РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.12.2021Справа № 910/14341/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/14341/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Капітал Плюс" (Україна, 01021, м. Київ, Печерський Узвіз, буд. 13, офіс 23; ідентифікаційний код: 39425460)

до 1. Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" (Україна, 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3; ідентифікаційний код: 14349442)

2. Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Україна, 01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-Б; ідентифікаційний код: 34979022)

про зняття арешту з майна

Представники сторін:

від позивача: Ніцос А.А., довіреність № 01/17-11/2020 від 17.11.2020;

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Капітал Плюс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" (далі - відповідач-1) та Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач-2) про зняття арешту з квартири, об`єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 41652045 від 22.04.2021), загальна площа 84,6 кв.м., житлова площа 49,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладеного постановою відповідача-2 серія та номер: 23073840, виданою 28.10.2011, номер запису про обтяження: 41652049, дата та час державної реєстрації: 28.10.2011, 14:22:37, відомості про реєстрацію: до 01.01.2013, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 11779587, 28.10.2011, 14:22:37.

Позовні вимоги мотивовані тим, що арешт, накладений на квартиру, що належить позивачу на праві власності, перешкоджає йому в повній мірі реалізувати правомочності щодо цього майна, як законного власника, відтак враховуючи відсутність правових підстав для арешту квартири, він може бути знятий за рішенням суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14341/21, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.10.2021.

У підготовче засідання 06.10.2021 з`явився представник позивача, представники відповідачів не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідачі були повідомлені, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 06.10.2021 судом було оголошено перерву до 03.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2021, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідачів було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 03.11.2021.

У підготовче засідання 03.11.2021 з`явився представник позивача, представники відповідачів не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідачі були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 03.11.2021 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 01.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2021, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідачів було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 01.12.2021.

У підготовче засідання 01.12.2021 з`явився представник позивача, представники відповідачів не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідачі були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У встановлений судом строк відповідачі своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що судом було здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 22.12.2021.

У судове засідання 22.12.2021 з`явився представник позивача, представники відповідачів не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідачі були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У судовому засіданні 22.12.2021 представник позивача подав клопотання про виправлення технічної описки в прохальній частині позовної заяви та просив вважати вірним номер запису про обтяження: 41652048.

Враховуючи ту обставину, що подана позивачем заява не впливає на зміст заявлених позовних вимог, а лише направлена на виправлення технічної описки, допущеної в позовній заяві, суд, з метою виконання завдання господарського судочинства, прийняв вказану заяву до розгляду.

Представник позивача надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 22.12.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Капітал Плюс" (далі - позивач) зазначає, що є власником об`єкта нерухомого майна - об`єкта житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 41652045 від 22.04.2021), загальна площа 84,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За твердженнями позивача, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на вищевказане нерухоме майно, а також Інформацією про виконавче провадження (ВП 23073840) від 11.05.2021 постановою Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач-2) серія та номер: 23073840, яка видана 28.10.2011, на користь Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" (далі - відповідач-1) було накладено обтяження у вигляді арешту на вищевказану квартиру, номер запису про обтяження: 41652048, дата та час державної реєстрації: 28.10.2011, 14:22:37, відомості про реєстрацію: до 01.01.2013, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 11779587, 28.10.2011, 14:22:37.

Як зазначає позивач, з метою зняття обтяження у вигляді арешту з належної йому квартири, 13.05.2021 він звернувся до відповідача-2 з відповідним клопотанням (заявою) в порядку статей 19, 59, 74 Закону України "Про виконавче провадження", у відповідь на яке відповідач-2 повідомив, що оскільки позивач не є боржником чи стягувачем у виконавчому провадженні № 23073840, на підставі ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", він має право на подання позову про зняття арешту з належного йому майна.

З огляду на викладене, оскільки накладений на належну позивачу квартиру арешт перешкоджає йому в повній мірі реалізувати правомочності щодо вказаного нерухомого майна, відсутність правових підстав для арешту квартири, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить зняти арешт з квартири, загальною площею 84,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладений постановою відповідача-2 серія та номер: 23073840, виданою 28.10.2011, номер запису про обтяження: 41652048, дата та час державної реєстрації: 28.10.2011, 14:22:37.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Статтею шостою Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод унормовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 Цивільного кодексу України).

Частинами 1 - 3 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд встановив, що позивач є власником об`єкта житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 41652045 від 22.04.2021), загальна площа 84,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 254023972 від 22.04.2021.

Згідно з Інформацією про виконавче провадження (ВП 23073840) від 11.05.2021 на примусовому виконанні у відповідача-2 перебував виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А. від 15.09.2009 № 262 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача-1 555 854,95 дол. США та 1 700,00 грн, всього 4 280 083,12 грн за рахунок заставного майна - квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до наявної у матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на вищевказане нерухоме майно, а також Інформації про виконавче провадження (ВП 23073840) від 11.05.2021 постановою відповідача-2 ВП № 23073840 від 28.10.2011 було накладено обтяження у вигляді арешту на вищевказану квартиру, номер запису про обтяження: 41652048, дата та час державної реєстрації: 28.10.2011, 14:22:37.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", постановою відповідача-2 від 23.01.2013 виконавчий документ було повернуто стягувачеві.

Пунктом 4 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на час примусового виконання виконавчого напису) передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на час примусового виконання виконавчого напису) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" (чинна редакція).

З огляду на викладене, арешт майна боржника, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", є засобом забезпечення примусового виконання рішення в межах виконавчого провадження.

Як про те зазначає позивач, що також вбачається зі змісту листа відповідача-2 від 20.05.2021, позивач не є боржником у виконавчому провадженні № 23073840.

Суду також не надано доказів того, що відповідачем-1 було повторно пред`явлено виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А. від 15.09.2009 № 262 до виконання, як і не надано доказів того, що позивач є боржником у будь-якому іншому виконавчому провадженні.

З огляду на вищенаведене, будь-які правові підстави для арешту належної позивачу квартири відсутні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" (чинна редакція) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи ту обставину, що виконавчий документ, який перебував на примусовому виконанні у відповідача-2, був повернутий стягувачу (відповідачу-1) та в подальшому до примусового виконання останнім не пред`являвся, накладений відповідачем-2 арешт на належну позивачу квартиру має бути знято за рішення суду.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та зняття арешту з нерухомого майна: квартири, об`єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 41652045 від 22.04.2021), загальна площа 84,6 кв.м., житлова площа 49,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладеного постановою відповідача-2 серія та номер: 23073840, яка видана 28.10.2011, номер запису про обтяження: 41652048, дата та час державної реєстрації: 28.10.2011, 14:22:37.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн, відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача-2, внаслідок неправильних дій (бездіяльності) якого виник цей спір.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зняти арешт з нерухомого майна: квартири, об`єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 41652045 від 22.04.2021), загальна площа 84,6 кв.м., житлова площа 49,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладений постановою Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ідентифікаційний код: 34979022) серія та номер: 23073840, яка видана 28.10.2011, номер запису про обтяження: 41652048, дата та час державної реєстрації: 28.10.2011, 14:22:37, відомості про реєстрацію: до 01.01.2013, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 11779587, 28.10.2011, 14:22:37.

3. Стягнути з Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Україна, 01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-Б; ідентифікаційний код: 34979022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Капітал Плюс" (Україна, 01021, м. Київ, Печерський Узвіз, буд. 13, офіс 23; ідентифікаційний код: 39425460) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.01.2022, у зв`язку з перебуванням судді Нечая О.В. у відпустці в період з 28.12.2021 по 12.01.2022.

Суддя О.В. Нечай