ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. Справа№ 910/9730/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

без виклику сторін

розглянув апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2021

у справі № 910/9730/21 ( суддя - Сівакової В.В.)

за позовом Приватного підприємства "Транс Логістик"

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

про стягнення 44 016, 34 грн,

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Приватне підприємство "Транс Логістик" (надалі - позивач, страхувальник, ПП "Транс Логістик") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (надалі - страховик, відповідач, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія") про стягнення 44 016, 34 грн.

Позов обґрунтовано тим, що між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019, відповідно до якого відповідач зобов`язаний надавати позивачу послуги зі страхування автомобілів марки MAN, перелік яких викладено у додатку до договору. 17.11.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, вантажний автомобіль марки Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія Приватного підприємства "Транс Логістик" ОСОБА_1 отримав значні механічні пошкодження з матеріальним збитками.

На виконання умов договору страхування позивач 19.11.2020 звернувся до відповідача з письмовою заявою про настання страхового випадку та надано відповідачу рахунок № ТС-00002103 від 19.11.2020, в якому визначено вартість ремонту пошкодженого автомобіля, а саме 44 016,34 грн.

У зв`язку з тим, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання за договором № 078999/920/190001043 від 16.07.2019 та не здійснено виплати, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на користь ПП "Транс Логістик" 44 016, 34 грн страхового відшкодування, 2 270, 00 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення обґрунтовано тим, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту необґрунтованості заявленого позивачем до стягнення розміру страхового відшкодування (в тому числі, не надано свого контррозрахунку суми страхового відшкодування), як і не реалізовано свого права на доведення обставин нездійснення СТО ремонту автомобіля, хоча відповідно до п. 11.4.6 частини ІІ договору саме на страховика покладений обов`язок протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи.

Оскаржуване рішення також обґрунтовано тим, що відповідачем не надано суду доказів ініціювання до або після укладення договору процедури огляду автомобіля Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , а також доказів відмови або ігнорування такої вимоги позивачем.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування на користь позивача на підставі п. 16.1.11 договору за відсутності акту огляду транспортного засобу Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 .

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" 12.10.2021 (згідно з відомостями відділення поштового зв`язку) звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Також скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що з оскаржуваним рішенням сторона ознайомилася 04.10.2021 із Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Тищенко А.І., суддів Михальської Ю.Б., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9730/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 у справі № 910/9730/21 з Господарського суду міста Києва.

Справу було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Тищенко А.І., суддів Михальської Ю.Б., Скрипки І.М. Однак у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності головуючою суддею (суддею-доповідачем) справу було передано на повторний розподіл та визначено такий склад суду: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 поновлено Приватному акціонерному товариству "Українська пожежно-страхова компанія" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 у справі № 910/9730/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, надано учасникам справи час на подачу відзивів, заяв та клопотань. Призначено до розгляду апеляційну скаргу у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" обґрунтовує скаргу тим, що висновок суду першої інстанції про те, що визначення в договорі страхування страхової суми свідчить про проведення страховиком огляду транспортного засобу, і, відповідно, про відсутність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування - суперечить нормам ст. 19 Конституції України, ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 16 Закону України «Про страхування», Правилам страхування, умовам договору страхування.

Апеляційна скарга також умотивована тим, що страховик має право та підставу відмовити у виплаті у зв`язку із відсутністю акту огляду транспортного засобу.

Скаржник вказує, що Північним апеляційним господарським судом прийнято постанови на користь ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" у справах № 910/133/21, № 910/4296/21, № 910/5726/21, № 910/4224/21.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу ті заперечень на відзив

06.12.2021 (згідно дати звернення до канцелярії суду) Приватне підприємство "Транс Логістик" подано відзив на апеляційну скаргу в строк, встановлений судом.

