ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/745/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Вокзальна компанія"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-Преса"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

про звільнення займаної площі та стягнення боргу 82 410,66 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

від третьої особи не з`явився

Суть спору.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Вокзальна компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне преса" про звільнення займаної площі 9,0 кв м., яка розташована на привокзальній площі вокзалу станції Рівне філії "Вокзальна компанія" АТ "Укрзалізниця" та стягнення 82 410,66 грн заборгованості, з яких: 66 480,66 грн - борг по орендній платі та експлуатаційних витратах та 15 930,00 грн - 15% штрафу.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.08.2009 між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівне - преса" укладено Договір оренди державного майна № 755-2009 (далі - договір), за яким відповідачем прийнято у строкове платне користування державне нерухоме майно, що розташоване на привокзальній площі вокзалу станції Рівне філії "Вокзальна компанія" АТ "Укрзалізниця", яке позивач просить звільнити, так як договір оренди припинив свою дію 30.06.2018. Також несплаченими відповідачем залишилися орендні платежі за січень 2018 - квітень 2021 на суму 66 480, 66 грн, на які позивач нарахував та просить стягнути у судовому порядку 15 930,00 грн - 15 % штрафу.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 525, 526, 610, 764, 785 ЦК України та 193, 284, 291 ГК України.

10.09.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач зазначив, що торгівельна споруда відповідача розташована на пішохідному тротуарі (елементі вулично-дорожньої мережі) біля будинку № 3а на площі Привокзальній у м. Рівне, який належить на праві власності акціонерному товариству Укрпошта. Тому земля, на якій розташована споруда відповідача, належить до земель загального користування міста Рівного, у зв`язку з чим право власності на цю землю відповідно до п. а ч. 4 ст. 83 ЗК України належить територіальній громаду міста Рівного, а не державі. Зауважив, що позовна заява не містить доказів, які б підтверджували належність землі, за яку позивач просить стягнути плату до земель державної власності, а саме до земель залізничного транспорту. Вказав, що предметом договору оренди державного майна є виключно передання землі в користування за плату, однак, набуття права користування землями державної власності за плату може виникати виключно на підставі договору оренди землі, укладеного в порядку, передбаченому спеціальним законодавством, яке регулює земельні відносини. Вважає, що договір оренди державного майна №755-2009 від 20.08.2009 є удаваним правочином, який вчинений для приховання іншого правочину - договору оренди землі. Однак, передбачений законом порядок укладення договорів оренди державної землі дотриманий не був, внаслідок чого, право користування вказаною землею у відповідача не виникло, а у позивача не виникло право вимагати плату за неї.

28.09.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він вказує, що уклавши договір оренди відповідач фактично прийняв у строкове платне користування обумовлене договором нерухоме майно, що підтверджується актами прийому передачі. Станом на дату подання цього позову зазначене нерухоме майно продовжує знаходитись у користуванні відповідача та протягом строку дії цього договору відповідачем виконувались зобов`язання за цим договором. Питання відносно інших будівель, споруд, що розташовані біля будинку № 3а на площі Привокзальній у м. Рівне, що належить на праві власності акціонерному товариству "Укрпошта", іншим суб`єктам господарської діяльності або знаходяться в комунальній чи державній власності виходять за межі позову і не можуть бути предметом розгляду цього позову.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою від 06.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до слухання в підготовчому засіданні на 28.09.2021.

Ухвалою суду від 28.09.2021 оголошено перерву у підготовчому засіданні на 17.11.2021, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 918/745/21 на 30 календарних днів. Цією ж ухвалю до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, залучено Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях.

Ухвалою суду від 17.11.2021 оголошено перерву у підготовчому засіданні на 06.12.2021.

18.11.2021 представником позивача подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

22.11. 2021 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях надійшло клопотання з проханням зобов`язати позивача направити на адресу третьої особи копію позовної заяви з додатками.

