ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021м. ДніпроСправа № 904/6004/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна компанія "Еліттранссервіс", м Київ

до Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни, с. Волоське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 59 139,28 грн

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни, с. Волоське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна компанія "Еліттранссервіс", м. Київ

про стягнення штрафу у розмірі 259 400,00 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Бєльченко М.В.

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Середа А.П. ордер адвокат

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Токовенко О.В. ордер адвокат

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна компанія "Еліттранссервіс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області та просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни заборгованість у розмірі 59 139,28 грн, з яких: основний борг у розмірі 39 750,00 грн, пеня у розмірі 7 632,18 грн, 3% річних у розмірі 1 807,41 грн, інфляційні втрати у розмірі 9 949,68 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач 15.07.2021 подала до суду відзив на позов.

Фізична особа-підприємець Попова Ірина Олександрівна 15.07.2021 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна компанія "Еліттранссервіс" та просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна компанія "Еліттранссервіс" штраф у розмірі 259 400,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.08.2021.

Представник позивача (за первісним позовом) 02.08.2021 подав відповідь на відзив.

Представник відповідача (за зустрічним позовом) 16.08.2021 подав відзив на зустрічний позов.

Протокольною ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2021 оголошено перерву до 01.09.2021.

Позивач (за зустрічним позовом) 26.08.2021 подав уточнену зустрічну позовну заяву, в якій просив суд стягнути з відповідача (за зустрічним позовом) штраф у розмірі 255 000,00 грн.

Позивач (за зустрічним позовом) 26.08.2021 подав відповідь на відзив на зустрічний позов.

Відповідач (за первісним позовом) 26.08.2021 подала до суду клопотання, в якому просила витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна компанія "Еліттранссервіс" для огляду в судовому засіданні оригінали таких документів:

- договір заявка № 1301/213 від 13.01.2021;

- договір заявка № 1301/212 від 13.01.2021;

- договір заявка № 1301/215 від 13.01.2021;

- договір заявка № 1301/211 від 13.01.2021;

- договір заявка № 1301/21 від 13.01.2021;

- договір заявка № 2202/202 від 22.01.2021;

- договір заявка № 2402/212 від 24.01.2021;

- договір заявка № 2601/325 від 26.01.2021;

- договір заявка № 2602/481 від 26.01.2021;

- договір заявка № 1502-21/2 від 16.02.2021;

- договір заявка № 1502/21 від 16.02.2021.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 відкладено підготовче засідання на 28.09.2021. Витребувано у позивача (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача (позивача за зустрічним позовом) для огляду в судовому засіданні оригінали договорів заявок.

Представник відповідача (за зустрічним позовом) 09.09.2021 подав заперечення.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) 13.09.2021 на виконання ухвали від 01.09.2021 надав до суду заяву, в якій повідомив, що витребувані судом договори-заявки в нього є лише в тому вигляді, в якому вони додані до позовної заяви - в копіях. Заявник зазначає, що оригінали цих договорів у нього відсутні, оскільки договори були укладені сторонами шляхом обміну сканкопіями.

Натомість представник відповідача надав для огляду в судовому засіданні оригінали договорів заявок, які за змістом не є тотожними з тими, які надав позивач (за первісним позовом).

Представник відповідача (за зустрічним позовом) 17.09.2021 подав відзив на зустрічну позовну заяву.

Позивач (за зустрічним позовом) 27.09.2021 подав заперечення на відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 19.10.2021.

У судовому засіданні 19.10.2021 розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2021 відкладено судове засідання на 17.11.2021.

У судовому засіданні 17.11.2021 продовжено розгляд справи по суті: заслухано виступи позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 відкладено судове засідання на 07.12.2021.

Представник позивача (за первісним позовом) 03.12.2021 подав письмові пояснення.

Представник позивача (за зустрічним позовом) 03.12.2021 подав письмові пояснення.

У судовому засіданні 07.12.2021 продовжено розгляд справи по суті: встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

Протокольною ухвалою від 07.12.2021 оголошено перерву на 20.12.2021.