Відзив обґрунтовано тим, що акт огляду транспортного засобу не є документом, який страхувальник має подати для виплати страхового відшкодування. Акт огляду складається самим страховиком після надання страхувальником для огляду відповідного транспортного засобу при укладенні договору страхування. В матеріалах справи відсутні докази, що ПП "Транс Логістик" протягом 2020 року унеможливило, не надало або відмовило ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" в огляді автомобіля.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

16.07.2019 між Приватним підприємством "Транс Логістик" та Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" укладено договір № 078 999/920/190001043 (надалі - договір), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним у частині І договору транспортним засобом (надалі - ТЗ) та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням (надалі - ДО).

Договір укладений з протоколом розбіжностей № 078 999/920/190001043, який підписаний сторонами 16.07.2019.

Пунктом 5 частини І договору визначено, що застрахованими є транспортні засоби, зазначені у додатку 1 до договору.

У розділі 7 ч. І договору та п. 4.1.1. ч. ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) встановлено, що застрахованим є, зокрема, ризик пошкодження та/або знищення чи втрата визначеного транспортного засобу (ТЗ) внаслідок ДТП (дорожньо-транспортної пригоди).

Згідно з п. 5.1 договору страховий випадок - передбачена договором подія (ризик, визначений страхувальником в ч. І договору), що відбулася в період дії договору, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику/вигодонабувачу на умовах договору.

Страховик в межах страхової суми компенсує збитки, що виникли внаслідок страхового випадку та пов`язані з компенсацією за втрату або за відновлювальний ремонт ТЗ/ДО, шляхом виплати страхового відшкодування відповідно до умов договору (п. 5.2 договору).

Відповідно до п. 7.3 ч. ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) лімітом відшкодування по КАСКО та/або ДО за кожним ТЗ є страхова сума за кожним ТЗ, зазначена у додатку до договору страхування. Страхова сума є агрегатним лімітом відшкодування страховика по всіх страхових випадках, що відбулись під час дії договору. Договір вважається виконаним і припиняє свою дію з моменту виплати сумарного страхового відшкодування в розмірі, еквівалентному розміру страхової суми за мінусом франшизи по всіх страхових випадках, що сталися за договором. Договір діє до кінця обумовленого в частині І терміну в межах різниці між страховою сумою і розміром виплачених страхових відшкодувань, тобто страхова сума зменшується на розмір виплачених відшкодувань. Страхова сума може бути відновлена до початкового розміру шляхом внесення відповідних змін до договору та сплати додаткового страхового платежу.

Пунктом 5 додатку № 57 до договору сторони визначили, що страхова сума вищевказаного транспортного засобу складає 1 966 000,00 грн, страховий тариф для цього автомобіля становить 1,65 % від вказаної суми, який складає 32 439,00 грн. Крім того, сторонами було встановлено строки сплати страхового платежу, а саме: 04.06.2020 - 8 109,75 грн, 04.09.2020 року - 8 109,75 грн, 04.12.2020 року - 8 109,75 грн, 04.03.2021 року - 8 109,75 грн, у зв`язку з чим строк дії спірного правочину для вказаного транспортного засобу було встановлено: з 04.06.2020 року по 03.06.2021 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.11.2020 у справі № 607/19891/20 встановлено, що 17.11.2020 о 05 год. 10 хв. автодорогою М09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська 39 км.+35м. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та лівого бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із зустрічним транспортним засобом марки Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги м.м 2.3б, 12.1, 13.1, 13.3 ПДР Україна.

Даною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 .

19.11.2020 представник позивача звернувся до відповідача із заявою-повідомленням (авто каско), якою повідомив про ДТП.

19.11.2020 ТОВ Трак Сервіс Львів виставлено рахунок-фактуру № ТС-00002103 від 19.11.2020 на суму 44 016,34 грн на ремонт застрахованого транспортного засобу Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 .

Спір виник внаслідок того, що відповідач не надав жодних зауважень щодо визначеної в рахунку вартості ремонту автомобіля Intercargo Truck F17221, державний номер НОМЕР_1 , не склав страхового акта та не сплатив страхового відшкодування в сумі 44 016,34 грн.

7. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України «Про страхування» визначено, що майнові інтереси, які пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об`єктів страхування.

