номер провадження справи 12/162/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2021 Справа № 908/2522/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/2522/21

за позовом: В.о. керівника Бердянської окружної прокуратури (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пр-т. Перемоги, буд. 4) в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах

позивач-1: Комунальне некомерційне підприємство Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання" (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, проспект Праці, буд.6)

позивач-2: Бердянська міська рада (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, площа Єдності, буд.2)

до відповідача: Приватної науково-виробничої фірми "Хімбіодез" (69035, м. Запоріжжя, проспект Леніна (Соборний), буд. 180 А)

про стягнення 30 463,33 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

В.о. керівника Бердянської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 50-3911вих-21 від 30.08.2021 в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання" та Бердянської міської ради до Приватної науково-виробничої фірми "Хімбіодез" про стягнення коштів у розмірі 30463,33 грн., сплачених за договором постачання № 269 від 19.03.2020, як набутих за підставою, яка згодом відпала.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2021 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

06.09.2021 на адресу суду від в.о. керівника Бердянської окружної прокуратури надійшла заява, за змістом якої останній просить долучити до матеріалів справи підтвердження направлення позовної заяви (квитанції та описи складення) сторонам у справі.

Ухвалою суду від 06.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2522/21, присвоєно справі номер провадження 12/162/21, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

23.09.2021 на адресу суду від першого заступника керівника Бердянської окружної прокуратури надійшла заява про виправлення описок в позовній заяві, в якій останній зазначає, що при складанні тексту позовної заяви були допущені деякі технічні помилки (описки), а саме: у п. 1 та 2 прохальної частини позовної заяви код ЄДРПОУ ПНВФ «Хімбіодез» вказаний 39029713, тоді як правильний 31473689. Просить при розгляді справи № 908/2522/21 врахувати виправлення в позовній заяві, зазначені в даній заяві.

Відповідач повідомлений про розгляд справи № 908/2522/21 належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення останньому копії ухвали про відкриття провадження в даній справі.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 08.11.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов прокурора мотивовано тим, що за результатами вивчення стану використання бюджетних коштів для забезпечення заходів, спрямованих на боротьбу з гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2 виявлені порушення, які підлягають усуненню у судовому порядку.

19.03.2020 між Комунальним некомерційним підприємством Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання", далі Покупець, та Приватною науково-виробничою фірмою "Хімбіодез", далі Постачальник, був укладений договір постачання № 269, далі Договір, відповідно до п. 1.1., 1.2. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Основні неорганічні хімічні речовини ДК 021:2015 - 24310000-0 (Засоби для дезінфекції), далі - Товар, а Покупець прийняти і оплатити товар за узгоджено сторонами ціною. Найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, кількість), вказується в Специфікації (надалі іменується „Специфікація", додаток №1) до цього Договору і є невід`ємною його частиною.

Умовами п. 3.1. - 3.7. Договору сторони визначили, що партія товару, що узгоджена відповідно із специфікацією повинна бути поставлена Замовнику не пізніше трьох днів з моменту підписання цього Договору, але не пізніше 24.12.2020 р. Перехід права власності відбувається в момент передачі відповідної партії товару, що оформлюється видатковою накладною. Постачальник має право на дострокову передачу товару з письмової згоди Замовника. Задача - приймання товару здійснюється уповноваженими представниками Замовника і Постачальника відповідно специфікації та видаткової накладної. Доставка товару здійснюється транспортом Постачальника або за попередньою домовленістю сторін. У випадку повернення неякісного товару Замовник зобов`язаний з представником Постачальника скласти дефектний акт, надати акт повернення та оформити накладну повернення. Кінцевим пунктом поставки товару за цим Договором є: м. Бердянськ, просп. Праці, 6.

Згідно із п. 4.1., 4.2. Договору вартість товару, що поставляється визначається в специфікації (Додаток№1), видатковій накладній, рахунку. Сума Договору складає - 182780,00 грн. (сто вісімдесят дві тисячі сімсот вісімдесят 00 грн.) з ПДВ в т.ч. Розрахунок за товар здійснюється в безготівковому порядку, в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника після надання останнім відповідних документів для оплати протягом трьох банківських днів з відстрочкою платежу не менш ніж 7 банківських днів.

