ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4076/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Погореловій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава
до Товариства з обмеженою відповідальністю "НМУ "Електропівденмонтаж", м. Харків
про стягнення 1799897,48 грн.
за участю представників:

позивача - Крат А.В.

відповідача - Дзюбенко В.О.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НМУ "Електропівденмонтаж" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 1799897,48 грн., з них: 899948,74 грн. - збитки; 899948,74 грн. - розмір штрафних санкцій. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 26998,46 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач в строки та на умовах, визначених договором на виконання проектних робіт № 3805 від 09.10.2017, свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем існує заборгованість за договором в загальному розмірі 1799897,48 грн., з яких: 899948,74 грн. - збитки, які поніс позивач, оскільки здійснив 19.01.2018 року оплату робіт, які відповідачем так і не були виконані; 899948,74 грн. - розмір штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.10.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 01.11.2021 о 10:00.

У підготовчому засіданні 01.11.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про відкладення підготовчого засідання на 29.11.2021 о 10:00.

Відповідач, через канцелярію суду 02.11.2021 за вх.№ 25765, надав відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позову. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що підстави для повернення авансового внеску та сплати штрафних санкцій відсутні. Застосування п. 6 Протоколу з огляду на його змістовне навантаження є можливим у випадку ненадання в термін до 12.06.2021 проектно-кошторисної документації по договору №3805 від 09.10.2017 з вини підрядника. Підрядником проектно-кошторисна документація була надана на розгляд замовника до спливу відповідного терміну. Заходи відповідальності, що покладаються на підрядника за умовами пункту 6 Протоколу, пов`язанні виключно з фактом "ненадання в термін до 12.06.2021 проектно-кошторисної документації" та не перебувають у залежності від наявності/відсутності погодження замовником проектно-кошторисної документації.

Позивач, через канцелярію суду 09.11.2021 за вх.№ 26385, надав відповідь на відзив, в якій вказує, що відповідач не надав жодних належних доказів, які б могли підтвердити факт виконання належним чином зобов`язання за договором зі сторони відповідача. При цьому позивач зазначає, що відповідач 26.05.2021 року направив позивачу робочий проект для попереднього ознайомлення на електронну пошту, а не результати виконаних робіт, як стверджує відповідач. Тому, дану документацію не можна розглядати, як результат виконаних робіт, який надано позивачу в порядку та строки передбачені договором, тому що відповідач до 12.06.2021 року був зобов`язаний завершити проектні роботи згідно завдання на проектування, яке є додатком до договору та надати АТ "Полтаваобленерго" в повному обсязі оформлену належним чином та погоджену замовником проектно-кошторисну документацію викладену державною мовою України у чотирьох примірниках на паперових носіях та в електронному вигляді у форматах - PDF, Microsoft Office, TIFF, JPEG, dwg, для кошторисної документації - у форматі АВК останньої версії (п. 5.2.2. договору, п. 2 Протоколу). Направлення непогодженої замовником проектної документації лише в електронному вигляді не може розцінюватися як належне виконання відповідачем своїх зобов`язань у встановлені договором строки. Робочий проект, який направлено на електронну адресу позивача 26.05.2021 року не відповідав завданню на проектування та містив ряд недоліків, які були описані в листі від 11.06.2021 року № 05-42/11794, тому робочий проект не був погоджений позивачем та повернутий відповідачу.

У підготовчому засіданні 29.11.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.12.2021 о 12:15.

Відповідач, через канцелярію суду 06.12.2021 за вх.№ 28635, надав додаткові пояснення, згідно яких просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 06.12.2021, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи по суті на 22.12.2021 о 12:15.

Представник позивача у судовому засіданні 22.12.2021 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.12.2021 проти задоволення позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09 жовтня 2017 року між Акціонерним товариством "Полтаваобленерго" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НМУ "Електропівденмонтаж" (підрядник) було укладено договір на виконання проектних робіт № 3805.