У судовому засіданні 20.12.2021 продовжено розгляд справи по суті. Під час судових дебатів позивач (за первісним позовом) просив первісний позов задовольнити повністю, з підстав, викладених у заявах по суті, а зустрічний позов просив залишити без задоволення. Позивач (за зустрічним позовом) просив зустрічний позов задовольнити повністю, з підстав, викладених у заявах по суті, а первісний позов просив залишити без задоволення.

У судовому засіданні 20.12.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Узагальнена позиція позивача (за первісним позовом)

Позивач (за первісним позовом) вказує на неналежне виконання відповідачем (за первісним позовом) умов договорів-заявок № 1301/213 від 13.01.2021; № 1301/212 від 13.01.2021; № 1301/215 від 13.01.2021; № 1301/211 від 13.01.2021; № 1301/21 від 13.01.2021; № 2202/202 від 22.01.2021; № 2402/212 від 24.01.2021; № 2601/325 від 26.01.2021; № 2602/481 від 26.01.2021; № 1502-21/2 від 16.02.2021; № 1502/21 від 16.02.2021. Так, відповідач (за первісним позовом) лише частково оплатив надані послуги з перевезення, у зв`язку з чим заборгованість становить 39 750,00 грн.

Позивачем (за первісним позовом) за неналежне виконання відповідачем (за первісним позовом) договорів-заявок нараховано пеню у розмірі 7 632,18 грн, 3% річних у розмірі 1 807,41 грн, інфляційні втрати у розмірі 9 949,68 грн.

Позивач вказує, що датою замитнення товару є дата, зазначена у графі 19 (штамп митниці) митної декларації.

Позивач (за первісним позовом) ґрунтує свої вимоги на статтях 610, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Узагальнена позиція відповідача (за первісним позовом)

Відповідач (за первісним позовом) заперечує проти позову та зазначає, що позивачем (за первісним позовом) надано договори-заявки в редакціях, які відрізняються від редакцій відповідача (за первісним позовом).

Відповідачем (за первісним позовом) долучено до матеріалів справи оригінали договорів заявок, які містять підписи обох сторін.

Також відповідач вказував, що датою замитнення товару є дата, вказана у графі 21 декларації (дата складання митної декларації).

Узагальнена позиція позивача (за зустрічним позовом), викладена у зустрічному позові

Позивач (за зустрічним позовом) вказує на неналежне виконання відповідачем (за зустрічним позовом) умов договорів-заявок в частині своєчасної подачі автомобілю під завантаження та своєчасного вивантаження вантажу.

Позивачем (за зустрічним позовом) за неналежне виконання відповідачем (за зустрічним позовом) договорів-заявок нараховано штраф у розмірі 255 000,00 грн на підставі пункту 21 договору.

Позивач (за зустрічним позовом) ґрунтує свої вимоги на статтях 526, 530, 610, 612, 625, 909, 929, 931, 934 Цивільного кодексу України.

Узагальнена позиція відповідача (за зустрічним позовом), викладена у відзиві на зустрічний позов

Відповідач (за зустрічним позовом) зазначає, що договорами-заявкиами визначені різні умови та строки їх виконання, підстави для нарахування тарифів, а також строки оплати. Тому, підстави виникнення позовних вимог, які позивач (за зустрічним позовом) об`єднав у одному позові є різними і обставини укладення цих договорів між сторонами не є спільними і такими, що об`єднує вимоги.

Відтак, сумісний розгляд об`єднаних позивачем (за зустрічним позовом) вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті.