06.12.2021 від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 06.12.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 21.12.2021. Цією ж ухвалою клопотання представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Вокзальна компанія" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

У судове засідання 21.12.2021 представники позивача, відповідача та третьої особи не з`явилися. Судом вживалися належні заходи щодо повідомлення учасників про дату, час та місце розгляду справи.

Суд зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, судом приймаються пояснення та заперечення сторін, подані під час цього провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті - суд встановив таке.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

20 серпня 2009 року між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівне - преса" (орендар) укладено Договір оренди державного майна № 755-2009 (далі - договір оренди).

Згідно з п. 1.1. договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно (далі майно), частини привокзальної площі (15 кв. м та 12 кв. м), розташованої за адресою: м. Рівне, площа Привокзальна, 1, що перебуває на балансі Відокремленого підрозділу "Вокзал станції Рівне" Державного територіального галузевого об`єднання "Львівська залізниця".

Майно передається в оренду з метою: на площі 24 кв. м - розміщення торгівельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів, на площі 3 кв. м - розміщення торгівельного об`єкта з продажу продовольчих товарів (крім товарів підакцизної групи) (п. 1.2. договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі вказаного майна.

Обов`язок щодо складання акта приймання - передачі покладається на орендодавця (п. 2.4 договору).

Зазначене майно було передано відповідачу своєчасно у повному обсязі, що підтверджується Актом прийому-передачі від 20.08.2009.

За п. 3.8. договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання передавання включно. Закінчення строку дії не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Цей договір укладено строком на два роки, що діє з 20.08.2009 до 20.08.2011(п. 10.1. договору).

Відповідно до 10.4. договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди та погодження балансоутримувача.

У п. 10.5. договору зазначено, що реорганізація або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників).

Згідно з п. 10.6. договору оренди чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, загибелі орендованого майна, достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду, банкрутства орендаря, ліквідації орендаря.

У подальшому додатковими договорами від 19.08.2011, 06.08.2012, 16.08.2013, 17.09.2013, 10.12.2013, 29.12.2014, 08.06.2015, 02.07.2015, 17.11.2015, 29.01.2016, 01.04.2016, 30.06.2016, 01.08.2016, 17.11.2016, 07.04.2017, 08.06.2017, 07.12.2017 до договору оренди вносилися зміни.

Додатковим договором від 19.08.2011 продовжено дію договору оренди до 20.08.2012.

Договором від 06.08.2012 до договору оренди внесено зміни щодо продовження дії договору оренди до 20.08.2013, балансоутримувачем орендованого майна було визначено Державне теритріально галузеве об`єднання "Львівська залізниця" виробничий підрозділ "Вокзал станції Рівне".

Додатковим договором від 16.08.2013 продовжено дію договору оренди до 31.12.2013.

Договором від 17.09.2013 до договору оренди внесено зміни щодо продовження дії договору оренди до 31.12.2013, змінено розмір орендної плати.

Додатковим договором від 10.12.2013 продовжено дію договору оренди до 31.12.2014.

Договором від 29.12.2014 до договору оренди внесено зміни щодо продовження дії договору оренди до 01.04.2015.

Договором від 08.06.2015 до договору оренди внесено зміни щодо продовження дії договору оренди до 01.08.2015.

Договором від 02.07.2015 до договору оренди внесено зміни щодо продовження дії договору оренди до 31.12.2015.

За Актом прийому-передачі нерухомого майна від 12.11.2015 відповідачем повернуто позивачу 18 кв.м орендованої площі.

17.11.2015 між сторонами підписано Договір про внесення змін до договору оренди, яким змінено площу нерухомого майна та передано в оренду майно площею 9,0 кв. м., яке за актом прийому-передачі в оренду нерухомого майна від 29.01.2016 прийняте відповідачем у строкове платне користування.

З 01.12.2015 розпочата господарська діяльність ПАТ "Укрзалізниця", яке відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та Статуту ПАТ "Укрзалізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 "Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Статут) утворено на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, що реорганізовані шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" №4442-VI від 23.02.2012 та ч.2 загальних положень Статуту ПАТ "Укрзалізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №735 від 02.09.2015 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 р. №938), ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

На виконання рішень правління, відбулася зміна внутрішньої структури публічного акціонерного товариства "Українська залізниці".

Отже, з 01.12.2015 орендодавцем за договором оренди державного майна № 755-2009 від 20.08.2009 стало Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця".

У зв`язку з цим, додатковим договором від 29.01.2016 до договору оренди внесено зміни та встановлено, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 20.08.2009 № 755-2009 є ПАТ "Укрзалізниця" та по тексту Договору оренди найменування Відокремленого підрозділу "Вокзал станції Рівне" Державного територіального галузевого об`єднання "Львівська залізниця" змінено на виробничий структурний підрозділ "Вокзал станції Рівне" регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

Додатковими договорами від 01.04.2016, від 30.06.2016, від 01.08.2016, від 17.11.2016, від 01.04.2017,від 08.06.2017 продовжувалась дія договору оренди до 30.06.2016, 30.07.2016, 31.10.2016, 31.03.2017, 30.06.2017, 31.10.2017 відповідно.

У червні 2017 року була створена філія "Пасажирська компанія" до складу якої увійшов виробничий підрозділ "Вокзал станції Рівне".

Наказом ПАТ "Українська залізниця" від 27.01.2017 № 54 (із змінами наказом від 27.12.2018 № 792) введено в дію Положення про філію "Пасажирська компанія" акціонерного товариства "Укрзалізниця" (надалі - Положення).

Згідно із п.2.1. Положення, філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені та в інтересах Товариства. Згідно п.10.5 Положення, АТ "Укрзалізниця" наділяє філію та її структурні підрозділи правами від імені товариства виступати позивачем, в тому числі цивільним, та відповідачем у судах всіх інстанцій,з усіма правами, наданими законом позивачу, цивільному позивачу, відповідачу і третій особі. Підпунктом 10, п. 5.5. Положення передбачено, що керівник філії на підставі довіреності та у межах своїх повноважень, зокрема має право представляти інтереси товариства в судах, в тому числі в судах загальної юрисдикції, в господарських та адміністративних судах.

Наказом ПАТ "Укрзалізниця" від 02.03.2017 № 126 (із змінами згідно з наказом ПАТ "Укрзалізниця" від 04.08.2017 № 518) введено в дію структуру філії "Пасажирська компанія.

Структурний підрозділ "Вокзал станції Рівне" регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" був підпорядкований шляхом приєднання його до філії "Пасажирська компанія" ПАТ "Укрзалізниця", як виробничий підрозділ вокзал станції Рівне філії "Пасажирська компанія" ПАТ "Укрзалізниця", у зв`язку з чим 07.12.2017 був укладений додатковий договір до договору оренди.

Додатковим договором від 07.12.2017 до договору оренди від імені ПАТ "Укрзалізниця" орендодавцем було визначено філію "Пасажирська компанія", балансоутримувачем - виробничий підрозділ "Вокзал станції Рівне" філії "Пасажирська компанія" та встановлений строк дії договору оренди по 31.12.2017.

У подальшому, додаткових угод про продовження або встановлення нових строків дії договору оренди не укладалось.

Таким чином, строк дії договору оренди після 31.12.2017 продовжився з 01.01.2018 по 30.06.2018.

У п. 2.5 договору оренди зазначено, що разі припинення дії договору оренди майно повертається балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання - передачі (п. 2.6 договору).

16.07.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію № 166 з повідомленням останнього про припинення договору оренди з 30.06.2018 та з проханням звільнити орендоване майно та сплатити орендну плату за весь період фактичного користування орендованим майном. До претензії долучено акти приймання передачі (повернення) майна.

Вказану претензію відповідач отримав 24.07.2018, а 31.07.2018 надав відповідь на претензію, у якій просив надати у належний спосіб весь пакет документів, якими обґрунтовується як розірвання самого договору оренди, так і всі можливі санкції в разі припинення договірних стосунків.