Відповідно до п. 8.1., 8.2. Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2020 р. Дія Договору припиняється після повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами до Договору була складена та підписана Специфікація, яка передбачає поставку товару на загальну суму 182780,00 грн., в т.ч. ПДВ: 30463,33 грн., а саме:

- дезінфікуючий засіб «Вінсепт» 1,0 л. з помповим дозатором (рідина) в кількості 260 шт.;

- дезінфікуючий засіб «Вінсепт експрес» 1,0 л. з курковим розпилювачем в кількості 170 шт.;

- Інцидін ПРО 6 л. в кількості 30 шт.;

- Медікарін 300 табл. в кількості 150 шт.

На виконання умов Договору Постачальник поставив Покупцю продукцію, передбачену умовами вищевказаної Специфікації на загальну суму 182780,00 грн. у т.ч. ПДВ - 30463,33 грн., а Покупець її прийняв, що підтверджується підписаною між ними видатковою накладною № РН-0000634 від 19.03.2020.

З матеріалів справи вбачається, що Покупець на рахунок Постачальника перерахував кошти в сумі 182780,00 грн., у т.ч. 30463,33 грн. податку на додану вартість, що підтверджується платіжним дорученням № 939 від 24.03.2020 (оплата проведена 25.03.2020).

Прокурор в позові вказує, що за результатами вивчення спірного договору Бердянською окружною прокуратурою встановлено, що у ПНВФ «Хімбіодез» відпали підстави для включення до складу ціни товару податку на додану вартість на суму 30463,33 грн. Як наслідок закупівля вказаного товару з націнкою у вигляді податку на додану вартість з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» та Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224 та звільненням від такого оподаткування зумовлює безпідставне завищення ціни, що в свою чергу призводить до зайвих витрат замовника та необхідності їх повернення постачальником позивачу. Зазначає, що за наведених положень законодавства поставка відповідачем дезінфекційного засобу «Вінсепт» (рідина), дезінфекційних засобів «Вінсепт Експрес», «Інцидін Про» (Incidin Рrо»), «Медікарін («Меdiсаrіnе») - мала здійснюватись без нарахування податку на додану вартість. Вказує, що натомість усупереч наведеним положенням законодавства, у п. 4.1. Договору його ціна визначена у розмірі 182780 грн. та включає податок на додану вартість. Прокурор зазначає, що за змістом спірних правовідносин грошові кошти у розмірі 30463,33 грн. набуті відповідачем на підставі п. 4.1. Договору, яка відпала після прийняття п. 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, ст. 189 Господарського кодексу України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 30.03.2020 та постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224. Вважає, що кошти у розмірі 30463,33 грн. набуті всупереч наведеним приписам законодавства, тобто за підставою, яка згодом відпала на підставі статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України підлягають поверненню позивачу.

Підставою для представництва Бердянською окружною прокуратурою м. Запоріжжя інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання" та Бердянської міської ради прокурор вказує порушення економічних інтересів держави, яке виявляється в порушенні законодавства про публічні закупівлі при закупівлі дезінфекційних засобів, необхідних для запобігання поширенню, локалізації та ліквідації спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19) зі сплатою податку на додану вартість, що не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів. При цьому зазначає, що порушення вимог законодавства, наведені вище мають характер не формального недотримання процедури проведення закупівлі, а навпаки, призвели до фактичних втрат бюджетних коштів на суму 30463,33 грн., що засвідчує нераціональне та неефективне використання бюджетних коштів та становить безумовне порушення інтересів держави у бюджетній сфері. Вважає, що укладення договору закупівлі товару всупереч норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 30.03.2020 є порушенням законності у цій сфері, призводить до надмірного витрачання бюджетних коштів, які при цьому можливо було спрямувати на подолання негативних наслідків пандемії в нашій державі. Зазначає, що звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності та раціонального використання бюджетних коштів, в умовах поширення коронавірусу СОVID-19. Разом з тим вказує, що з огляду на те, що уповноважений державою орган на здійснення відповідних повноважень, а саме КНП БМР «Бердянське ТМО» та Бердянська міська рада до цього часу не звернулись до суду з позовною заявою про стягнення до місцевого бюджету коштів, набутих за підстави, яка відпала, то саме Бердянська окружна прокуратура уповноважена вжити зазначених заходів представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з приписами частини 3, 4 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у частинах третій і четвертій статті 23 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014.

Відповідно до ч. 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до частити 3 даної статті прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Відповідно до п.п. 1.2., 8.2. Статуту Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання", підприємство є комунальним унітарним некомерційним підприємством, заснованим на комунальній власності територіальної громади м. Бердянська, від імені якої виступає Бердянська міська рада, для забезпечення різноманітних потреб в галузі охорони здоров`я шляхом надання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів та послуг медичного характеру, а також виконання функцій на основі професійної діяльності медичних працівників. Майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади м. Бердянськ та закріплюється за ним на праві оперативного управління та не підлягає приватизації.