Також, відповідач (за зустрічним позовом) зазначає, що позивачем (за зустрічним позовом) здійснено невірний розрахунок, оскільки відповідно до пункту 21 договору штраф нараховується за спізнення більше ніж на 24 години.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між ТОВ «ТЕК «Еліттранссервіс», як виконавцем, та ФОП Попова І.О., як замовником, були укладені договори-заявки за період січень - лютий 2021 на перевезення вантажу:

1. Договір-заявка № 1301/213 від 13.01.2021

2. Договір-заявка № 1301/212 від 13.01.2021

3. Договір-заявка № 1301/215 від 13.01.2021

4. Договір-заявка № 1301/211 від 13.01.2021

5. Договір-заявка № 1301/21 від 13.01.2021

6. Договір-заявка № 1301/214 від 13.01.2021

7. Договір-заявка № 2202/202 від 22.02.2021

8. Договір-заявка № 2402/212 від 24.02.2021

9. Договір-заявка №2601/325 від 26.02.2021

10. Договір-заявка №2602/481 від 26.02.2021

11. Договір-заявка № 1502-21/2 від 15.02.2021

12. Договір-заявка № 1502/21 від 15.02.2021 (т.1, арк.с.141, 143, 145, 147, 149, 151, 153, 155, 157, 159, 161, 163).

У перших 6 договорів-заявок пункти 4, 10, 11 та 21 мають деякі відмінності від останніх 6 договорів-заявок, а саме:

Відповідно до пункту 1 всіх договорів-заявок, сторонами обрано маршрут: м. Кам`янське (Дніпропетровська обл.) - м. Липецьк (Росія). Вантажем є Вагон для окатишів, модель 20-4015-03 (п. 2 договорів-заявок). Вантажовідправник: Приватне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш» (пЗ договорів-заявок).

Дата і час прибуття на завантаження: протягом 14 днів з моменту отримання 20% передоплати (встановлено пунктом 4 Договорів-заявок: Договір-заявка № 1301/213 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/212 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/215 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/211 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/21 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/214 від 13.01.2021)

Дата і час прибуття на завантаження: 22.02.2021 (пункт 4 Договору-заявки № 2202/202 від 22.02.2021)

Дата і час прибуття на завантаження: 24.02.2021 (пункт 4 Договору-заявки № 2402/212 від 24.02.2021)

Дата і час прибуття на завантаження: 26.02.2021 (пункт 4 Договору-заявки № 2601/325 від 26.02.2021)

Дата і час прибуття на завантаження: 26.02.2021 (пункт 4 Договору-заявки № 2602/481 від 26.02.2021).

Дата і час прибуття на завантаження: 18.02.2021 (пункт 4 Договору-заявки № 1502-21/2 від 15.02.2021).

Дата і час прибуття на завантаження: 18.02.2021 (пункт 4 Договору-заявки № 1502/21 від 15.02.2021).

Згідно пунктів 6, 8 всіх договорів-заявок, встановлено адреси завантаження та замитнення: Україна, Дніпропетровська обл., м. Кахґянське, 3-й Травневий пров. 22.

Адресу розвантаження за всіма договорами-заявок встановлено: ПАТ «НЛМК», Російська федерація, 398040, м. Липецьк, пр. Металургів, 2 (пункт 9)

Відповідно до пункту 10 Договорів-заявок (Договір-заявка № 1301/213 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/212 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/215 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/211 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/21 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/214 від 13.01.2021) встановлено: Вартість фрахту і умови оплати: 105 000,00 гри. (б/н), 20% - після підписання Заявки, але не пізніше ніж: за 14 днів до дати завантаження; 30%-після замитнення, 45%-в день вивантаження, але до вивантаження; 5%-по оригіналам документів.

Згідно пункту 10 Договорів-заявок (Договір-заявка № 2202/202 від 22.02.2021; Договір-заявка № 2402/212 від 24.02.2021; Договір-заявка № 2602/481 від 26.02.2021; Договір-заявка № 2602/481 від 26.02.2021; Договір-заявка № 1502-21/2 від 15.02.2021; Договір-заявка № 1502/21 від 15.02.2021) встановлено: Вартість фрахту і умови оплати: 105 000,00 грн. (б/н), 20% - по заключенню Заявки; 30%-після замитнення, 45%-в день вивантаження, але до вивантаження; 5%-по оригіналам документів.

Відповідно до пункту 11 договорів-заявок (Договір-заявка № 1301/213 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/212 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/215 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/211 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/21 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/214 від 13.01.2021) встановлено: дата і час прибуття на розмитнення вантажу: 10 календарних днів з дня митного оформлення.

Згідно пункту 11 договорів-заявок (Договір-заявка № 2202/202 від 22.02.2021; Договір-заявка № 2402/212 від 24.02.2021; Договір-заявка № 2602/481 від 26.02.2021; Договір-заявка № 2602/481 від 26.02.2021; Договір-заявка № 1502-21/2 від 15.02.2021; Договір-заявка № 1502/21 від 15.02.2021) встановлено: дата доставки вантажу: 10 календарних днів з дня митного оформлення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем (за первісним позовом) надано послуги з перевезення вантажу відповідачу (за первісним позовом) на загальну суму 1 260 000,00 грн.

Як доказ надання послуг з перевезення, позивачем (за первісним позовом) надано акти здачі-приймання транспортно-експедиторських послуг (т.1 арк.с.13, 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33, 35). Акти відповідачем (за первісним позовом) не підписані.

Заперечень або зауважень до Актів відповідач (за первісним позовом) не надав.

Відповідач (за первісним позовом) частково оплатив надані послуги з перевезення вантажу на суму 1 220 250,00 грн, що підтверджується банківською випискою (т.1 арк.с.37).

Відтак, заборгованість відповідача (за первісним позовом) перед позивачем (за первісним позовом) становить 39 750,00 грн.

Позивачем (за первісним позовом) було направлено на адресу відповідача (за первісним позовом) претензію № 21/05/21 (т. 1 арк.с.111), в який він просив сплатити заборгованість у розмірі 39 750,00 грн.

Відповіді на претензію відповідач (за первісним позовом) не надав.

На час прийняття рішення, доказів оплати наданих послуг з перевезення вантажу у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини транспортного експедирування.

Щодо змісту договорів-заявок

Позивачем, долучено до матеріалів справи копії договорів-заявок на перевезення вантажу (т.1 арк.с.13, 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33, 35). Позивач вказав на відсутність у нього оригіналів цих доказів.

Також відповідачем долучено до матеріалів справи договори-заявки на перевезення вантажу (т.1, арк.с.141, 143, 145, 147, 149, 151, 153, 155, 157, 159, 161, 163). Під час розгляду справи на вимогу суду відповідачем були надані для огляду оригінали договорів-заявок.

Суд зауважує, що позивачем (за первісним позовом) надано договори-заявки в редакції, яка відрізняється від редакції відповідача (за первісним позовом).

Відповідно до частини 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина 2 статті 91 ГПК)

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу (частина 6 статті 91 ГПК).

За клопотанням відповідача суд витребував у позивача оригінали договорів-заявок, які позивачем надані не були. Натомість відповідач надав для огляду оригінали тих договорів-заявок, копії яких були залучені ним до матеріалів справи.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосуванняКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив із того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів (договорів-заявок), наданих відповідачем (за первісним позовом) ніж докази (договори-заявки), які були надані позивачем щодо дати укладання договорів-заявок, а також їх змісту.

Крім того, здійснюючи розрахунок суми заборгованості за первісним та зустрічним позовами сторони по різному тлумачили зміст договорів-заявок щодо умов розрахунків, а також не погоджувались один з одним щодо дати замитнення товару, яка вказана у СMR. Так, позивач вказував про те, що датою замитнення товару є дата, зазначена у графі 19 (штамп митниці) Натомість, відповідач вказував, що датою замитнення товару є дата, вказана у графі 21 декларації (дата складання митної декларації).

Суд при здійсненні розрахунків виходить з такого:

Перший платіж (20%) згідно пункту 10 Договорів-заявок (Договір-заявка № 1301/213 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/212 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/215 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/211 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/21 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/214 від 13.01.2021) повинен був здійснений після підписання заявки, але не пізніше ніж: за 14 днів до дати завантаження.

Судом при розрахунку були враховані дати договорів-заявок, які були надані відповідачем (за первісним позовом) та від них відраховувались 14 днів до дати завантаження або наступний день після підписання заявки.

Другий платіж (30%) згідно пункту 10 Договорів-заявок (Договір-заявка № 1301/213 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/212 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/215 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/211 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/21 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/214 від 13.01.2021) повинен був здійснений після замитнення.

Суд уважає, що датою замитнення є дата, яка зазначена на штампі Харківської митниці ДФС, виходячи з такого.

Відповідно до статті 4 Митного кодексу України

митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання (п. 21);

митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п. 23);

митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24).

Частиною 1 статті 248 Митного кодексу України унормовано, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 5 статті 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відтак, суд погоджується з позицією позивача про те, що датою замитнення товару є дата, яка зазначена на штампі Харківської митниці ДФС, та відхиляє доводи відповідача про те, що датою замитнення є дата складання митної декларації.

Третій платіж (45%) згідно пункту 10 Договорів-заявок (Договір-заявка № 1301/213 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/212 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/215 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/211 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/21 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/214 від 13.01.2021) повинен був здійснений в день вивантаження, але до вивантаження.

Судом при розрахунку були враховані дати вивантаження, які зазначені на штампі ПАТ «Новолипецький металургійний комбінат» із позначкою «товар поступив».

Четвертий платіж (5%) згідно пункту 10 Договорів-заявок (Договір-заявка № 1301/213 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/212 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/215 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/211 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/21 від 13.01.2021; Договір-заявка № 1301/214 від 13.01.2021) повинен був здійснений по оригіналам документів.

Суд зазначає, що строк оплати четвертого платежу (5%) не встановлений сторонами, оскільки жодна з них не змогла пояснити суду, що таке «по оригіналам документів», коли настає такий строк тощо.

Суд вказує про те, що подія, яка вказана - «по оригіналам документів» може ніколи не настати, тому в цій частині застосовується частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тому при розрахунку, суд враховував дату направлення позивачем (за первісним позовом) на адресу відповідача (за первісним позовом) вимоги про оплату заборгованості.

Щодо суми основного боргу за первісним позовом

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати наданих послуг з перевезення. Відповідно до пункту 10 договорів заявок, строк оплати наданих послуг з перевезення є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 39 750,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені за первісним позовом

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до пункту 22 договорів-заявок, за прострочення розрахунку замовник оплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення оплати.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем (за первісним позовом) своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг з перевезення, позивачем (за первісним позовом) останньому нараховано пеню у розмірі 7 632,18 грн за період з 14.01.2021 по 09.06.2021.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення оплати наданих послуг з перевезення, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача (за первісним позовом) щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, виходячи з тих положень, які були вказані вище, зазначає, що він є неправильним, оскільки позивачем (за первісним позовом) невірно визначено період нарахування пені.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума пені, яка підлягає задоволенню становить 4 958,67 грн.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат за первісним позовом

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач (за первісним позовом) заявив вимогу про стягнення з відповідача (за первісним позовом) 3% річних у розмірі 1 807,41 грн за період з 14.01.2021 по 09.06.2021 та інфляційних втрат у розмірі 9 949,68 грн за період січень квітень 2021.

Суд перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, виходячи з тих положень, які були вказані вище, зазначає, що він є неправильним, оскільки позивачем (за первісним позовом) невірно визначено період нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає задоволенню становить 1 181,24 грн та сума інфляційних втрат, яка підлягає задоволенню становить 4 572,75 грн.

Щодо вимог за зустрічним позовом

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем (за зустрічним позовом) неналежно виконані умови договорів-заявок в частині своєчасної подачі автомобілю під завантаження та своєчасного вивантаження вантажу. Позивачем (за зустрічним позовом) за неналежне виконання відповідачем (за зустрічним позовом) договорів-заявок нараховано штраф у розмірі 255 000,00 грн.

1. Договір-заявка № 1301/212 від 13.01.2021:

Згідно пункту 4 договору-заявки, прибуття на завантаження: протягом 14 днів отримання 20 % передоплати

Оплата 20% суми позивачем (за зустрічним позовом) відбулась 19.01.2021, тобто подача автомобілю під завантаження повинна бути до 01.02.2021. Фактично подано відповідачем (за зустрічним позовом) автомобіль під завантаження 05.02.2021, згідно пункту 4 СМR, тобто спізнення на 4 доби.

Відтак, за порушення строку подачі транспорту на завантаження, виконавець повинен сплатити замовнику за договором-заявки № 1301/212 від 13.01.2021 згідно пункту 21 штраф у розмірі: 4 доби х 2500 грн = 10 000 грн.

2. Договір-заявка № 1301/21 від 13.01.2021:

Згідно пункту 4 договору - заявки, дата і час прибуття на завантаження: протягом 14 днів з моменту отримання 20 % передоплати.

Відповідно до пункту 10 договору - заявки, 20% - після підписання заявки, але не пізніше за 14 днів до дати завантаження.

Позивачем (за зустрічним позовом) сплачено 20% вартості - 19.01.2021, подача автомобілю під завантаження повинна бути до 01.02.2021. Фактично подано відповідачем (за зустрічним позовом) автомобіль під завантаження -05.02.2021, тобто спізнення на 4 доби.

Відтак, за порушення строку подачі транспорту під завантаження, виконавець повинен сплатити замовнику за договором-заявки № 1301/211 від 13.01.2021 згідно пункту 21 штраф у розмірі: 4 доби х 2500 грн = 10 000 грн.

3. Договір-заявка № 2202/202 від 22.02.2021:

Згідно пункту 4 договору-заявки, дата і час завантаження: 22.02.2021.

Подано автомобіль під завантаження 25.02.2021, згідно пункту 4 СМR, тобто спізнення на 3 доби.

Відтак, за порушення строку подачі транспорту під завантаження, виконавець повинен сплатити замовнику за договором-заявки № 2202/202 від 22.02.2021 згідно пункту 21 штраф у розмірі: 3 доби х 2500 грн = 7 500 грн.

4. Договір-заявка № 2402/212 від 24.02.2021:

Згідно пункту 4 договору - заявки, дата і час завантаження: 24.02.2021.

Фактичне завантаження за цією заявкою відбулось - 05.03.2021, згідно пункту 4 СМR, тобто спізнення на 9 діб.

Відтак, за порушення строку подачі транспорту під завантаження за договором-заявки № 2402/222 від 24.01.2021 згідно пункту 21 нараховується штраф у розмірі: 9 діб х 2500 грн = 22 500 грн.

Також, дата замитнення - 05.03.2021.

Відповідно до умов пункту 11 договору-заявки: дата доставки вантажу: 10 календарних днів з дня митного оформлення, тобто до 15.03.2021. Фактична доставки вантажу відбулась - 18.03.2021, згідно штемпелю на СМR.

Відтак, прострочення строку подачі транспорту під вивантаження вантажу (доставка) 3 доби.

Згідно пункту 21 договору-заявці, за не подачу автомобіля під завантаження/вивантаження у строки, вказані у заявці, або спізнення більше ніж на 24 год виконавець сплачує штраф в розмірі 2 500грн./доба

2500 грн х 3 днів = 7 500 грн.

5. Договір-заявка № 2601/325 від 26.02.2021:

Згідно пункту 4 договору - заявки, дата і час завантаження: 26.02.2021.

Фактичне завантаження за цією заявкою відбулось - 10.03.2021, тобто спізнення на 12 діб.

Відтак, за порушення строку подачі транспорту під завантаження за договором-заявки № 2601/325 від 26.01.2021 згідно пункту 21 нараховується штраф у розмірі:

12 діб х 2 500 грн = 30 000 грн.

6. Договір-заявка № 2602/481 від 26.02.2021:

Згідно пункту 4 договору - заявки, дата і час завантаження: 26.02.2021.

Фактичне завантаження за цією заявкою відбулось - 10.03.2021, тобто спізнення на 12 діб.

Відтак, за порушення строку подачі транспорту під завантаження за договором-заявки № 2602/481 від 26.01.2021, згідно пункту 21, нараховується штраф у розмірі:

12 діб х 2500грн. = 30 000 грн.

7. Договір-заявка № 1502-21/2 від 15.02.2021

Згідно пункту 4 договору - заявки, дата і час завантаження: 18.02.2021. Фактичне завантаження за цією заявкою відбулось - 19.02.2021, тобто спізнення на 1 добу.

Відтак, за порушення строку подачі транспорту під завантаження за договором-заявки № 1502-21/2 від 15.02.2021 згідно пункту 21 нараховується штраф у розмірі:

1 доба х 2500 грн = 2500 грн.

Також, дата замитнення - 19.02.2021.

Відповідно до умов пункту 11 договору-заявки: дата доставки вантажу: 10 календарних днів з дня митного оформлення, тобто до 01.03.2021.

Фактична доставки вантажу відбулась - 09.04.2021, згідно штемпелю на СМR.

Відтак, прострочення строку подачі транспорту під вивантаження вантажу (доставка) - 39 днів.

Згідно пункту 21 Договору-заявці, за не подачу автомобіля під завантаження/вивантаження у строки, вказані у заявці, або спізнення більше ніж на 24 год виконавець сплачує штраф в розмірі 2 500грн./доба

2500 грн х 39 днів = 97 500 грн.

8. Договір-заявка № 1502/21 від 15.02.2021.

Згідно пункту 4 договору - заявки, дата і час завантаження: 18.02.2021.

Фактичне завантаження за цією заявкою відбулось - 05.03.2021, тобто спізнення на 15 діб.

За порушення строку подачі транспорту під завантаження виконавець повинен сплатити замовнику за договором-заявки № 1502/21 від 15.02.2021 згідно пункту 21 штрафу розмірі:

15 діб х 2500 грн = 37 500грн.

Відтак, загальна сума штрафу за всіма договорами-заявками становить 255 000,00 грн.

За несвоєчасне подання автомобілю під завантаження/вивантаження позивач (за зустрічним позовом) направив відповідачу (за зустрічним позовом) претензію від 07.07.2021.

Відповіді на претензію відповідач (за зустрічним позовом) не надав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Суд відхиляє доводи відповідача (за зустрічним позовом) про те, що позивачем (за зустрічним позовом) не враховано пункт 21 договорів-заявок, оскільки з розрахунку вбачається, що позивачем не було нараховано штраф за перші 24 години.

Суд, перевіривши наданий позивачем (за зустрічним позовом) розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача (за зустрічним позовом) штрафу у розмірі 255 000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір за первісним позовом у розмірі 2 660,31 грн слід покласти на відповідача (за первісним позовом). Судовий збір за зустрічним позовом у розмірі 3 825,00 грн слід покласти на відповідача (за зустрічним позовом).

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна компанія "Еліттранссервіс" 02090, м. Київ, вул. Двінська, 19, кв. 199; ідентифікаційний код 38408899) основний борг у розмірі 39 750,00 грн, пеню у розмірі 4 958,67 грн, 3% річних у розмірі 1 181,24 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 572,75 грн та судовий збір у розмірі 2 660,31 грн.

В іншій частині первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна компанія "Еліттранссервіс" 02090, м. Київ, вул. Двінська, 19, кв. 199; ідентифікаційний код 38408899) на користь Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 255 000,00 грн та судовий збір у розмірі 3 825,00 грн.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу на 12.01.2022 о 11:40 год, яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання (кабінеті) № 1-304 за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, строк для подання доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат - протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У порядку частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України провести зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами, стягнувши різницю на користь Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), а саме після проведення зустрічного зарахування грошових сум та судових витрат:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна компанія "Еліттранссервіс" 02090, м. Київ, вул. Двінська, 19, кв. 199; ідентифікаційний код 38408899) на користь Фізичної особи-підприємця Попової Ірини Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) грошову суму у розмірі 204 537,34 грн та судовий збір у розмірі 1 164,69 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.12.2021

Суддя Я.С. Золотарьова