За змістом ст. 9 Закону України «Про страхування» страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За приписами ч. 3 ст. 16 Закону України «Про страхування» договори страхування укладаються відповідно до Правил страхування.

Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про страхування»).

Колегією суддів встановлено, що ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" були розроблені та зареєстровані в установленому законом порядку Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), розміщені на офіційному сайті відповідача за посиланням: https://upsk.com.ua/dbs.8.files/upload/file/214_final.pdf.

У п. 1.1 частини ІІ договору зазначено, що цей договір укладено відповідно до чинного законодавства України на умовах "Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)", затверджених Головою правління АТ "УПСК" 31.03.2009 та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 07.05.2009 за реєстраційним №0690302 (надалі - Правила страхування).

Положеннями п. 11.2.1 частини ІІ договору на страхувальника покладений обов`язок при укладення цього договору надати достовірну інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну умов експлуатації, зберігання тощо, що може вплинути на ступінь страхового ризику щодо ТЗ, не пізніше 3 робочих днів після виникнення таких факторів.

Відповідно до п. 8.3 Правил страхування при страхуванні ТЗ, перед укладанням, оновленням чи зміною умов договору страхування страхувальник зобов`язаний надати страховику ТЗ та додаткове обладнання для огляду.

Згідно з п. 9.2.18 Правил страхування страхувальник зобов`язаний надати транспортний засіб для огляду, проведення розслідування або експертного дослідження страховику під час укладання договору страхування, після настання страхового випадку, під час або після закінчення відновлювального ремонту, та в інших випадках на вимогу страховика протягом дії договору страхування.

Поряд з наведеним за умовами договору страховику надано право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених в розділі 16 цього договору та Правилах страхування (п. 11.3.7 частини ІІ договору).

Пунктом 16.1.11 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.

Обґрунтовуючи необхідність складення акту огляду транспортного засобу на момент укладення договору страхування, відповідач вказав, що складення такого документу має істотне значення для здійснення індивідуальної оцінки страхового ризику, оскільки саме під час такого огляду страховик у акті огляду фіксує показники одометра транспортного засобу (чи експлуатувався раніше ТЗ), наявність/відсутність пошкоджень транспортного засобу на момент страхування тощо.

Таким чином, згідно з поясненнями відповідача оцінка страхових ризиків та транспортного засобу, як предмету майбутнього договору страхування, здійснюється страховиком саме під час складення акту огляду транспортного засобу на момент укладення договору страхування.

Поряд з наведеним суд зазначає, що встановлені ним фактичні обставини справи свідчать про визначення відповідачем, як страховиком, страхової суми для транспортного засобу Intercargo Truck F17221 д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 1 966 000,00 грн і погодження такого розміру страхової суми позивачем, що підтверджується додатком №57 від 22.05.2020 до договору страхування, підписаним представниками обох сторін та засвідченим їх печатками.

Отже, попри твердження відповідача про невиконання позивачем обов`язку надати автомобіль Intercargo Truck F17221 д.н.з. НОМЕР_1 , для огляду та складення відповідного акту під час укладення договору страхування, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач все ж визначив страхову суму для вказаного автомобіля.

Крім того, колегія суддів зазначає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Однак, це не означає, що право страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування з підстав порушення умов договору (у даному випадку - відсутність акту огляду транспортного засобу перед укладенням договору) є абсолютним та безумовним, оскільки стаття 13 ЦК України встановлює межі здійснення цивільних прав, зокрема, частина третя цієї статті визначає, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Таким чином, страхова компанія за умовами договору мала право на відмову, проте така відмова повинна мати розумне пояснення, мотиви, оскільки інакше - застосування умови договору, що дозволяє одній стороні діяти на шкоду іншій, хоча обидві сторони діяли необачно та не склали акт огляду транспортного засобу, що мав передувати укладанню та виконання договору, не відповідатиме принципам добросовісності, розумності та справедливості.

