УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28.12.2021Справа № 910/21364/21

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши матеріали

позовної заяви Фермерського господарства «Василишен В.М.» (Вінницька обл., с. Сонячне)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана транспортна логістика» (м. Київ)

про визнання факту неправомірної винагороди, стягнення безпідставно набутих коштів та збитків

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Василишен В.М.» (далі - ФГ «Василишен В.М.», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана транспортна логістика» (далі - ТОВ «Об`єднана транспортна логістика», відповідач), у якому просить:

1) визнати факт неправомірної винагороди ТОВ «Об`єднана транспортна логістика» у сумі 350 000,00 грн.;

2) стягнути з ТОВ «Об`єднана транспортна логістика» безпідставно набуті кошти у сумі 350 000,00 грн.;

3) зобов`язати ТОВ «Об`єднана транспортна логістика» компенсувати збитки у сумі 109 033,85 грн.

4) стягнути пеню та 3 % річних, нараховані на суму 350 000,00 грн. за період з 19.05.2020 р. по 20.10.2021.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Проте, як вбачається з поданих матеріалів, такі вимоги процесуального закону позивач не виконав, указані відомості у позові не зазначив, що суперечить ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Також згідно з ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Водночас, заявляючи вимоги про: визнання факту неправомірної винагороди ТОВ «Об`єднана транспортна логістика» у сумі 350 000,00 грн.; стягнення пені та 3 % річних за період з 19.05.2020 р. по 20.10.2021 р.; зобов`язання ТОВ «Об`єднана транспортна логістика» відшкодувати збитки у сумі 109 033,85 грн., (тобто 3 із 4 вимог) позивач не надав належного обгрунтування таких вимог, не зазначив їх правових підстав, якими нормами закону він доводить необхідність стягнення судом вказаних сум.

Крім того, позивач не визначив суми пені та 3 % річних, які він просить стягнути за період з 19.05.2020 р. по 20.10.2021 р.

У той же час, суд зазначає, що позовні вимоги повинні бути конкретними, а не абстрактними чи умовними, та повинні містити способи захисту прав та інтересів позивача, що відповідають закону або договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Отже, позивачем неналежно визначені межі позовних вимог.

Далі, згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, у порушення вказаних норм позивач не надав суду доказів тих обставин, на які він посилається в обгрунтування позову, а саме - того, що саме внаслідок збою комп`ютерної системи відбулось перерахування коштів позивача у сумі 350 000,00 грн. на рахунок ТОВ «Об`єднана транспортна логістика»; доказів того, що перерахування коштів у сумі 350 000,00 грн. сталось внаслідок несанкціонованого втручання у роботу комп`ютера бухгалтера ФГ «Василишен В.М.» ОСОБА_1 ; доказів того, що перерахування коштів у сумі 350 000,00 грн. на користь відповідача було здійснене з кредитної картки позивача.

Також позивачем не надано договору кредитної лінії № 460 від 25.05.2018 р., укладеного із АТ «Ощадбанк», на який він посилається у позові, а надані до матеріалів позову банківські виписки неможливо прочитати та встановити з них якісь обставини.

Крім того, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається із позову, ФГ «Василишен В.М.» заявило 2 вимоги майнового характеру та 1 вимогу немайнового характеру. У якості доказу сплати судового збору за такі вимоги позивач надав платіжне доручення № 368 від 29.11.2021 р. у сумі 6 885,51 грн.

Судовий збір згідно з ч.ч. 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору визначені у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову - 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 р. прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 2 270,00 грн.

Отже, позивач мав сплатити: за дві вимоги майнового характеру (про стягнення безпідставно набутих коштів та збитків) в сумі 6 885,51 грн. та за 1 вимогу немайнового характеру (про визнання факту неправомірної винагороди) у сумі 2 270,00 грн. Також позивач повинен визначити та сплатити судовий збір за заявлені вимоги про стягнення пені та 3 % річних за період з 19.05.2020 р. по 20.10.2021 р., виходячи з конкретної суми (а не абстрактної).

З огляду на вказане надане заявником платіжне доручення № 368 від 29.11.2021 р. на суму 6 885,51 грн. не є належним доказом сплати судового збору за позовні вимоги у встановленому законом розмірі.

Окрім вказаного, згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів. Позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що юридичною адресою та місцезнаходженням відповідача ТОВ «Об`єднана транспортна логістика» є - 03680, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, буд. 40, корп. 5, кв. 716. Проте, заявник до позовної заяви додав копії опису та поштової квитанції про направлення копії позову з додатками на іншу адресу - 03680, м. Київ, вул. Академіка Вільямса, буд. 6-Д, офіс 43.

Таким чином, заявник не надав суду належних доказів відправки відповідачу позову з додатками з описом вкладення.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фермерського господарства «Василишен В.М.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана транспортна логістика» про визнання факту неправомірної винагороди, стягнення безпідставно набутих коштів та збитків залишити без руху.

Надати Фермерському господарству «Василишен В.М.» строк у десять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головіна К. І.