ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 справа № 914/3122/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни ГОРЕЦЬКОЇ розглянув без виклику сторін та проведення судового засідання справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UKRAINE», м. Хмельницький

до відповідача: Приватного підприємства «АНТЕЙ», м. Миколаїв

про стягнення 38 451,19 грн.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UKRAINE» до Приватного підприємства «АНТЕЙ» про стягнення 38 451,19 грн., з яких 33 656,45 основний борг, 2 196,97 грн. пеня, 2 092,93 грн. 15 % річних та інфляційні втрати 504,84 грн.

Ухвалою від 20.10.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження по справі 04.11.2021, що підтверджується трекінгом поштового відправлення №240.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, судом 20.11.2021 року прийнято рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням умов договору поставки №U57605 від 22.03.2021, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 33 656,45 грн.

На підставі умов договору та норм чинного законодавства позивачем нараховано пеню в розмірі 2 196,97 грн., 15% річних 2 092,93 грн. та інфляційні втрати 504,84 грн.

Позиція відповідача

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UKRAINE» та Приватним підприємством «АНТЕЙ» укладено договір поставки №U57605 від22 березня 2021.

За вказаним договором поставки Позивач зобов`язався поставляти Відповідачу запасні частини для автомобілів, конкретне найменування яких та кінцевий строк розрахунку вказані у видаткових накладних.

Відповідач протягом квітня 2021 отримав від Позивача товар на підставі видаткових накладних:

- UАUМ1_ 210033269 від 21.04.2021 року на суму 13 087,99 грн.;

- UАUМ1_ 210033514 від 21.04.2021 року на суму 11 655,91 грн.;

- UАUМ1_ 210033813 від 22.04.2021 року на суму 1 873,67 грн.;

- UАUМ1_ 210033813 від 24.04.2021 року на суму 7 038,88 грн.

06.08.2021 відповідач сплатив позивачу у рахунок погашення заборгованості 20 000 грн.17.08.2021 відповідач сплатив позивачу 10 000 грн. Зазначені проплати підтверджуються випискою по рахунку, яка міститься в матеріалах справи.

Станом на 05.08.2021 позивач та відповідач підписали акт звірки, у якому значиться борг відповідача в сумі 63 653,59 грн.

Станом на день звернення до суду, за відповідачем рахується борг в розмірі 33 656,45 грн.

ОЦІНКА СУДУ

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено: якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч.1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний сплатити продавцю повну ціну переданого товару.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується переліченими вище накладними, які містять посилання на укладений сторонами договір, підписи та відтиски печаток сторін. Заборгованість за вказаними накладними становить 33 656,45 грн.

Матеріали справи містять акт звіряння розрахунків між сторонами, заборгованість за яким становить станом на 05.08.2021 року 63 653,59 грн. Акт звірки містить підписи та відтиски печаток сторін.

З виписки по рахунку вбачається, що відбулось погашення заборгованості 06.08.2021 в розмірі 20 000,00 грн. та 17.08.2021 в розмірі 10 000,00 грн.

Загальна сума основної неоплаченої заборгованості становить 33 656,45 грн.

У ч.3 ст. 692 ЦК України передбачено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Статтею 625 ЦКУ передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10.5. вищеназваного договору передбачено, що покупець у разі несвоєчасної оплати поставленого товару за вимогою Постачальника сплачує за весь час прострочення: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в цей період від простроченої суми, а також проценти (ч.5 ст.694 ЦКУ) на прострочену суму в розмірі 15% річних.

Судом перевірено розрахунок пені, який сукупно становить 2 196,97 грн. Розмір процентів річних становить 2 092,93 грн.

Перевіривши правильність проведення розрахунку інфляційних втрат, суд встановив, що такий позивачем проведено хибно, а задоволенню підлягають інфляційні втрати в розмірі 437,80 грн.

Суму боргу, яка є предметом спору в даній справі, відповідач не заперечив. Із наведених обставин суд доходить висновку, що матеріалами справи підтверджено і відповідачем не спростовано надання позивачем послуг поставки, яка не оплачена відповідачем на суму 38 384,15 грн. Відтак, у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість в розмірі 38 384,15 грн.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати в розмірі судового збору 2 270,00 відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 43, 46, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, ч. 9 ст. 165, ч.2 ст. 178, ч. 1, ч. 3 ст. 202, ст.ст. 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача: Приватного підприємтсва «АНТЕЙ» (81600, Львівська область, Миколаївський р-н, м. Миколаїв, вул. Пришляків, буд. 3; ) на користь позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UKRAINE» (29009, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Толстого, буд. 1/1, ) основну заборгованість в розмірі 33 656,45 грн., 2 196,97 грн. пені, 15% річних 2 092,93 грн., інфляційні втрати 437,80 грн. та 2 270,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 23.12.2021 року.

Суддя Горецька З.В.