає безпосередньо не сам дарунок, а приналежності до нього (документи, ключі, макет, тощо). Отже, ч. 4 ст. 722 ЦК України не встановлює виключний перелік способів прийняття дарунка, а розширює їх. Стаття 52 ЗУ «Про господарські товариства» не стосується спірних правовідносин, оскільки Дарувальники за спірним Договором набували право власності на свої частки в порядку приватизації і не брали участь в формуванні статутного капіталу товариства. З огляду на це, отримання ними свідоцтва товариства законом не передбачене. Так само і передати відповідні свідоцтва обдарованому дарувальники не могли і не були зобов`язані. На момент укладення спірного Договору від 29.11.2013р. діяла редакція ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», яка не передбачала необхідності надання реєстратору будь-яких актів приймання-передачі часток для реєстрації змін до складу учасників на підставі договору дарування. Достатнім для цього було надання договору дарування. Вимога про надання реєстратору акту приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з`явилася в ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", з набранням чинності 17.06.2018 року змін, внесених Законом № 2275-VIII від 06.02.2018р. З огляду на те, що визнання правочину недійсним допускається виключно з підстав, які існували на день укладення такого правочину, поява через 5 років вимоги про надання реєстратору акту приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства не може бути підставою для оспорювання правочину. Право власності на частку з проведенням реєстраційних дій не пов`язується і чинність права власності від державної реєстрації не залежить. Таким чином, Позивач прийняв дар, набув право власності на частку, а виникнення у нього права власності не залежить від внесення змін до статуту товариства або реєстрації змін до складу учасників. Реєстрація є похідною дією, яка не спрямована на виникнення прав та обов`язків у учасників товариства. Посилання на ряд постанов Верховного Суду, які містяться у зустрічному позові, не мають жодного відношення до спірних правовідносин. Також вважає, що в порушення вимог ч. 2 ст. 4 ГПК України позивачем не обґрунтовано яке саме право позивача є порушеним, невизнаним або оспорюваним. Позивач за зустрічним позовом не був стороною спірного Договору і на момент його укладення жодних прав на спірну частку не мав. Позивач за зустрічним позовом оспорює не весь Договір вцілому, а друге речення п. 3.1. Договору, а тому не зрозуміло яким чином питання способу прийняття ОСОБА_1 дарунку у вигляді частки в статутному капіталі товариства впливає на права ОСОБА_5 . Просить в задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 надав відповідь від 25.10.2021р. на відзив ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву, у якій повторно висловився щодо консенсуальності спірного правочину з підстав, вказаних у зустрічній позовній заяві, а також повторно вказав з посиланням на ч. 3 ст.215 ЦК України, що Договір дарування безпосередньо впливає на майнові та немайнові права ОСОБА_5 як учасника ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ», якому належить частка у статутному капіталі Товариства у розмірі 16928,00 грн., та набуття яким частки у ОСОБА_4 оскаржується ОСОБА_1 з посиланням на спірний Договір дарування. Також зазначив , що твердження відповідача - 1 за зустрічним позовом відносно того, що дарувальники за спірним Договором набули права власності на свої частки у порядку приватизації, не брали участь в формуванні статутного капіталу товариства та отримання ними свідоцтва товариства за законом не передбачено, є припущенням та не підтверджено належними доказами у справі.

Відповідачі за первісним та зустрічним позовами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 своїм правом надати заяви по суті справи або пояснення не скористались, в жодне судове засідання не з`явились, хоча були належним чином неодноразово повідомлені судом про час і місце судових засідань

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши подані сторонами докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Прибій» () зареєстроване розпорядженням Орджонікідзевського виконавчого комітету м. Запоріжжя № 526 20.05.1998р. за адресою: 69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 11., про що видано Свідоцтво про державну реєстрацію серії А00 № 201876, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 0007826 від 20.05.1998р.

Згідно п. 1.5 Статуту прізвище, ім`я та по-батькові Учасників, їх паспортні дані та адреса зазначені в Установчому договорі.

Згідно Установчого договору також зареєстрованого розпорядженням Орджонікідзевського виконавчого комітету м. Запоріжжя № 526 20.05.1998р., учасниками товариства на дату створення були 17 громадян України , в тому числі:

- ОСОБА_4 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Броварівським РВВС Київської обл. 26 липня 1979 р., мешкає за адресою АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_3 паспорт НОМЕР_7 , виданий Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області, 27 серпня 1995р., мешкає за адресою АДРЕСА_7 ;

- ОСОБА_12 паспорт НОМЕР_8 , виданий Відділом внутрішніх справ Якимівського райвиконкому Запорізької обл., 9 січня 1981 р., мешкає за адресою АДРЕСА_8 .

6. Для забезпечення діяльності Товариства за рахунок майна Учасників створюється Статутний фонд у розмірі 28130 гривень.

7. Частка кожного Учасника в утворенні Статутного фонду складає, в т.ч.:

- ОСОБА_4 50( п`ятдесят ) грн., т.т. 50 часток

- ОСОБА_3 50( п`ятдесят ) грн., т.т. 50 часток

- ОСОБА_12 60 ( шістдесят ) грн., т.т. 60 часток

Одна частка дорівнює 1 гр.

29 листопада 2013 року приватним нотаріусом Якимівського РНО Уколовим С.А. (серія та номер бланку ВТО 663392) посвідчено Договір дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Прибій» наступного змісту:

Ми, що нижче підписалися: громадянин України

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_9 , виданий Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області 14 жовтня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 , який (яка) зареєстрований (на) і мешкаю за адресою: АДРЕСА_9 ; громадянин України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_7 , виданий Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області 27 серпня 1995 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3 , який (яка) зареєстрований (на) і мешкаю за адресою: АДРЕСА_10 ; громадянин України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_10 , виданий Броварським МВ ГУМВС України в Київській області 30 травня 2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4 , який (яка) зареєстрований (на) і мешкаю за адресою: АДРЕСА_11 , які є учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Прибій», надалі - «Дарувальники», з однієї сторони, та громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , який (яка) зареєстрована (на) і мешкає за адресою: АДРЕСА_12 , надалі - «Обдаровуваний», з іншої сторони, що надалі разом іменуються «Сторони», а кожен окремо -«Сторона», уклали цей Договір дарування (надалі -Договір) про наступне:

1.1. Дарувальники зобов`язуються безоплатно передати у власність Обдаровуваного належні їм на праві власності частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Прибій» (далі - «Товариство»), а Обдаровуваний зобов`язується прийняти вказані частки в порядку та на умовах, передбачених цим Договором. 1.2. Відомості про Товариство:

1.2.1. Найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Прибій», код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 25483399.