Прокурор в позові зазначає, що враховуючи те, що Комунальне некомерційне підприємство Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання" є стороною оспорюваного правочину, та особою, за рахунок якої відповідачем безпідставно набуто стягувані грошові кошти, саме останнє підлягає визнанню позивачем як орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 181 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 27 цього ж Закону до відання виконавчих органів міських, селищних та сільських рад належать повноваження щодо забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку відповідної території, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів.

Враховуючи викладене, Бердянська міська рада є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України та частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне здійснення захисту інтересів Комунальним некомерційним підприємством Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання" та Бердянською міською радою, якими не вжито заходів для повернення бюджетних коштів, сплачених відповідачу на підставі спірного Договору в рахунок податку на додану вартість.

На підтвердження прокурор надав належним чином засвідчені докази надання ним позивачу-1 листів від 22.07.2021 вих. № 50-3027вих21, від 03.08.2021 вих. № 50-3331вих21, та позивачу-2 від 05.08.2021 вих. № 50-3426вих-21 щодо порушення законодавства. Листом від 10.08.2021 вих. № 5508 позивач-1 просив представляти його інтереси у судовому провадженні.

Також у матеріалах справи міститься лист-повідомлення від 18.08.2021 вих. № 50-3688вих-21, адресований позивачам, щодо пред`явлення відповідної позовної заяви в інтересах держави.

Отже, при зверненні з даним позовом прокурором дотримано норми статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру", визначено уповноважений орган місцевого самоврядування та належним чином обґрунтовано необхідність захисту інтересів держави у спірних правовідносинах внаслідок, у тому числі бездіяльності позивачів.

В матеріалах справи міститься лист-відповідь відповідача за вих. № 13/07-4 від 13.07.2021 на адресу позивача-1, в якій відповідач зазначає, що в постанові Кабінету Міністрів України № 224 від 20.03.2020 та в усіх інших постановах уряду мова йде про звільнення від сплати ПДВ лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, про дезінфекційні засоби ніде не згадується. Відповідач вказує, що переконаний, що операції з постачання товарів, відвантажених на КНП БМР «Бердянське ТМО» 19.03.2020 року згідно видаткової накладної № РН-0000764 від 19.03.2020 на загальну суму 182780,00 грн. у т.ч. ПДВ-20% - 30463,33 грн. не підпадають під звільнення від ПДВ на підставі Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ та відсутня можливість повернення ПДВ та коригування податкової накладної № 262 від 19.03.2020, зареєстрованої в ЄРПН.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладений договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну та суму договору, порядок приймання товару, умови поставки товару, порядок здійснення оплати, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, договір вважається укладеним, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Статтею 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI передбачено, що вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Згідно із підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів «а» і «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України.

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).

Слід зазначити, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у цій справі № 916/2478/20, і постанові Верховного Суду України від 14.10.2014 у справі № 3-138гс14.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-ІХ від 30.03.2020, який набрав чинності з 02.04.2020, пункт 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України викладений у такій редакції: "71. Тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року".

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224 затверджено перелік лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання,

необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування податком на додану вартість (назва Переліку в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224).

Вказана постанова набрала чинності 21.03.2020.

У розділі «Дезінфекційні засоби і антисептики» постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224 (в редакції, чинній станом на 21.03.2020) до переліку включений дезінфікуючий засіб для обробки поверхонь за кодом УКТЗЕД 3808.

З наявних в матеріалах справи висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи вбачається, що дезінфекційний засіб «Вінсепт експрес», дезінфекційні засоби «Інцидін ПРО» та «Медікарін» за кодом ДКПП, УКТЗЕД мають артикули 3808 та застосовуються для дезінфекції поверхонь приміщень.

Таким чином, вищевказані засоби підпадають під дію пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, відповідно до якого звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України вказаних товарів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 до 31 березня 2022 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 20 травня 2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 22 липня 2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Отже, поставка дезінфекційнийх засобів за договором постачання № 269 від 19.03.2020, як операція з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), звільнена від оподаткування податком на додану вартість на підставі пункту 71 Підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» Розділу XIX «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України.