Відповідно до п. 1.1. договору, підрядник зобов`язувався, згідно з затвердженим замовником завданням на проектування, що є додатком № 1 до цього договору, розробити проектну документацію: «Нове будівництво розподільчого пункту № 9 напругою 20 кВт розподільчої мережі 20/0,4 кВ в м. Миргород Полтавської області», погодити її в уповноважених на те органах, провести її експертизу, та передати замовнику в строк, визначений цим договором (далі по договору - роботи), а замовник зобов`язувався прийняти від підрядника результат виконаних робіт - створену та погоджену проектну документацію з позитивним висновком проведеної експертизи, та сплатити її вартість.

Згідно п. 2.1., п. 2.2. договору, підрядник повинен виконати передбачені цим договором роботи, відповідно до вимог завдання на проектування, ДБН А.2.2-3. «Склад та зміст проектної документації на будівництво» та іншим вимогам діючих нормативних документів. У разі виявлення недоліків у проектній документації підрядник, на вимогу замовника, зобов`язаний безоплатно переробити проектну документацію та усунути виявлені недоліки.

Пунктом 3.3. договору було визначено, що загальна ціна робіт по договору відповідно до кошторисної документації становить 899948,74 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 5.2.1. договору, підрядник зобов`язується в строки визначені цим договором виконати роботи, передати замовникові результати виконаних робіт. Приймання-передача проектної документації оформлюється підписанням обома сторонами відповідного Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Також, пунктом 5.2.2. договору було закріплено, що по факту виконання робіт підрядник готує проект Акту приймання-передачі виконаних робіт та разом з розробленою, погодженою проектною документацією, позитивним висновком експертної організації передає замовнику для розгляду та підписання. Підрядник передає замовнику проектну документацію викладену державною мовою України у чотирьох примірниках на паперових носіях та в електронному вигляді у форматах - PDF, Microsoft Office, TIFF, JPEG, dwg, для кошторисної документації - у форматі АВК останньої версії та оригінал позитивного висновку експертної організації. Авторські права на створену проектну документацію вважаються переданими підрядником замовнику в момент підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно п. 5.2.5. договору, датою виконання зобов`язань підрядника за цим договором є дата підписання обома сторонами Акту приймання-передача виконаних проектних робіт.

Відповідно до п. 5.3. договору, у разі виявлення недоліків, допущених підрядником, які виключають можливість прийняття робіт, або відступів в роботах від умов договору, чи інших недоліків, які є істотними або такими, що взагалі не можуть бути усунені підрядником, або не були усунені в строк, встановлений договором, замовник має право на свій вибір: не приймати такі роботи та вимагати від підрядника повернення попередньої оплати/вартості оплачених робіт (у разі, якщо вона була здійснена), відмовитися від договору в односторонньому порядку або право на зниження договірної ціни та/або компенсації (відшкодування) збитків, про що замовник здійснює перерахунок договірної ціни.

З умов договору вбачається, що сторони домовилися, що роботи за цим договором будуть виконані протягом 110 календарних днів після його підписання та зазначили даний строк у п. 5.1. договору. В подальшому строк виконання робіт позивач та відповідач збільшили, шляхом укладення додаткової угоди № 1 від 27.06.2018 до договору та підписанням протоколу від 29.04.2021 щодо виконання робіт по договорам на виконання проектних робіт № 3804 від 09.10.2017 року та № 3805 від 09.10.2017 року (надалі - протокол).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у відповідності до рахунку-фактури № 2 від 10.01.2018 року здійснив авансовий платіж на виконання договору на рахунок відповідача у розмірі 899948,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 656262 від 19.01.2018 року.

Однак, відповідач в строки та на умовах, визначених договором, свої зобов`язання не виконав, проектну документацію замовнику не передав.

08 лютого 2021 року позивач за вих.№ 10-71/2881 направив відповідачу вимогу щодо повернення сплачених коштів та сплати штрафних санкцій, однак відповідач не виконав дану вимогу.

В рамках досудового врегулювання спору між позивачем та відповідачем була досягнута домовленість, яка зафіксована в протоколі від 29.04.2021 року щодо виконання робіт по договорам на виконання проектних робіт № 3804 від 09.10.2017 року та № 3805 від 09.10.2017 року.