При цьому орієнтиром для дотримання межі здійснення цивільного права для суду є мета, для якої страхова компанія наділялася таким правом, - захист від здійснення необґрунтованих виплат, пов`язаних з пошкодженнями транспортних засобів, що мали місце до укладення договору. Відмова здійснювати страхове відшкодування взагалі (лише з причини відсутності акту) не співмірна з цією метою, оскільки страховик, сплачуючи страхові платежі протягом тривалого часу, має також законне право очікувати на отримання виплати при настанні страхового випадку, і суд не може це не брати до уваги.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 року у справі № 910/4224/21.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 18 Закону України "Про страхування" при укладанні договору страхування страховик має право запросити у страхувальника баланс або довідку про фінансовий стан, підтверджені аудитором (аудиторською фірмою), та інші документи, необхідні для оцінки страховиком страхового ризику. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Страховик перед укладенням договору цим правом не скористався, не запросив відповідні документи (акти огляду), і на власний ризик уклав договір, незважаючи на те, що за Правилами страхування огляд транспортного засобу має здійснюватися перед укладенням договору. Після укладення договору страховик отримував страхові платежі, і не звертався з вимогою до страхувальника надати для огляду застраховані транспортні засоби після укладення договору. Тоді як діючи добросовісно і розумно, страхова компанія мала би направити повідомлення про необхідність проходження огляду застрахованого транспортного засобу чи відмовитися від отримання страхових платежів.

У матеріалах справи відсутні докази, і такі обставини не були встановлені судами, що акт не був складений внаслідок ухилення страхувальника від здійснення огляду транспортного засобу чи вчинення інших дій, які перешкоджали проведенню такого огляду страховою компанією перед укладанням договору.

Отже, з одного боку, у страховика наявне право відмови у виплаті страхового відшкодування з підстави, що прямо обумовлена у договорі, а з іншого, має місце недобросовісне та нерозумне здійснення страховою компанією свого права щодо укладення договору страхування та отримання страхових платежів за відсутності акту огляду транспортного засобу, що мав складатися при укладанні договору.

Страхова компанія свої заперечення ґрунтує на припущенні, що застрахований транспортний засіб міг мати пошкодження до укладення договору, що унеможливлює визначення розміру страхового відшкодування, оскільки відповідно до пункту 6.3 договору страховик не відшкодовує витрати на усунення пошкоджень транспортного засобу, які мали місце в момент укладення цього договору та були зазначені в акті огляду. У такий спосіб ставить під сумніви добросовісність дій підприємства.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України "Про страхування" при настанні страхового випадку страховик мав право залучити до розслідування обставин страхового випадку аварійного комісара, а згідно з підпунктом 11.4.7 страховик зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого транспортного засобу та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи.

Страхова компанія не довела і не надала жодних доказів, які б підтверджували, що механічні пошкодження застрахованого транспортного засобу викликані не страховим випадком. Докази огляду пошкодженого транспортного засобу та/або вжиття заходів для проведення незалежної експертизи з метою з`ясування причин та характеру пошкоджень також відсутні в матеріалах справи. Фактично всі заперечення ґрунтуються на припущеннях наявності пошкоджень до настання страхового випадку.

Окрім того, як зазначалось вище, складання такого акту мало передувати укладанню договору, тому страховик мав всі підстави не укладати договір до складання акту, але не зробив цього, й приймав страхові платежі без зауважень. Тому така (відсутність акту огляду перед укладанням договору) обставина справи не може бути визнана безумовною та автоматичною підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування.

Положеннями ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Колегією суддів встановлено, що за умовами частини І договору франшиза за страховим випадком ДТП становить 0 грн.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту № 078 999/920/190001043 від 16.07.2019, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 44 016,34 грн.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

З огляду на викладене, судом першої інстанції законно та правомірно задоволено позовні вимоги про відшкодування у розмірі 44 016,34 грн. За таких обставин доводи апеляційної скарги відхиляються як безпідставні.

Отже, керуючись ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 у справі №910/9730/21 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 у справі №910/9730/21 - залишити без змін.

3. Судові витрати за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покладаються на Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія".

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 у справі №910/9730/21.

5. Матеріали справи № 910/9730/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич