ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2021 р. Справа№ 911/21/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Горди В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обухівської міської ради Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 (повний текст складено 20.05.2021)

у справі №911/21/21 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київщина-житло"

до Обухівської міської ради Київської області

про стягнення 9 109 192,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київщина-житло" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Обухівської міської ради Київської області про стягнення 9 109 192,00 грн. збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що стягнення з відповідача понесених позивачем збитків, були спричинені внаслідок завданих неправомірними рішеннями органу місцевого самоврядування, та укладення ним недійсного правочину.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.04.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Обухівської міської ради Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київщина-житло" 9 109 192,00 грн збитків та 136 637,00 грн судового збору.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем наявності правових підстав для стягнення збитків в судовому порядку.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Обухівська міська рада Київської області звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Короткий зміст апеляційної скарги відповідача та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, а також не з`ясовано обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом не враховано наступні обставини, зокрема:

- стаття 1173 Цивільного кодексу України не підлягає застосуванню до витрат позивача, які він здійснював у ході своєї господарської діяльності - будівництва трьох багатоквартирних житлових будинків на мікрорайоні Сосновий у місті Обухові, оскільки на думку відповідача, витрати на будівництво мереж не перебувають у причинному - наслідковому зв`язку з прийняттям незаконного рішення, тому що їх будівництво почалось раніше, про що свідчить робочий проект, наданий до матеріалів справи;

- договір підряду не відповідає Загальним умовам укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, що затверджені Кабінетом Міністрів України від 1.08.2005 №668, у зв`язку з тим, що до вищевказаного договору не додано кошториси (зведений або локальний) та довідки про виконані роботи, з яких можна було б отримати інформацію про вартість робіт, а у підсумку інформацію про заявлені позивачем збитки.

- позивачем пропущено строк позовної давності, так як за твердженням відповідача, позивач міг довідатися про порушення його прав і законних інтересів, з моменту укладення договору оренди земельної ділянки №6192 від 20.12.2006 у 2006 році.

Короткий зміст письмових пояснень позивача та узагальнення їх доводів

У письмових поясненнях позивач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021 апеляційну скаргу Обухівської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/21/21. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київщина-житло" на рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/21/21.

12.07.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/21/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 апеляційну скаргу Обухівської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

До Північного апеляційного господарського суду, на виконання зазначеної вище ухвали, від скаржника надійшов лист, до якого долучено апеляційну скаргу в новій редакції разом з доказами отримання рішення суду першої інстанції.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 у справі №910/3080/21 призначено повторний автоматизований розподіл, в зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2021, справу №910/3080/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обухівської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 року у справі №911/21/21. Зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги; розгляд апеляційної скарги призначено на 06.10.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду, занесеною до протоколу судового засідання від 06.10.2021, в судовому засіданні оголошено перерву на 13.10.2021.

13.10.2021 судове засідання не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 у справі №911/21/21 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2021, справу №911/21/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обухівської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21, колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Тарасенко К.В.; розгляд апеляційної скарги призначено на 10.11.2021.

10.11.2021 судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці.

Після виходу судді Разіної Т.І. з відпустки, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 призначено справу №911/21/21 до розгляду на 24.11.2021.

В судове засідання, яке відбулося 24.11.2021, з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

На засіданні 23.02.2006 Обухівською міською радою Обухівського району Київської області прийнято рішення № 297 "Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин", яким вирішено прийняти до відома лист № 02- 357 від 27.09.2005, представлений Державним підприємством "Київське лісове господарство"; вилучити із складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га, яка знаходиться в межах м. Обухів і входить в генеральний план забудови міста, з метою подальшої передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Київщина-Житло" (надалі - позивач); земельну ділянку перевести в землі міської ради для подальшої передачі її під будівництво житлового комплексу.

Цим же рішенням прийняти до відома лист № 10/1 від 10.02.2006р. та матеріали, представлені позивачем. Надано дозвіл позивачу на виготовлення матеріалів вибору вказаної земельної ділянки під будівництво житлового комплексу в м. Обухові, вул. Каштанова, при умові відшкодування збитків Державному підприємству "Київський лісгосп". Зобов`язано позивача погодити з відповідними службами згідно чинного законодавства виготовлену документацію.

Рішенням Обухівської міської ради третьої сесії п`ятого скликання від 27.07.2006 № 34 "Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин" затверджені пропозиції виконкому, викладені в рішенні № 352 від 28.04.2006. Погоджено позивачу матеріали вибору земельної ділянки, орієнтовною площею 5,8 га, наміченої для відведення в користування на умовах оренди під будівництво житлового комплексу в м. Обухів по вул. Каштанова. Надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на умовах оренди під будівництво житлового комплексу. Зобов`язано позивача погодити виготовлену документацію з відповідними службами згідно чинного законодавства України.

