РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2021Справа № 910/10338/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши матеріали справи за позовом Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до державної установи "Київський міський центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - комунального некомерційного підприємства "Лабораторний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про усунення перешкод в користуванні майном,

за участі представників:

позивача: Візор О.М.;

відповідача: Музичко Р.В.;

третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до державної установи "Київський міський лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України", правонаступником якої є державна установа "Київський міський центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача з безпідставно займаного нежилого будинку за адресою: місто Київ, вулиця Ломоносова, будинок 10, літера А, загальною площею 1 425,00 кв.м.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

7 липня 2021 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог вказаної ухвали суду від 30 червня 2021 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви та зазначено, що вірною назвою відповідача є державна установа "Київський міський центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (далі - Установа).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 8 липня 2021 року відкрито провадження у справі № 910/10338/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22 липня 2021 року.

Також цією ухвалою залучено комунальне некомерційне підприємство "Лабораторний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Підприємство) до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

22 липня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти позову з підстав наявності укладеного з позивачем договору оренди спірного нежилого будинку від 28 травня 2020 року № 3051-1, який було поновлено на новий строк.

22 липня 2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 2 вересня 2021 року.

2 вересня 2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвали про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 30 вересня 2021 року.

29 вересня 2021 року до суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

30 вересня 2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 21 жовтня 2021 року.

12 жовтня 2021 року від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою від 21 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 4 листопада 2021 року.

4 листопада 2021 року від відповідача надійшла заява про оголошення перерви в судовому засіданні у зв`язку з можливим врегулюванням даного спору.

4 листопада 2021 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 2 грудня 2021 року.

1 грудня 2021 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

1 грудня 2021 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 23 грудня 2021 року.

9 грудня 2021 року від Департаменту надійшли додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні 23 грудня 2021 року представник Департаменту підтримав позовні вимоги. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2020 року між державною установою "Київський міський лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України", правонаступником якої є Установа, Підприємством та Департаментом було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 3051-1, за умовами якого останній передав відповідачу в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 1 425,0 кв.м, яке перебуває на балансі третьої особи.

Згідно з пунктом 4.2.19. цього договору орендар зобов`язаний після припинення дії даного правочину протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі Підприємству. Акт приймання-передачі об`єкта підписується орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем.

Відповідно до пункту 9.1. договору останній укладений з моменту підписання його сторонами та діє з 1 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року.

За пунктом 9.4. даного правочину він припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Для продовження дії договору на новий строк орендар звертається до орендодавця за три місяці до закінчення строку його дії із заявою про продовження договору на новий строк. До заяви додається новий звіт з незалежної оцінки об`єкта, як передбачено пунктом 4.2.20. цього договору. У разі неотримання орендодавцем заяви орендаря і звіту з незалежної оцінки об`єкта протягом двох місяців з дати закінчення граничного строку для їх надання, орендодавець зобов`язаний направити орендарю повідомлення про припинення цього договору. Зазначене повідомлення повинно бути направлено не пізніше одного місяця після закінчення строку дії договору. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються відповідним договором, який є невід`ємною частиною цього правочину (пункт 9.7. даної угоди).

31 грудня 2020 року Установа звернулася до позивача з листом № 4753 щодо продовження строку оренди. Вказаний лист Департаментом було отримано 17 лютого 2021 року, що підтверджується відповідним відбитком штемпелю позивача.

У відповідь на зазначений лист Установи позивач листом від 3 березня 2021 року № 062/05-19-1349 повідомив відповідача, що у зв`язку із припиненням договору від 28 травня 2020 року № 3051-1 внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, для отримання спірного майна в оренду слід повторно направити до Департаменту відповідну заяву щодо укладення договору.

Судом встановлено, що орендоване Установою за договором від 28 травня 2020 року № 3051-1 нерухоме майно після закінчення строку дії зазначеної угоди позивачу повернуто не було. У зв`язку з цим Департамент подав вказаний позов із вимогою про усунення перешкод у користуванні спірним майном шляхом виселення орендаря із займаних ним приміщень.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Судом також встановлено, що строк дії укладеного між сторонами договору від 28 травня 2021 року № 3051-1 закінчився 31 грудня 2020 року.

За частинами 2, 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон), норми якого є спеціальними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин, без проведення аукціону договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Водночас матеріалами справи підтверджується, що відповідач звернувся до Департаменту із заявою про продовження строку оренди з порушенням встановленого статтею 18 Закону та пунктом 9.7. договору тримісячного строку до його закінчення.

На час розгляду справи рішення про передачу відповідачу спірного нерухомого майна в орендне користування прийнято не було. Судом встановлено, що додатковий договір про продовження дії зазначеного правочину між сторонами також укладено не було. Отже, Установа продовжує користуватися цим майном за відсутності правових підстав для цього.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначені положення також кореспондуються зі статтями 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За приписами частини 1 статті 24 Закону договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічна норма міститься в частині 2 статті 291 ГК України.

Відповідно до частини 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У пункті 7.5. договору сторони погодили, що у разі припинення цього правочину орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт балансоутримувачу.

Частиною 1 статті 25 Закону встановлено, що в разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Проте відповідачем не було надано суду доказів виконання своїх зобов`язань за договором з повернення орендованого майна балансоутримувачу.

З огляду на встановлений судом факт невиконання Установою свого обов`язку щодо звільнення орендованого майна, суд дійшов висновку про те, що вимоги Департаменту про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача з безпідставно займаного ним приміщення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на продовження договору в силу положень статті 764 ЦК України не беруться судом до уваги, оскільки в даному випадку застосуванню підлягають спеціальні норми - положення Закону.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Департаменту підлягає задоволенню.

Інші доводи, на які посилалося сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні майном шляхом виселення державної установи "Київський міський центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (04053, місто Київ, вулиця Некрасовська, будинок 10/8; ідентифікаційний код 38518296) з безпідставно займаного ним нежилого будинку за адресою: місто Київ, вулиця Ломоносова, будинок 10, літера А, загальною площею 1 425,00 кв.м.

Стягнути з державної установи "Київський міський центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (04053, місто Київ, вулиця Некрасовська, будинок 10/8; ідентифікаційний код 38518296) на користь Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 10; ідентифікаційний код 19020407) судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 4 січня 2022 року.

Суддя Є.В. Павленко