1.2.2. Зареєстроване: виконавчим комітетом Запорізької міської ради Запорізької області 20.05.1998 року.

Станом на 06 листопада 2013 року є зареєстрованим відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АВ №432790 - АВ №432791, виданий державним реєстратором Колесниковим Д.Г., реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області.

1.2.3. Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 № 201876, зареєстроване Євстаф`євою Г.І. державним реєстратором виконавчого комітету Запорізької міської радиЗапорізької області 20.05.1998 року, номер запису 1 007826.

1.2.4. Статутний капітал: 28130 (двадцять вісім тисяч сто тридцять) гривень 00 копійок.

1.2.5. Місцезнаходження: 69057, Запоріжжя Запорізької області, вул. Антенна,

буд. 11 (одинадцять).

1.3. Відомості про частку (вклад) Дарувальників у статутному капіталі Товариства, яка відповідно до п. 1.1. Договору, є предметом купівлі-продажу (далі - Частка):

1.3.1. Розмір частки (вкладу) Дарувальників на момент укладення цього Договору у відповідності до балансу Товариства складає:

гр. ОСОБА_2 - 60 (шістдесят) гривень, що складає 0,2132 відсотків загального розміру статутного капіталу Товариства;

гр. ОСОБА_15 - 50 (п`ятдесят) гривень, що складає 0,1777 відсотків загального розміру статутного капіталу Товариства;

гр. ОСОБА_4 - 50 (п`ятдесят) гривень, що складає0,1777 відсотків загального розміру статутного капіталу Товариства.

1.5. На дату укладення цього Договору Частка сплачена повністю грошовими коштами, що підтверджується свідоцтвом, яке видане Товариством від 29.11.2013р. за № 91 про те, що статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Прибій», сформований повністю.

2.1 Дарувальники заявляють та підтверджують, що:

2.1.1 На момент підписання цього Договору вони є Власниками Товариства, їх прі участь у Товаристві оформлено належним чином, шляхом складання та видачі всіх без ви передбачених чинним законодавством України документів, що підтверджують правоздатність Товариства як юридичної особи і прав Дарувальників як учасників Товариства.

2.1.2. До підписання цього Договору Дарувальники у відповідності до положень Статуту Товариства здійснили у повному обсязі оплату частки (внесення вкладу) до Статутного капіталу Товариства.

2.1.3. До укладення цього Договору частка нікому іншому не продана, не відчужена іншим способом, судового спору щодо неї, а також прав у третіх осіб як у межах, так і за межами України немає.

2.2. Сторони спільно заявляють та підтверджують, що:

2.2.1. Вони мають право здійснювати будь-яку свою діяльність, укладати та виконувати даний Договір, укладати будь-які угоди, передбачені цим Договором, та надавати будь-які заяви та гарантії, що у ньому зазначені (є дієздатними);

2.2.2. Цей Договір, додатки та доповнення до нього, будь-які інші договори, інші документи, підписані або такі, що підлягають підписанню на виконання цього Договору, є юридично обов`язковими для кожної зі Сторін та підлягають виконанню у суворій відповідності до їх умов. Сторони отримали усі згоди, погодження і дозволи, необхідні для укладення та виконання цього Договору та інших документів, які підлягають підписанню відповідно до умов цього Договору.

2.2.3. Сторони та/або їхні законні представники не знають про будь-які заборони чи інші законні обставини, що перешкоджають їм в укладенні і виконанні умов цього Договору.

2.4. Дарувальники довели до відома Обдаровуваного, а Обдаровуваний взяв до уваги той факт, що Дарувальники станом на 29 листопада 2013 року у шлюбі не перебувають, ні з ким не проживають однією сім`єю без укладення шлюбу і частки у статутному капіталі товариства, за цим договором, не є їх спільною сумісною власність а є особистою приватною власністю Дарувальника . Ці обставини викладені в формі заяв, справжність підпису перевірено Уколовим С.А. , приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області 29.11.2013 року. Заяви зберігаються в справах нотаріальної контори.

3.1. Право власності Обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняттям дарунку вважається підписання оригінального примірника цього Договору.

3.2. З моменту переходу частки у статутному капіталі товариства від Дарувальників до Обдаровуваного, Дарувальники втрачають всі права та обов`язки, щодо Товариства, які Були обумовлені статусом як учасників Товариства, статут Товариства відносно них втрачає будь-яке юридичне значення.

3.3. З моменту переходу частки у статутному капіталі від Дарувальників до Обдаровуваного, Обдаровуваний стає новим учасником Товариства, якому належить частка у статутному капіталі Товариства, а також зобов`язується виконувати вимоги статуту Товариства та нести всі обов`язки учасника Товариства, що випливають зі статуту та чинного законодавства.

3.4 Обдаровуваний після підписання даного договору повинен внести зміни до статуту Товариства у зв`язку з даруванням йому частки у статутному капіталі товариства.

3.5. Зміни до статуту Товариства набирають чинності з моменту їхньої державної реєстрації органом, що здійснює державну реєстрацію.

4.1. Цей дарунок сторони оцінюють у сумі 160 (сто шістдесят) гривень 00 копійок.

5.1. Обдаровуваний зобов`язаний: прийняти предмет Договору, що дарується згідно з цим Договором.

5.2. Дарувальники зобов`язані: одночасно з укладенням цього Договору передати Обдаровуваному всі документи необхідні для внесення змін щодо власника Товариства.

7.1. Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та нотаріального посвідчення і діє до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

7.4. Якщо інше прямо не передбачено цим Договором або чинним в Україні, законодавством, цей Договір може бути розірваний тільки за домовленістю Сторін, що оформлюється додатковим договором до цього Договору.

7.5. Цей Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення Сторонами відповідного додаткового договору до цього Договору, якщо інше не встановлено у самому додатковому договорі, цьому Договорі або у чинному в Україні законодавстві. За відсутності домовленості питання вирішуються згідно з пунктом 6.2 цього Договору.

7.6. Після підписання цього Договору всі попередні переговори за ним, листування, протоколи про наміри Сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього Договору, втрачають юридичну силу.

7.7. Про зміст прав та обов`язків за цим договором, про правові наслідки укладеного нами правочину (в тому числі, але не обмежуючись статтями 215-236 Цивільного кодексу України щодо правових наслідків недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону, ст. 319 Цивільного кодексу України, щодо здійснення права власності, статтями 717-728 Цивільного кодексу України щодо поняття, форми договору дарування, прав та обов`язків сторін за договором дарування, виникнення права власності за договором дарування; ст. ст. 57, 65, 74, 97 Сімейного кодексу України; вимоги Податкового кодексу України (щодо оподаткування подарованого майна) нам, Дарувальникам та Обдаровуваному, нотаріусом роз`яснено.

7.8. Всі витрати, пов`язані із нотаріальним посвідченням цього Договору, сплачує Обдаровуваний.

7.9. Цей договір складений і підписаний у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Один примірник зберігається у справах приватного нотаріуса Уколова С.А. (смт Якимівка Запорізької області, вул. Молодих Патріотів, 10), а інший викладений на спеціальних бланках нотаріальних документів видається Обдаровуваному .

Договір скріплений особистими підписами Дарувальників та Обдаровуваного. При чому Дарувальниками власноруч виконані підписи та вказані свої прізвища, імена та по--батькові російською мовою: " ОСОБА_17 ", " ОСОБА_18 ", " ОСОБА_4 ". Обдаровуваний: " ОСОБА_1 ".

Приватним нотаріусом Уколовим С.А. також засвідчено: "Селище міського типу Якимівка Якимівського району Запорізької області, Україна, двадцять дев`ятого листопада дві тисячі дванадцятого року. Цей договір посвідчено мною, Уколовим С.А. , приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу. Договір підписано сторонами у моїй присутності. Особи сторін встановлено, їх дієздатність а також належність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Прибій», перевірено. Зареєстровано в реєстрі за № 3006. Юридичні наслідки угоди сторонам роз`яснено. 29 листопада 2013р."

Вказаний Договір від 29.11.2013р. та усі перелічені у ньому додатки (їх належним чином засвідчені копії) надані на запит суду приватним нотаріусом Уколовим С.А. листом від 21.07.2021р. № 398/01-16.

Серед додатків до Договору містяться копії паспортів усіх його учасників, в тому числі гр. ОСОБА_2 (російською мовою - ОСОБА_17 ), НОМЕР_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого зареєстровано 28.05.1988р. за адресою: АДРЕСА_9 .

Також до договору додано Витяг з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 06.11.2013р. щодо ТОВ «База відпочинку «Прибій» (). Місцезнаходження: 69057, Запоріжжя Запорізької області, вул. Антенна, буд. 11. До переліку засновників (учасників) юридичної особи включені у т.ч:

- гр. ОСОБА_4 , розмір внеску до статутного фонду - 50 грн.;

- гр. ОСОБА_3 , розмір внеску до статутного фонду - 50 грн.;

- гр. ОСОБА_12 , розмір внеску до статутного фонду - 60 грн.

Сторонами у справі № 908/3214/20 не надано належних та допустимих доказів про визнання вказаного договору недійсним, його розірвання або припинення, а тому суд дійшов висновку, що він є чинним і на дату прийняття рішення у цій справі.

07 жовтня 2020 року Позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг з заявою щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "БВ "Прибій", в частині виключення учасників ОСОБА_18 з часткою у статутному капіталі 50 грн., ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 60 грн., ОСОБА_4 з часткою у статутному капіталі 50 грн., та включення учасника ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі 160 грн., однак отримав відмову у внесенні змін за підписом державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради О.В. Прилипко наступного змісту:

Код 60, 08.10.2020р. 09:56:45.

Я, державний реєстратор, Прилипко О.В. , розглянув документи, подані для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", що були прийняті 07.10.2020 14:44:18, стосовно ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БАЗА ВІДПОЧИНКУ "ПРИБІЙ" (25483399) та встановив, що:

1. Документи суперечать вимогам Конституції та законів України, відповідно до п.5 ст.17 Закону про реєстрацію для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю подається акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю.

Ураховуючи викладене, керуючись статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» ВИРІШИВ:

Відмовити у державній реєстрації по заяві "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", щодо ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БАЗА ВІДПОЧИНКУ "ПРИБІЙ" (25483399)".

До вказаних доказів позивач додано безкоштовний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «База відпочинку «Прибій» (). Місцезнаходження: 69057, Запоріжжя Запорізької області, вул. Антенна, буд. 11. До переліку засновників (учасників) юридичної особи включені у т.ч:

- гр. ОСОБА_4 , розмір внеску до статутного фонду - 50 грн.;

- гр. ОСОБА_3 , розмір внеску до статутного фонду - 50 грн.;

- гр. ОСОБА_12 , розмір внеску до статутного фонду - 60 грн.

Дата вказаного витягу у ньому не зазначена, але судом встановлено, що Вказаний витяг завірений представником ОСОБА_1 адвокатом Черкашиним І.І, станом на 29.10.2020р.

Також з матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2020 року було укладено Договір дарування частки в статутному капіталі №3 ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ» (смт. Якимівка ) наступного змісту:

ОСОБА_4 , паспорт серія НОМЕР_10 , виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 30.05.2001 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , якому належить 50 грн. у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ» , юридична адреса: 69057, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Антенна, будинок 11, іменований далі «Дарувальник», та

ОСОБА_5 , паспорт серія НОМЕР_11 , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 15.04.2008 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , якому належить 13980 грн. у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ» , юридична адреса: 69057, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Антенна, будинок 11, від імені та в інтересах якого за довіреністю №5035 від 09.12.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Коноваленко О.В., діє ОСОБА_20 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_14 , надалі «Обдаровуваний» з іншої сторони, разом далі за текстом «Сторони»,

на підставі вільного волевиявлення, яке відповідає нашій внутрішній волі, повністю розуміючи значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору, уклали цей договір про таке:

1.1. У відповідності з цим договором, Дарувальник зобов`язується передати у власність «Обдаровуваному», а «Обдаровуваний» зобов`язується безоплатно прийняти належну йому частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ» , місцезнаходження за адресою: 69057, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Антенна, будинок 11, у розмірі 50 (п`ятдесят) гривень 00 копійок.

1.2. Частка, що відчужується, належить продавцю на підставі статуту ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ».

1.2. Дарувальник свідчить, що :

- обдаровуваний є належним учасником товариства, укладення ним цього договору не порушує чинного законодавства;

- при реєстрації товариства та/або змін до установчих документів товариства не було допущено порушень, наслідком яких може бути скасування (визнання недійсною) державної реєстрації товариства та/або змін до установчих документів товариства;

- на день укладення цього договору він повідомив Обдаровуваному всі істотні обставини, які стосуються частки, що відчужується та можуть вплинути на волю покупця стосовно укладення цього договору;

- на момент укладення цього договору частка що відчужується, в заставі, в тому числі податковій, чи під арештом не перебуває, будь яких інших обтяжень не має, претензій третіх осіб, та судові спори щодо частки, яка відчужується, та товариства, як у межах так і за межами України відсутні, частка яка відчужується нікому іншому не продана, не подарована, іншим способом не відчужена, у зв`язку з укладенням цього договору не буде порушено прав та інтересів третіх осіб, (…) відступлення частки відповідає інтересам та волевиявленню Дарувальника , і не вчиняється під примусом або в наслідок збігу тяжких обставин (…).

2.1. Частка у статутному капіталі товариства передається від Дарувальника до Обдаровуваного безоплатно.

5.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і є підставою для внесення та державної реєстрації змін до установчих документів Товариства, пов`язаних із зміною у складі учасників Товариства.

5.2. Право власності на відчужувані частки в статутному капіталі Товариства виникає у обдаровуваного з моменту підписання цього договору та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі.

5.3. З моменту набуття права власності на частку в статутному капіталі Товариства Обдаровуваний одночасно набуває всіх прав та обов`язків учасника Товариства.

6.2. Зміст ст..ст. 190, 192, 212 Кримінального кодексу України, ст.ст. 162-164, 167-168, п. 170.2 ст. 170, 173.8, 179.2 Податкового кодексу України, ст.. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», нам, що підписали цей договір, відомий.

6.3. Цей договір укладено у 2 (двох) примірниках, які мають однакову юридичну силу.

Відповідно до Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від 17 грудня 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , уклали цей акт про таке:

У відповідності до договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ», : за №3 від 17.12.2020 року, ОСОБА_4 передає, а ОСОБА_5 приймає частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ» , у розмірі 50 (п`ятдесят) гривень.

Підписи ОСОБА_4 та ОСОБА_20 , якій діє на підставі довіреності № 5035 від 09.12.2020р., посвідченої приватним нотаріусом Коноваленко О.В. , виданої від імені ОСОБА_5 на вказаному Акті посвідчені 17.12.2020р. приватним нотаріусом Уколовим С.А. Їх особи встановлені, їх дієздатність та повноваження ОСОБА_20 перевірено. Зареєстровано в реєстрі за № 2391, № 2392.

З наданих на вимогу суду Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради разом з заявою від 07.05.2021р. документів, що стосуються набуття права власності на частку в статутному капіталі ТОВ "База відпочинку "Прибій" на підставі укладеного Договору між гр.. ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , вбачається, що за заявою ОСОБА_20 від 18.12.2020р. здійснено державну реєстрацію змін щодо частки у статутному капіталі ТОВ "База відпочинку "Прибій" (): виключено зі складу учасників товариства ОСОБА_4 (частка 50 грн.) та змінено відомості щодо частки ОСОБА_5 (частка 14030 грн.)

Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_10 , виданий Броварським МВ ГУМВС України в Київській області 30 травня 2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_11 , двічі подарував одну й ту саму частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ «ПРИБІЙ» () у розмірі 50 (п`ятдесят) гривень за Договорами дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «База відпочинку «Прибій»:

- 29.11.2013р. - гр. ОСОБА_1

- 17.12.2020р. - гр. ОСОБА_5 .

За вказаних обставин, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 просить суд визначити розмір частки учасника ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій" в розмірі 0,5686 відсотків що в цілому дорівнює 160,00 грн. статутного капіталу, які належали гр. ОСОБА_11 - 60,00 гривень, що складає 0,2132 відсотків від загального розміру статутного капіталу Товариства; гр. ОСОБА_3 - 50,00 гривень, що складає 0,1777 відсотків від загального розміру статутного капіталу Товариства; гр. ОСОБА_5 - 50,00 гривень, що складає 0,1777 відсотків від загального розміру статутного капіталу Товариства.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 просить суд визнати недійсним друге речення пункту 3.1. Договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ «База відпочинку «Прибій», укладеного 29.11.2013 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 (Дарувальники) та ОСОБА_1 (Обдаровуваний).

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши пояснення учасників спору, суд виходить з наступного.

За приписами ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 55, 124, 129, 130 Конституції України кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, що не заборонений законом.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з ч. 3 ст. 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що учасники товариства, зокрема, мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах.

Згідно з ч. 1 ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (ч. 1 ст. 140 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що Договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ «База відпочинку «Прибій» ОСОБА_1 було укладено 29.11.2013р.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що міститься у Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № 927/807/18 від 24.10.2019 року:

4.3. Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018, який набрав чинності 17.06.2018, визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про господарські товариства" у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, а також внесено зміни зокрема до Цивільного кодексу України, а саме назву підрозділу 4 § 1 глави 8 "4. Товариство з обмеженою відповідальністю" та статті 140-151 виключено.

Разом з тим на момент виникнення та існування спірних правовідносин, зазначені зміни чинності ще не набули, а тому Верховний Суд здійснює перевірку правильності застосування судами попередніх інстанцій, в тому числі і норм матеріального права, в редакціях чинних на момент прийняття оспорюваних рішень загальних зборів.

4.5. Відповідно до частини 1 статті 140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Згідно з частиною 1 статті 144 Цивільного кодексу України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів.

У частині 1 статті 51 Закону України "Про господарські товариства" закріплено, що установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів, розмір і порядок формування резервного фонду, порядок передання (переходу) часток у статутному фонді.

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (стаття 363 Цивільного кодексу України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ (пункті 2.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 № 4).

Отже, з урахуванням наведених норм законодавства, чинного на час виникнення та існування спірних правовідносин, передумовою вступу нового учасника до товариства з обмеженою відповідальністю, статутний капітал якого на той момент був сплачений його учасниками, є набуття права власності на частку в статутному капіталі на підставі відповідного договору шляхом відчуження певної частки учасником товариства.

При цьому, керуючись частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 909/1294/15 викладено правову позицію, згідно з якою підставою для переходу права власності на частку в статутному капіталі до третьої особи та, відповідно, припинення права власності учасника на таку частку з набуттям його третьою особою, є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства та іншою особою.

4.8. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на таке. Однією з особливостей корпоративних прав є те, що їх виникнення або здійснення залежить від розміру частки учасника у статутному капіталі господарського товариства. Іншими словами право на участь в управлінні господарським товариством, право на отримання дивідендів та активів у разі його ліквідації здійснюється його учасниками пропорційно до розміру їх часток у статутному капіталі. Тобто, права учасника господарського товариства, які визначені у законі як корпоративні, здійснюються на пропорційних засадах, тобто з урахуванням розміру частки учасника у статутному капіталі товариства. Від розміру частки учасника господарського товариства залежить те, якою кількістю голосів він володіє на загальних зборах товариства, який розмір дивідендів або активів у разі ліквідації будуть йому виплачувати.

Суд враховує, що у спірному Договорі від 29.11.2013р. сторони домовились, зокрема, про те, що:

3.1. Право власності Обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняттям дарунку вважається підписання оригінального примірника цього Договору.

3.2. З моменту переходу частки у статутному капіталі товариства від Дарувальників до Обдаровуваного, Дарувальники втрачають всі права та обов`язки, щодо Товариства, які Були обумовлені статусом як учасників Товариства, статут Товариства відносно них втрачає будь-яке юридичне значення.

3.3. З моменту переходу частки у статутному капіталі від Дарувальників до Обдаровуваного, Обдаровуваний стає новим учасником Товариства, якому належить частка у статутному капіталі Товариства, а також зобов`язується виконувати вимоги статуту Товариства та нести всі обов`язки учасника Товариства, що випливають зі статуту та чинного законодавства.

З огляду на викладене суд констатує, що після підписання сторонами оригінального примірника цього Договору у ОСОБА_1 виникло право власності на частку в статутному капіталі ТОВ «База відпочинку «Прибій» в загальному розмірі 160 часток на суму 160 грн., які до цього належали гр. ОСОБА_2 - 60 грн./часток, гр. ОСОБА_18 - 50 грн./часток, гр. ОСОБА_4 - 50 грн./часток.

Частиною 4 статті 83 Господарського кодексу України передбачено, що зміни, які сталися в установчих документах господарського товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства.

Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" в редакції, яка діяла станом на дату укладання спірного договору 29.11.2013р. передбачав наступне:

Стаття 17. Відомості Єдиного державного реєстру

1. Відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

2. В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи, в т.ч.:

- повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності;

- ідентифікаційний код юридичної особи;

- місцезнаходження юридичної особи;

- перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, якщо засновник - фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа;

- дані про розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу), у тому числі частки кожного із засновників (учасників), та про дату закінчення його формування;

Стаття 18. Статус відомостей Єдиного державного реєстру

1. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

2. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

3. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Стаття 29. Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи

1. Для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) такі документи:

- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи;

- примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення про внесення змін до установчих документів.

- документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів;

3. У разі внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) одного із таких документів:

- рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників);

- заяви фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників);

- заяви, договору, іншого документа про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства.

Судом встановлено, що Договором від 29.11.2013р. також було визначено :

3.4 Обдаровуваний після підписання даного договору повинен внести зміни до статуту Товариства у зв`язку з даруванням йому частки у статутному капіталі товариства.

3.5. Зміни до статуту Товариства набирають чинності з моменту їхньої державної реєстрації органом, що здійснює державну реєстрацію.

5.1. Обдаровуваний зобов`язаний:

- прийняти предмет Договору, що дарується згідно з цим Договором.

5.2. Дарувальники зобов`язані:

- одночасно з укладенням цього Договору передати Обдаровуваному всі документи необхідні для внесення змін щодо власника Товариства.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 після набуття права власності на частку у розмірі 160 грн./часток у статутному капіталі ТОВ "База відпочинку "Прибій" з 29.11.2013р. на підставі вказаного Договору дарування до 07.10.2020р. не вживав заходів щодо внесення змін до статуту Товариства у зв`язку з даруванням йому частки у статутному капіталі товариства.

Проте, колегія суддів констатує, що Договором від 29.11.2013р., зокрема пунктом 3.4, не визначено період часу, протягом якого ОСОБА_1 як новий власник частки у статутному капіталі товариства мав здійснити відповідні заходи внести зміни до статуту Товариства. Не встановлено такого строку і чинним законодавством України.

При цьому, сам по собі спірний Договір дарування також є безстроковим і право власності на предмет такого договору у нового власника не пов`язане із вчиненням Обдаровуваним подальших дій, направлених на розпорядження отриманою у дар власністю, в тому числі здійснення будь-яких реєстраційних дій, якщо це передбачено законодавством України.

Вказане узгоджується з правовою позицією висловленою Верховний Судом під час розгляду справи № 911/1149/19: "Підставою для переходу права власності на частку в статутному капіталі до третьої особи та, відповідно, припинення права власності учасника на таку частку з набуттям його третьою особою, є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства та іншою особою. У разі відступлення частки, особа набуває права на частку внаслідок укладення правочину з учасником товариства, а не внаслідок його прийняття до складу учасників товариства загальними зборами чи державної реєстрації відповідних змін. Включення такого учасника до складу учасників товариства на підставі рішення загальних зборів учасників товариства та державна реєстрація відповідних змін до статуту є діями на виконання договору щодо відчуження частки учасником товариства".

Також суд враховує і правову позицію висловлену Верховним Судом України 4 лютого 2015 року у справі № 3-216гс14, в якій ВСУ роз`яснив, що згідно ст. 10 Закону "Про господарські товариства" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до прав учасників господарських товариств, яким є і ТОВ, відноситься право брати участь в управлінні справами товариства, розподілі прибутку товариства і отримувати його долю, вийти з товариства, отримувати інформацію про діяльність товариства, здійснити відчуження доль в статутному капіталі товариства, а також інші права, передбачені законодавством і засновницькими документами товариства. Ці права виникають у особи, яка в обмін на майнову участь в господарській організації отримує право на частку в її статутному фонді (майні), а потім - і пов`язані з цим можливості. Права учасників господарського товариства є складними, до них відносяться як майнові (право на долю прибутку, право на оплату вартості майна при виході з товариства), так і немайнові права (право брати участь в управлінні справами і розподілі прибутку, право виходу з товариства і так далі), визначені законом і засновницькими документами. Право участі в товаристві може передаватися виключно разом з іншими складовими прав учасника товариства - майновими правами. Тому права учасника господарського товариства, витікаючі з права його участі в цьому товариства, не є особистими немайновими правами.

Отже, у спірному випадку ОСОБА_1 , отримав на підставі Договору дарування від 29.11.2013р. право власності на частку у розмірі 160 грн./часток та відповідне право на вступ до ТОВ "База відпочинку "Прибій", однак не вжив заходів з 29.11.2013р. щодо державної реєстрації змін до статутних документів товариства. Проте невжиття таких заходів не є обставиною яка позбавляє його права власності на отриману ним в дар частку статутного капіталу товариства.

Проте, для того, щоб мати змогу розпоряджатись корпоративними правами та виконати умови договору дарування особа повинна набути статусу учасника господарського товариства.

Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ (пункт 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 №4).

Внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджує право власності на майнові права, а не є умовою їх виникнення. Зазначена правова позиція знаходить підтвердження у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 909/1294/15:

"52. Разом з тим підставою для переходу права власності на частку в статутному капіталі до третьої особи та, відповідно, припинення права власності учасника на таку частку з набуттям його третьою особою, є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства та іншою особою.

53. За таких умов набуття іншою особою статусу учасника товариства шляхом прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників товариства не відповідає положенням чинного законодавства.

54. В разі відступлення частки особа набуває права на частку внаслідок укладення правочину з учасником товариства, а не внаслідок його прийняття до складу учасників товариства загальними зборами чи державної реєстрації відповідних змін. Включення такого учасника до складу учасників товариства на підставі рішення загальних зборів учасників товариства та державна реєстрація відповідних змін до статуту є діями на виконання договору щодо відчуження частки учасником товариства.

56. Чинне законодавство не зобов`язує сторін надавати договори про відчуження частки товариству для ухвалення рішення про внесення змін до статуту та для подальшої державної реєстрації таких змін, адже такі договори можуть містити конфіденційну інформацію, яку сторони договору не мають намір розкривати третім особам. Але саме ці правочини є підставою для будь-яких подальших дій учасника, який відчужує частку, нового власника частки, товариства, включно з державною реєстрацією відповідних змін. Без укладення договору між власником частки ці дії є вчиненими без належної правової підстави."

Разом з тим, в силу положень пунктів 3.1, 3.2 та 3.3.Договору від 29.11.2013р., з моменту переходу частки у статутному капіталі товариства від Дарувальників до Обдаровуваного (тобто з дати підписання оригінального примірника цього Договору 29.11.2013р.), Дарувальники втрачають всі права та обов`язки, щодо Товариства, які Були обумовлені статусом як учасників Товариства, статут Товариства відносно них втрачає будь-яке юридичне значення. З моменту переходу частки у статутному капіталі від Дарувальників до Обдаровуваного, Обдаровуваний стає новим учасником Товариства, якому належить частка у статутному капіталі Товариства, а також зобов`язується виконувати вимоги статуту Товариства та нести всі обов`язки учасника Товариства, що випливають зі статуту та чинного законодавства.

Однак, тривала відсутність державної реєстрації змін до ЄДРПОУ у зв`язку з набуттям ним у власність вказаної частки призвела до того, що звернувшись 07.10.2020р. до Центру надання адміністративних послуг з заявою щодо державної реєстрації відповідних змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "БВ "Прибій", ОСОБА_1 отримав відмову у внесенні змін з тих підстав, що подані для реєстрації документи суперечать вимогам Конституції та законів України: відповідно до п.5 ст.17 Закону про реєстрацію для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю подається акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю.

Дійсно, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» було доповнено новою (п`ятою) частиною згідно із Законом № 2275-VIII від 06.02.2018; в редакції Закону № 159-IX від 03.10.2019, до ч. 5 ст. 17 та якою було визначено:

5. Для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

2) документ про сплату адміністративного збору;

3) один із таких відповідних документів, в тому числі:

а) рішення загальних зборів учасників (рішення єдиного учасника) товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників (…);

ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

Справжність підписів на документі, визначеному підпунктом "ґ" цієї частини, засвідчується нотаріально з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що незалежно від факту здійснення державної реєстрації змін до статутних документів ТОВ "База відпочинку "Прибій" ОСОБА_1 став та є його учасником з 29.11.2013р., однак він позбавлений можливості реалізувати свої права власника частки у зв`язку з відсутністю державної реєстрації відповідних змін, що є порушенням його корпоративних прав, за захистом яких він і звернувся з позовом у цій справі.

При цьому, сам по собі факт того мав чи ні Позивач можливість вже після отриманої відмови у реєстрації відповідних змін в ЄДРПОУ скласти акт приймання-передачі у відповідності до нових вимог закону, не позбавляє його права звернення до суду за захистом свого права власності, яке він не може реалізувати.

У цьому зв`язку оцінюючи доводи сторін щодо обраного Позивачем способу захисту порушеного права, колегія суддів виходить з того, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 звернула увагу на те, що "застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у пунктах 62, 63 цієї постанови, вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини 5 статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі".

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що Позивачем обрано належний та передбачений законом спосіб захисту своїх прав шляхом визнання розміру його частки як учасника в статутному капіталі ТОВ "База відпочинку "Прибій" в розмірі 0,5686 відсотків що в цілому дорівнює 160,00 грн. статутного капіталу, із залученням у якості відповідачів вказаних осіб, а також ТОВ "База відпочинку "Прибій".

Щодо доводів Позивача відносно нікчемності укладеного 17 грудня 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Договору дарування частки в статутному капіталі №3 ТОВ "База відпочинку "Прибій", колегія суддів зазначає, що ОСОБА_4 подарував за вказаним договором ОСОБА_5 раніше відчужену ним за Договором дарування від 29.11.2013р. на користь ОСОБА_1 як начебто належну йому частку в статутному капіталі товариства у розмірі 50,00 грн.

При цьому суд констатує, що ОСОБА_4 вочевидь було достеменно відомо про факт дарування за Договором від 29.11.2013р. на користь ОСОБА_1 тієї самої частки, оскільки вказаний договір підписаний ним особисто, є нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Уколовим С.А., і він особисто надав нотаріусу Заяву про те, що він станом на 29 листопада 2013 року у шлюбі не перебуває, ні з ким не проживає однією сім`єю без укладення шлюбу і частки у статутному капіталі товариства, за цим договором, не є їх спільною сумісною власністю, а є його особистою приватною власністю.

Отже, засвідчивши у Договорі від 17.12.2020р. № 3, що обдаровуваний є належним учасником товариства, укладення ним цього договору не порушує чинного законодавства; на день укладення цього договору він повідомив Обдаровуваному всі істотні обставини, які стосуються частки, що відчужується та можуть вплинути на волю покупця стосовно укладення цього договору; на момент укладення цього договору частка що відчужується, будь яких інших обтяжень не має, претензій третіх осіб щодо частки, яка відчужується, та товариства, як у межах так і за межами України відсутні, частка яка відчужується нікому іншому не продана, не подарована, іншим способом не відчужена, у зв`язку з укладенням цього договору не буде порушено прав та інтересів третіх осіб, ОСОБА_4 повідомив обдаровуваному ОСОБА_5 недостовірні відомості, оскільки він вже не був власником частки в статутному капіталі ТОВ "База відпочинку "Прибій" у розмірі 50,00 грн., яка ще 29.11.2013р. була ним подарована ОСОБА_1 .

Жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 станом на 17.12.2020р. належала ще одна частка у розмірі 50,00 грн. або більшого розміру ним, ОСОБА_5 , ТОВ "База відпочинку "Прибій" або іншими учасниками спору суду не надано.