А відтак, отримання сум ПДВ від позивача-1 без подальшого їх перерахування до державного бюджету, має своїм наслідком збагачення відповідача за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом. При цьому, оскільки ПДВ не є умовою про ціну, сплата суми без цього податку не є односторонньою зміною умов договору щодо ціни, а також не потребує обов`язкового внесення відповідних змін до вказаного договору відповідно до його пункту 9.2. та статті 188 Господарського кодексу України.

Суд також враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20, про те, що відповідач як одна із сторін зобов`язання набув кошти (в сумі 30463,33 грн.) за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, що виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а поза підставами, передбаченими договором поставки, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, тобто на підставі статті 1212 ЦК України.

Постачальник отриману від Покупця суму ПДВ до бюджету не сплатив, так як товар звільнено від оподаткування ПДВ, тому суд дійшов висновку, що неповернення відповідачем позивачеві-1 суми, перерахованої поза межами договірних платежів (суми ПДВ, яка є складовою договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів), має наслідком збагачення відповідача на суму 30463,33 грн., тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В пункті 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-ІХ від 30.03.2020) встановлено, що норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Отже, внесені зміни розповсюджуються на операції, здійснені починаючи з 17.03.2020, тобто нормі закону надана зворотна дія у часі і він розповсюджує свою дію на відповідні операції, починаючи з 17.03.2020.

Оскільки і на момент укладення договору постачання № 269 від 19.03.2020, і на дату постачання та оплати товару відповідні операції звільнялись від оподаткування, крім того, з урахуванням зворотної дії норми у часі, вона розповсюджує свою дію і на період до укладення такого договору, постачання продукції за ним та зарахування коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 224 від 20.03.2020 затверджено Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Так, до такого переліку увійшли, зокрема, "Дезінфекційні засоби і антисептики" за кодом УКТЗЕД (Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності) 3808 "Дезінфікуючий засіб для обробки поверхонь", поставка яких здійснювалась на підставі укладеного сторонами договору постачання № 269 від 19.03.2020.

Затвердження переліку відповідних засобів, медичних виробів та медичного обладнання, операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість вже після укладення договору, передачі товару та його оплати не є підставою для утримання коштів, перерахованих позивачем-1 у складі вартості товару як податок на додану вартість, оскільки відповідна операція звільняється від оподаткування в силу п.71 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, норми якого мають зворотну дію у часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Прокурором доведено суду порушення економічних інтересів держави, порушення інтересів держави у бюджетній сфері, порушення майнових прав територіальної громади в особі Бердянської міської ради, яке виявляється в порушенні норм чинного законодавства під час укладення договору постачання № 269 від 19.03.2020 щодо постачання дезінфекційних засобів, необхідних для запобігання поширенню, локалізації та ліквідації спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19), доведено наявність підстав для стягнення з відповідача коштів у розмірі 30463,33 грн. та факт набуття вказаних коштів відповідачем за підставою, яка згодом відпала.

Відповідач не надав суду докази сплати на користь позивача-1 коштів у розмірі 30463,33 грн. та належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи прокурора.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги В.о. керівника Бердянської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання" та Бердянської міської ради до Приватної науково-виробничої фірми "Хімбіодез" про стягнення коштів у розмірі 30463,33 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Приватну науково-виробничу фірму "Хімбіодез" згідно із п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 4 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги В.о. керівника Бердянської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання" та Бердянської міської ради до Приватної науково-виробничої фірми "Хімбіодез" задовольнити.

2. Стягнути з Приватної науково-виробничої фірми "Хімбіодез" (69035, м. Запоріжжя, проспект Леніна (Соборний), буд. 180 А, ідентифікаційний код 31473689) на користь:

- Комунального некомерційного підприємства Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання" (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, проспект Праці, буд.6, ідентифікаційний код 39029713) кошти у розмірі 30463 (тридцять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 33 коп., сплачені за договором постачання № 269 від 19.03.2020 як набуті за підставою, яка згодом відпала, на розрахунковий рахунок: UА0087968, МФО 820172, отримувач: Комунальне некомерційне підприємство Бердянської міської ради "Бердянське територіальне медичне об`єднання", банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, видавши наказ.

3. Стягнути з Приватної науково-виробничої фірми "Хімбіодез" (69035, м. Запоріжжя, проспект Леніна (Соборний), буд. 180 А, ідентифікаційний код 31473689) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Бердянської окружної прокуратури Запорізької області (стягувач: 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, проспект Перемоги, буд. 4, розрахунковий рахунок: UА0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ідентифікаційний код 02909973, код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 06.01.2022 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.