Рішенням Обухівської міської ради восьмої сесії п`ятого скликання від 30.11.2006 № 65 "Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин" затверджений проект землеустрою, розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія "Горизонт", щодо відведення позивачу земельної ділянки, площею 5,8 га, в користування на умовах оренди під будівництво житлового комплексу в м. Обухові по вул. Каштановій. Надано позивачу земельну ділянку, площею 5,8 га, в користування на умовах оренди під будівництво житлового комплексу в м. Обухові по вул. Каштановій. Зобов`язано позивача укласти з Обухівською міською радою договір на право користування земельною ділянкою на умовах оренди строком на 10 років. Встановлено ставку орендної плати за землю в розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки 2 866 032,94 грн., а саме: 42 990,49 грн. в рік; 3 582,54 грн. - щомісячно.

В подальшому, між Обухівською міською радою (орендодавець, відповідачем) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Київщина-Житло" (орендарем, позивачем) 20.12.2006 укладено договір оренди землі в м. Обухів, вул. Каштанова Обухівського району Київської області, кадастровий номер :01:100:0008, строком на 11 років.

Договором від 15.07.2014 були внесені зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 20.12.2006, в тому числі щодо розміру земельної ділянки і орендної плати.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 у справі №911/1482/17 задоволений позов прокуратури Київської області: визнано недійсним рішення 30 сесії Обухівської міської ради Київської області четвертого скликання "Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин" № 297- 30 сесії-ІУ від 23.02.2006, яким вилучено зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га; визнано недійсним рішення 8 сесії Обухівської міської ради Київської області п`ятого скликання "Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин" № 65-8 сесії-У від 30.11.2006, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки, площею 5,8 га, у користування; визнано недійсним договір оренди землі, укладений між Обухівською міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київщина-Житло" № 6192 від 20.12.2006, зі всіма змінами та доповненнями; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н. Р. № 14463133 від 15.07.2014р.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 11.06.2018 постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 залишена без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Так, за висновками господарських судів у справі № 911/1482/17 земельна ділянка лісового фонду Державного підприємства "Київський лісгосп", в кварталі 63, виділ 15, площею 5,8 га, на час виникнення правовідносин за договором від 09.02.2006 знаходилась у власності держави, тому Обухівська міська рада, як орган місцевого самоврядування, не мала повноважень на вилучення її зі складу лісового фонду, переведення в землі міської ради для подальшої передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Київщина-Житло" під будівництво житлового комплексу.

За наслідком незаконності прийнятих Обухівською міською радою рішень визнаний недійсним договір оренди земельної ділянки.

Суди апеляційної та касаційної інстанції зазначили, що Обухівська міська рада в перевищення наданих їй ст. 149 Земельного кодексу України повноважень на розпорядження землями уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю "Київщина-Житло" договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:100:0008 під будівництво житлового комплексу (№ 6192 від 20.12.2006), тому цей договір в силу вимог ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України є недійсним, оскільки, суперечить вимогам лісового та земельного законодавства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що після укладення 20.12.2006 договору оренди землі в м. Обухів, вул. Каштанова Обухівського району Київської області, кадастровий номер :01:100:0008, строком на 11 років під будівництво житлового комплексу, Товариством з обмеженою відповідальністю "Київщина-житло" понесені грошові витрати, пов`язані з виготовленням необхідної документації, проведенням необхідних підготовчих будівельних робіт, отриманням передбачених законом дозволів та технічних умов, які передують початку будівництва, та інші витрати.

При цьому, позивач зазначив, що ним понесено грошові витрати, пов`язані з прокладкою інженерних мереж для будівництва житлових комплексів на земельній ділянці, кадастровий номер :01:100:0008, згідно договору генпідряду № 15/01-09 укладеному 15.01.2009 між ним та Акціонерним товариством "Київська пересувна механізована колона-2".

Зазначені роботи були виконані підрядником протягом 2009 року та відповідно до акту прийняття - передачі робіт за договором генпідряду від 09.10.2009 позивачу було передано у власність наступні інженерні мережі: мережа теплопостачання з можливістю підключення споживачів загальною потужністю 10,522 Гкал/рік.; мережа електропостачання з можливістю підключення споживачів загальною потужністю 3 100 кВт; мережа водопостачання та водовідведення з можливістю підключення споживачів загальною потужністю 200 000 куб. м./рік.

Згідно цих актів прийому-прийняття загальна вартість виконаних робіт щодо прокладки інженерних мереж становила 9 109 192,00 грн, які позивач зобов`язався сплатити до 31.12.2009.

14.01.2010 між позивачем та підрядником було укладено додаткову угоду до договору генпідряду, у відповідності до якого позивач зобов`язався сплатити вартість до 31.08.2010, що було виконано у повному обсязі.