12.10.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію № Пк-7/478 з проханням звільнити орендоване майно та повернути його балансоутримувачу, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів від 31.10.2018 № 938 "Деякі питання акціонерного товариства "Українська залізниця", змінено тип публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з публічного на приватне та товариство перейменоване в акціонерне товариство "Українська залізниця".

Рішенням наглядової ради АТ "Укрзалізниця" від 11.10.2019 (протокол № А-10/16-19 Ком.т.) створено філію (відокремлений підрозділ) "Вокзальна компанія" АТ "Укрзалізниця" (позивач), керівництву Філії "Вокзальна компанія" АТ "Укрзалізниця" видано Довіреність НМК 619816/НМК 619817 від 07.10.2020, засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В. та зареєстровану в реєстрі за № 3884, відтак об`єкт оренди почав обліковуватися на балансі позивача.

Однак, як зазначив позивач у позовній заяві, відповідач не звільнив займану площу, акт приймання - передачі (повернення) майна не підписав, продовжує без відповідних правових підстав користуватися майном, балансоутримувачем якого є позивач.

Згідно з п. 10.9. договору оренди майно вважається поверненим орендодавцю та балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передачі. При цьому, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Крім того, починаючи з листопада 2018 року по теперішній час, відповідач взагалі припинив сплачувати орендні платежі за користування майном.

За умовами п. 3.1. договору оренди орендна плата визначається на підставі "Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна", затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 № 786.

Відповідно до п. 3.3. договору оренди (в редакції, викладеній у Додатковому договорі від 07.12.2017) орендна плата за листопад 2017 року до завершення дії договору визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за звітний місяць.

Згідно з п. 3.4. договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.5. договору оренди (в редакції, викладеній в додатковому договорі від 29.01.2016) орендна плата перераховується щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до п. 3.8. договору оренди орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату навіть після закінчення терміну дії договору до моменту підписання акту приймання - передачі.

А відтак у відповідача існує обов`язок зі сплати орендної плати до дня повернення майна за актом приймання-передавання, а закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплати орендної плати за користування майном.

Відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків станом на 01.01.2018 заборгованість відповідача складала 1 576,79 грн, а згідно з Відомостями нарахувань та сплати оренди за періоди з 01.01.2018 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.01.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 30.04.2021 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 66 480,66 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди, позивач звернувся з позовом до суду щодо повернення відповідачем майна після закінчення терміну дії договору та стягнення з нього орендної плати.

Крім того, позивач, застосовуючи положення п. 9.4. договору оренди нарахував та просить суд стягнути з відповідача 15 930,00 грн штрафу в розмірі 15 % від вартості об`єкту оренди.

Пунктом 9.4. договору передбачено, що у разі порушення п. 10.8. договору оренди, а саме - повернення орендованого майна пізніше встановленого строку, орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 15% від вартості об`єкту оренди, визначеної у звіті про незалежну оцінку.

Згідно з Висновком про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП "Експерт Рівне - Консалт", ринкова вартість майна станом на 31.03.2012 становить 106 200,00 грн.

З урахуванням наведеного, позивачем наголошено про те, що орендоване майно відповідачем не звільнено та позивачу не повернуто, заборгованість з орендної плати за період з 01.01.2018 по 30.04.2021 у розмірі 66 480,66 грн та штрафу у розмірі 15 930,00 грн позивачу не сплачено.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли орендні правовідносини, а предметом позовних вимог є звільнення орендованого майна у зв`язку із закінченням строку оренди та стягнення орендної плати, регулювання яких здійснюється на підставі Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ГК України та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (чинного станом на дату розгляду вказаного спору) оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у редакції, чинній станом на дату укладення договору оренди), ч. 1 ст. 283 ГК України, ст. 759 ЦК України унормовано, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з вимогами ст. 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків між сторонами зобов`язання.

Приписами ч. 1 ст. 764 ЦК України унормовано, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції, чинній станом на дату укладення договору оренди) термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди (ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (чинного станом на дату розгляду вказаного спору).

Як зазначалося, строк дії договору (з урахуванням змін, що вносилися додатковими договорами) визначений сторонами до 30.06.2018, заразом позивач 16.07.2018 направив відповідачу повідомлення по припинення дії договору з 30.06.2018, яку останній отримав 24.07.2018, тобто договір припинив свою дію з 30.06.2018, з підстав, передбачених чинним законодавством та умовами договору оренди.

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (чинного станом на дату розгляду вказаного спору), ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції, чинній станом на дату укладення договору оренди), ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється в разі, зокрема закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (чинного станом на дату розгляду вказаного спору) у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

У силу вимог ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (ч. 2 ст. 795 ЦК України).

Судом із фактичних обставин справи установлено, що відповідач акт прийому-передачі орендованого майна не підписав, площу не звільнив.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У силу вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що відповідач своїх зобов`язань з повернення орендованого майна шляхом звільнення після закінчення строку користування не виконав, отже, існують усі правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Матеріалами справи підтверджено наявну заборгованість відповідача, яка утворилась у період з 01.01.2018 по 30.04.2021 та становить 66 480,66 грн.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 765 ЦК України).

При цьому, під час розгляду даної справи відповідачем, згідно з вимогами ст. 74 ГПК України, не подано належних та допустимих доказів належної та своєчасної оплати вказаної заборгованості, як і не подано доказів, які б ставили під сумнів чи спростовували її наявність.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем порушені права позивача та вимоги законодавства, позивачем вірно обраний спосіб захисту порушеного права, а тому вимога про стягнення заборгованості за оренду нерухомого майна у розмірі 66 480,66 грн є правомірною, обґрунтованою, така, що відповідачем не спростована, тому підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про стягнення 15% штрафу. Судом установлено, що відповідачем після припинення дії договору оренди не звільнено орендоване майно і не повернуто його позивачу, а також не підписано направлений на адресу відповідача акт приймання-передачі (повернення) майна.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, сторони положеннями п. 9.4. договору оренди передбачили, що у разі порушення п. 10.8. договору оренди, а саме повернення орендованого майна пізніше встановленого строку, орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 15% від вартості об`єкту оренди, визначеної у звіті про незалежну оцінку.

Згідно з Висновком про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП "Експерт-Рівне-Консалт", ринкова вартість майна станом на 31.03.2012 становить 106 200,00 грн.

За розрахунком позивача, сума штрафу за договором оренди становить 15 930,00 грн штрафу, що складає 15 % від вартості об`єкту оренди.

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства та узгоджується з умовами договору, а тому позовні вимоги в частині заявлених до стягнення 15% штрафу у розмірі 15 930,00 грн є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а отже, про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 4 540,00 грн, сплаченого позивачем при поданні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено повністю, відтак судовий збір в розмірі 4 540,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 237 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівне - преса" (33001, м. Рівне, вул. Ясна, буд. 35, ідентифікаційний код 32745307) звільнити займану площу 9,00 кв м, яка розташована на привокзальній площі вокзалу станції Рівне філії "Вокзальна компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця", що знаходиться за адресою: м. Рівне, площа Привокзальна, 1.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне преса (33001, м. Рівне, вул. Ясна, буд. 35, ідентифікаційний код 32745307) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Є. Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Вокзальна компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 21/А, ідентифікаційний код 43665271) - 66 480,66 грн боргу по орендній платі та експлуатаційних витратах та 15 930,00 грн - 15% штрафу за договором оренди державного майна № 755- 2009 від 20.08.2009.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне преса" (33001, м. Рівне, вул. Ясна, буд. 35, ідентифікаційний код 32745307) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Є. Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Вокзальна компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 21/А, ідентифікаційний код 43665271) - 4 540,00 грн витрат по сплаті судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст. 254, 256 - 259 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 23 грудня 20211 року.

Суддя Бережнюк В.В.