Приймаючи рішення суд також враховує, що Цивільним кодексом України визначено:

Стаття 717. Договір дарування

1. За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Стаття 718. Предмет договору дарування

1. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

2. Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому.

Стаття 719. Форма договору дарування

3. Договір дарування майнового права та договір дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним.

Стаття 720. Сторони у договорі дарування

1. Сторонами у договорі дарування можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальна громада.

4. Договір дарування від імені дарувальника може укласти його представник. Доручення на укладення договору дарування, в якому не встановлено імені обдаровуваного, є нікчемним.

Стаття 721. Обов`язки дарувальника

1. Якщо дарувальникові відомо про недоліки речі, що є дарунком, або її особливі властивості, які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна обдаровуваного або інших осіб, він зобов`язаний повідомити про них обдаровуваного.

2. Дарувальник, якому було відомо про недоліки або особливі властивості подарованої речі і який не повідомив про них обдаровуваного, зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану майну, та шкоду, завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю в результаті володіння чи користування дарунком.

Стаття 722. Прийняття дарунка

1. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

4. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Стаття 723. Договір дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому

1. Договором дарування може бути встановлений обов`язок дарувальника передати дарунок обдаровуваному в майбутньому через певний строк (у певний термін) або у разі настання відкладальною обставини.

2. У разі настання строку (терміну) або відкладальною обставини, встановлених договором дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому, обдаровуваний має право вимагати від дарувальника передання дарунка або відшкодування його вартості.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що положення п. 3.1 Договору від 29.11.2013р. про те, що право власності Обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття, а прийняттям дарунку вважається підписання оригінального примірника цього Договору, відповідають вказаним нормам ЦК України та волевиявленню сторін.

Отже, за його умовами Договір від 29.11.2013р. є реальним, тобто момент передачі речі (частки) збігається з моментом укладення договору. Його сторони від Договору у визначених ЦК випадках не відмовлялися, тобто договір не є припиненим.

Жодних відкладальних умов у цьому Договорі не міститься і сторони не встановлювали обов`язку ОСОБА_4 передати дарунок на користь ОСОБА_1 у майбутньому, а навпаки прямо визначили у п. 3.1 порядок і момент переходу права власності на дарунок. На дату укладання цього Договору законодавство України не містило норм, які б зобов`язували сторони договору дарування частки у статутному капітали господарського товариства складати акт-приймання передачі такої частки. Умови п. 5.2 цього Договору про те, що Дарувальники зобов`язані: одночасно з укладенням цього Договору передати Обдаровуваному всі документи необхідні для внесення змін щодо власника Товариства не є відкладальною обставиною в розумінні ст. 723 ЦК України, оскільки момент переходу права власності на подаровані частки визначено п. 3.1 Договору. Доводи відповідачів 4 та 5 за первісним позовом в цій частині судом до уваги не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до частини 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом, (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним, судом не вимагається.

Частини 1 та 2 ст. 228 ЦК України встановлюють, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

В свою чергу частина 3 ст. 388 ЦК України зазначає, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 р. публічним порядком є правопорядок держави, як основоположні принципи, що складають основу існуючого у ньому строю (стосуються його незалежності, цілісності, самостійності і недоторканості загальних конституційних прав, свобод, гарантій, тощо).

З огляду на вищевикладене суд констатує, що ОСОБА_4 , уклавши з ОСОБА_5 . Договір дарування № 3 від 22.12.2020р. частки у статутному капіталі ТОВ "База відпочинку "Прибій" здійснив відчуження майна, яке йому на той час вже не належало і перебувало у власності ОСОБА_1 . Таким чином, ОСОБА_5 незаконно заволодів часткою Позивача, без відома та згоди останнього. Отже, цей договір (правочин) порушує публічний порядок і є нікчемним в силу закону, визнання його недійсним судом не вимагається.

Стаття 216 ЦК України визначає правові наслідки недійсності правочину.

1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

4. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

5. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що нікчемний безоплатний правочин - Договір № 3 дарування частки у статутному капіталі ТОВ "База відпочинку "Прибій" від 22.12.2020р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не створює жодних юридичних наслідків, що свідчить про те, що ОСОБА_5 не набув права власності на вказану частку у розмірі 0,1777 відсотка загального розміру статутного капіталу Товариства вартістю 50 грн. і вона належить ОСОБА_1 на підставі договору Дарування цієї частки від 29.11.2013р., який має право витребувати належне йому майно у будь-якому випадку.

Враховуючи викладене, найбільш ефективним способом захисту порушених прав ОСОБА_1 суд вважає саме визнання розміру частки учасника ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій" в розмірі 0,5686 відсотків що в цілому дорівнює 160,00 грн. статутного капіталу, які належали гр. ОСОБА_11 - 60,00 гривень, що складає 0,2132 відсотків від загального розміру статутного капіталу Товариства; гр. ОСОБА_3 - 50,00 гривень, що складає 0,1777 відсотків від загального розміру статутного капіталу Товариства; гр. ОСОБА_5 - 50,00 гривень, що складає 0,1777 відсотків від загального розміру статутного капіталу Товариства.

Щодо доводів відповідача-4 стосовно невідповідності прізвища ОСОБА_11 суд зазначає, що згідно наведених вище паспортних даних цієї особи, які містяться в матеріалах справи, українською мовою правильне написання його прізвища є саме " ОСОБА_22 ", а російською " ОСОБА_23 ". В укладеному ним Договорі від 29.11.2013р. щодо відчуження належної йому частки у статутному капіталі ТОВ "База відпочинку "Прибій", який є нотаріально посвідченим, значиться вірне написання його прізвища - " ОСОБА_22 " згідно паспорту НОМЕР_9 , виданим Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області 14 жовтня 2002 року. Зазначення в установчому договорі товариства його прізвища " ОСОБА_23 " здійснено згідно раніше виданого йому паспорта НОМЕР_8 , виданого Відділом внутрішніх справ Якимівського райвиконкому Запорізької обл., 9 січня 1981 р. При цьому його місце проживання є ідентичним: АДРЕСА_9 . Згідно картки фізичної особи-платника податків з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 від 21.01.2009р. його прізвище зазначено як " ОСОБА_22 ". Проте у свідоцтві товариства від 29.11.2013р. № 91 про розмір його частки у статутному капіталі зазначено " ОСОБА_23 ".

Разом з тим, в установчих документах ТОВ "База відпочинку "Прибій" та даних ЄДРПОУ відсутні будь-які інші особи-учасники з прізвищем " ОСОБА_22 " (" ОСОБА_23 "), з ім`ям та по-батькові " ОСОБА_24 ", що давало б змогу дійти висновку, що спірна частка у розмірі 60,00 гривень, яка складає 0,2132 відсотків від загального розміру статутного капіталу Товариства, належіть іншій особі, а не ОСОБА_2 . Доказів зворотного відповідачем-4 не надано, а тому його твердження в цій частині є безпідставними і судом до уваги не приймаються.

Щодо заяви ОСОБА_5 відносно пропуску позивачем за первісним позовом строку позовної давності з тих підстав, що Договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ «База відпочинку «Прибій», було укладено Позивачем 29.11.2013 року, а з позовною вимогою Позивач звернувся до Відповідача лише 12.12.2020 року, тобто після спливу більше 7 (семи) років з моменту укладання вищезазначеного Договору дарування, а тому строк позовної давності сплинув, суд зазначає наступне.

Статті 256, 257 ЦК України встановлюють, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

За змістом ч. 1 ст.261 ЦК початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо, адже норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

У постановах КГС ВС у справах N 921/500/16-г/18; N 921/566/16-г/18 зроблено висновок про те, що під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

З огляду на встановлені вище обставини справи можна дійти висновку, що Позивач за первісним позов ОСОБА_1 29.11.2013р. став власником частки у статутному капіталі 160 грн./часток ТОВ «База відпочинку «Прибій», на підставі укладеного Договору дарування 29.11.2013 року. За умовами цього Договору та чинного на той час законодавства України право власності на таку частку виникало у набувача з моменту укладення та підписання цього Договору і не потребувало підтвердження будь-якими іншими документами, в тому числі для внесення відповідних змін до ЄДРПОУ щодо розміру належних учасникам часток.

Проте, внаслідок змін внесених у подальшому до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», який було доповнено новою (п`ятою) частиною ст. 17 згідно із Законом № 2275-VIII від 06.02.2018; в редакції Закону № 159-IX від 03.10.2019, в тому числі визначено, що для державної реєстрації необхідно подати: ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, ОСОБА_1 отримав відмову у здійсненні реєстраційних дій від 08.10.2020р. від Державного реєстратора з посиланням на саме ч. 5 ст. 17 названого Закону.

Само по собі право власності ОСОБА_1 на частку у розмірі 160 грн./часток до отримання вказаної відмови ні ким не заперечувалося та не оспорювалося. Те, що він протягом 7 років не вживав заходів до здійснення державної реєстрації не спростовує цього факту.

Умова п. 3.4 Договору від 29.11.2013р. про те, що Обдаровуваний після підписання даного договору повинен внести зміни до статуту Товариства у зв`язку з даруванням йому частки у статутному капіталі товариства, не містить посилань на час коли Позивач мав виконати свій обов`язок. У випадку виконання ним цього обов`язку до набрання відповідних змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» згідно із Законом № 2275-VIII від 06.02.2018, зміни у Державному реєстрі щодо його частки були б зареєстровані без подання акту приймання-передачі цієї частки і про порушення його права власності взагалі б не йшлося. Отже, в результаті виконання цього обов`язку ОСОБА_1 вочевидь не мав би змоги дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

З наведеного випливає, що про порушення (заперечення, не визнання) свого права ОСОБА_1 довідався лише 08.10.2020р. з відповіді Державного реєстратора про відмову у здійсненні державної реєстрації змін у зв`язку з набуттям права власності на частку у розмірі 160 грн. і звернувся з первісним позовом у цій справі 07.12.2020р., яка надійшла до суду 14.12.2020р.

Таким чином, ані після внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», який було доповнено новою (п`ятою) частиною ст. 17 згідно із Законом № 2275-VIII від 06.02.2018, ані після отримання відповіді про відмову у здійсненні реєстраційних дій від 08.10.2020р. трирічний строк позовної давності до дати звернення ОСОБА_1 з первісним позовом у цій справі не сплив, а тому заява ОСОБА_5 про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем за первісним позовом строку позовною давності є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені Позивачем за первісним позовом підстави позовних вимог, спосіб захисту порушеного права, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_1 .

Щодо зустрічного позову, то судова колегія, враховуючи сукупність встановлених фактичних обставин справи, дійшла висновку про його безпідставність та необґрунтованість з огляду в тому числі на нікчемність укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Договору Дарування № 3 від 22.12.2020р. частки у статутному капіталі ТОВ «База відпочинку «Прибій», яка була ще 29.11.2013р. подарована ОСОБА_25 на користь ОСОБА_1 . Вказане також свідчить про відсутність будь-якого порушеного права ОСОБА_5 внаслідок укладання договору Дарування частки від 29.11.2013р., в тому числі другим реченням п. 3.1 щодо моменту набуття ОСОБА_1 права власності на подаровані частки, яке саме по собі не суперечить чинному законодавству України, та про визнання недійсним якого ОСОБА_5 просив у зустрічній позовній заяві. Усі інші доводи ОСОБА_5 та ТОВ «База відпочинку «Прибій» як за первісним так і за зустрічним позовом судом до уваги не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за первісним позовом покладаються солідарно на відповідачів, а за зустрічним - на позивача.

Керуючись ст. ст. 46, 129, 202, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити.

2. Визначити розмір частки учасника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій" (69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 11, ) в розмірі 0,5686 (нуль цілих п`ять тисяч шістсот вісімдесят шість десятитисячних) відсотка, що в цілому дорівнює 160 (сто шістдесят) грн.. 00 коп. статутного капіталу, які належали:

гр. ОСОБА_11 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - 60 (шістдесят) грн. 00 коп., що складає 0,2132 (нуль цілих дві тисячі сто тридцять дві десятитисячних) відсотка від загального розміру статутного капіталу Товариства;

гр. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_3 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) - 50 (п`ятдесят) грн. 00 коп., що складає 0,1777 (нуль цілих одну тисячу сімсот сімдесят сім десятитисячних) відсотка від загального розміру статутного капіталу Товариства;

гр. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_5 ; дата народження: невідома) - 50 (п`ятдесят) грн. 00 коп., що складає 0,1777 (нуль цілих одну тисячу сімсот сімдесят сім десятитисячних) відсотка від загального розміру статутного капіталу Товариства.

3. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_3 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ; ІПН НОМЕР_4 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_5 ; дата народження: невідома), Товариства з обмеженою відповідальністю "База відпочинку "Прибій" (69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 11, ) солідарно на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

4. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Повний текст рішення складено і підписано 30.12.2021р.

Головуючий суддя К.В. Проскуряков

Суддя О.В. Ярешко

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.