З огляду на вищенаведене, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції про стягнення з відповідача збитків у розмірі 9 109 192,00 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.04.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Обухівської міської ради Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київщина-житло" 9 109 192,00 грн збитків та 136 637,00 грн судового збору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Апеляційний господарський суд погоджується з даними висновками місцевого господарського суду та зазначає з приводу викладених в апеляційній скарзі доводів наступне.

Предметом позовних вимог у цій справі є: стягнення з відповідача реально понесених позивачем збитків (шкоди), що були спричинені внаслідок прийняття відповідачем незаконних рішень та укладання ним недійсного правочину.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Ст. 144 Господарського кодексу України також встановлено, що майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, у тому числі, внаслідок заподіяння шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ч. 2 ст. 216 Цивільного кодексу України вбачається те, що якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди наведено, зокрема, у ст.ст. 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу вимог ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів

Відповідно до ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

При цьому, у статті 1173 Цивільного кодексу України закріплено спеціальний випадок відшкодування шкоди, що має певні особливості порівняно з загальними правилами про деліктну відповідальність, отже, зазначеною правовою нормою встановлено відповідальність за завдання шкоди особливим суб`єктом, здійснення ним особливих функцій, тощо.

Суб`єктом відповідальності за даною статтею є держава, Автономна Республіка Крим, орган місцевого самоврядування, які відшкодовують шкоду, завдану безпосереднім заподіювачем шкоди - органом державної влади, органом Автономної Республіки Крим та органом місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювана шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо особа, яка заподіяла шкоду, не була уповноважена на такі дії; б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом ст. 1173 Цивільного кодексу України завдана шкода відшкодовується в повному обсязі; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та полягає у тому, що шкода має виступати об`єктивним невідворотним наслідком поведінки особи, яка заподіяла шкоду.

Наявність сукупності всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

При цьому, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають в результаті неправомірної поведінки відповідача, і є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки тієї особи, яка заподіяла шкоду.

Незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдана шкоди повинна бути доведена.

У даному випадку незаконність прийняття Обухівською міською радою рішення про вилучення земельної ділянки від 23.02.2006 та рішення про передачу її в оренду позивачу від 30.11.2006 встановлена судом у справі №911/1482/17 та сторонами визнається.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин статті 1173 Цивільного кодексу України.

Доводи відповідача стосовно того, що договір підряду не відповідає Загальним умовам укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, що затверджені Кабінетом Міністрів України від 1.08.2005 №668, у зв`язку з тим, що вищевказаного договору не додано кошториси (зведений або локальний) та довідки про виконані роботи, з яких можна було б отримати інформацію про вартість робіт, а у підсумку інформацію про заявлені позивачем збитки, колегією суддів відхиляються, виходячи з того, що заявлені позивачем збитки визначені на підставі договору генпідряду №15/01-09 від 15.01.2009 укладено між позивачем та Акціонерним товариством "Київська пересувна механізована колона-2", а саме, сума 9 109 192,00 грн складається з: вартості будівельно - монтажних робіт по прокладці теплотраси, у розмірі 2 750 729,50 грн; вартості будівельно - монтажних робіт з електропостачання, у розмірі 4 107 259,40 грн; вартості будівельно - монтажних робіт з водопостачання та водовідведення у розмірі 2 251 203,10 грн.

Щодо заявленої відповідачем заяви про застосування строку позовної даності, колегія суддів вважає за необхідним зазначити про наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

У ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів зазначає про те, що право на позов про стягнення збитків, завданих неправомірними рішеннями органу місцевого самоврядування в порядку ст.ст. 216, 1173 Цивільного кодексу України у позивача виникло із набранням законної сили постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 у справі №911/1482/17, якою були визнані недійсними рішення Обухівської міської ради № 297-30 від 23.02.2006, № 65-8 від 30.11.2006, та договір оренди землі № 6192 від 20.12.2006, і яка набрала законної сили у день її прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява в справі № 911/21/21 була подана позивачем до Господарського суду Київської області 29.12.2020 та прийнята до розгляду ухвалою від 11.01.2021.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що строк позовної давності у даній справі позивачем не є пропущеним.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що понесені позивачем вказані збитки мають реальний характер та перебувають у прямому причиново-наслідковому зв`язку, а розмір збитків та факт їх понесення є доведеним належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з цим, аналогічні спори між тими сторонами, були вирішенні у справах № 911/1809/19 та № 911/2019/20 та судові рішення по вищезгаданих справах набрали законної сили.

Таким чином, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище фактів та положення ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги щодо стягнення збитків у розмірі 9 109 192,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, учасниками справи не надано.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційні скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Обухівської міської ради Київської області залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2021 у справі №911/21/21 - без змін.

Матеріали справи №911/21/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.12.2021.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

К.В. Тарасенко