Відповідно до п. 2 Протоколу щодо виконання робіт по договорам на виконання проектних робіт № 3804 від 09.10.2017 року та № 3805 від 09.10.2017 року, відповідач зобов`язувався завершити проектні роботи згідно завдання на проектування, яке є додатком до договору № 3805 від 09.10.2017 року та надати АТ "Полтаваобленерго" в повному обсязі оформлену належним чином та погоджену замовником проектно-кошторисну документацію, по даному договору в термін до 12.06.2021 року.

Разом з цим, згідно п. 6 Протоколу, в разі ненадання в термін до 12.06.2021 року проектно-кошторисної документації по договорах № 3804 від 09.10.2017 року та № 3805 від 09.10.2017 року з вини підрядника, ТОВ "НМУ "Електропівденмонтаж" зобов`язується повернути АТ "Полтаваобленерго" в термін до 01.07.2021 року вартість оплачених авансів по Договору № 3804 від 09.10.2017 року - 231157,57 грн. з ПДВ і № 3805 від 09.10.2017 року - 899948,74 грн. з ПДВ, а також сплатити штрафні санкції у розмірі 100% від вартості невиконаних робіт.

26 травня 2021 року відповідач направив позивачу на затвердження проект робіт за договором, однак проектна документація була підготовлена з істотними недоліками та не відповідала умовам договору, у зв`язку з чим всі недоліки були описані позивачем в листі від 11.06.2021 року № 05-42/11794. Оскільки строки виконання робіт по договору, які сторони визначили у Протоколі закінчилися, то в цьому ж листі позивач наголосив відповідачу про його обов`язок повернути до 01.07.2021 року аванс за договором та сплатити штрафні санкції у розмірі 100 % від виконаних робіт, що передбачено протоколом від 29.04.2021 року.

Щодо направлення відповідачем листа № 336/01 від 07.09.2021 року з проектом документації в електронному вигляді, суд зазначає, що строк для її надання закінчився 12.06.2021 року. Тому позивач направив листа № 10-71/19444 від 15.09.2021 року в якому повторно наголосив відповідачу про необхідність виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до п. 6 Протоколу в частині сплати коштів, а також про відмову від договору, який відповідач отримав 20.09.2021 року.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем АТ "Полтаваобленерго" у відповідності до умов договору в повному обсязі оформленої належним чином та погодженої замовником проектно-кошторисної документації викладеною державною мовою України у чотирьох примірниках на паперових носіях та в електронному вигляді у форматах - PDF, Microsoft Office, TIFF, JPEG, dwg, для кошторисної документації - у форматі АВК останньої версії (п. 5.2.2. договору, п. 2 Протоколу). Направлення непогодженої замовником проектної документації лише в електронному вигляді не може розцінюватися як належне виконання відповідачем своїх зобов`язань у встановлені договором строки.

Окрім того, суд зауважує, що посилання відповідача на лист № 05-42/154 від 08.01.2020 з додатком, містобудівні умови та обмеження для проектування будівництва № 16 від 16.02.2021 з супровідним листом, лист № 219/01 від 04.06.2021 та відповіді на зауваження АТ "Полтаваобленерго" по титулу "Нове будівництво розподільчого пункту №9 напругою 20 кВ та розподільчої мережі 20/0,4 кВ в м. Миргород Полтавської області" не спростовують позовні вимоги позивача у справі.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ч.1 ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Зважаючи на відмову замовника від договору підряду на підставі ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач суттєво затримав строки виконання робіт, у "Полтаваобленерго" виникло право на відшкодування збитків. Аналогічна думка викладена у правових висновках Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 13.09.2019 у справі № 911/1433/18.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, умови договору, те, що в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у передбачений строк, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у справі є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 26998,46 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НМУ "Електропівденмонтаж" (61035, м. Харків, вул. Каштанова, 33, ) на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ) 899948,74 грн. збитків; 899948,74 грн. штрафних санкцій та суму судового збору у розмірі 26998,46 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "НМУ "Електропівденмонтаж" (61035, м. Харків, вул. Каштанова, 33, ).

Повне рішення складено "04" січня 2022 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/4076/21