СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/3152/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МІЛК-СЕРВІС" (вх.№3652 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.11.2021, постановлену суддею Ємельяновою О.О. у приміщенні Господарського суду Харківської області 16.11.2021 о 10:40 год. (ухвалу підписано 18.11.2021) у справі №922/3152/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МІЛК-СЕРВІС", с.Котляри Харківського району Харківської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , м.Львів,

про стягнення 303674,42 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.11.2021 вчинено ряд процесуальних дій. Зокрема, здійснено повернення до розгляду справи №922/3152/21 у підготовчому провадженні; почато у справі №922/3152/21 підготовче провадження, ухвалено підготовче засідання у справі № 922/3152/21 провести у судовому засіданні 16.11.2021.

Також вказаною ухвалою призначено у справі № 922/3152/21 судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1. Яка ринкова вартість автомобіля марки AudiA8, д.р.н. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 який знаходився під керуванням ОСОБА_2 на момент ДТП, що мало місце 02.08.2019 року з урахуванням пошкоджень, які не відносяться до даної ДТП?

2. Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля марки AudiA8, д.р.н. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на момент ДТП, з урахуванням пошкоджень отриманих в результаті ДТП 02.08.2019 року?

3. Яка ринкова вартість залишків автомобіля марки AudiA8,д.р.н. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 02.08.2019 року за участю автомобілю марки Mercedes-benz, д.р.н. НОМЕР_3 ?

Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса (вул. Золочівська, 8а, м. Харків, Україна, 61177).

Провадження у справі № 922/3152/21 зупинено до отримання висновку з автотоварознавчої експертизи від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

В частині призначення експертизи ухвалу мотивовано тим, що суд дійшов висновку про наявність дійсної потреби у спеціальних знаннях для вирішення даного спору.

Відповідач у межах встановленого законом строку подав до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати та направити справу № 922/3152/21 для продовження розгляду до суду першої інстанції; стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2270,00 грн. Вказана апеляційна скарга надійшла до суду без матеріалів справи.

Апелянт зазначає, що повернення до розгляду справи в підготовчому провадженні є безпідставним затягуванням судового процесу; призначаючи проведення експертизи з власної ініціативи, господарський суд, на думку заявника, фактично перейняв на себе права позивача, що унеможливлює дотримання принципу змагальності сторін та диспозитивності, не надав можливості сторонам обрати експерта або експертну установу, запропонувати питання, що ставляться експерту, а також не обґрунтував, якими обставинами зумовлено самостійне визначення судом експертної організації.

Щодо питань, поставлених господарським судом на вирішення експертизи, апелянт наводить наступні заперечення: перше питання не може бути вирішене висновком експертизи, оскільки матеріали справи не містять відомостей про стан (в тому числі, наявність/відсутність пошкоджень, технічний стан, справність тощо) автомобіля марки AudiA8, д.р.н. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 на момент ДТП, що мала місце 02.08.2019; друге питання не може бути вирішено висновком експертизи, зважаючи на суперечливість доказів щодо ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, що сталася 02.08.2019 (відомостей, зазначених в Довідці про дорожньо-транспортну пригоду Червоноградського відділу поліції ГУПН у Львівській області та відомостей, зазначених в акті (протоколі) огляду ТЗ, складеному 07.08.2019 спеціалістом позивача; третє питання не може бути вирішено висновком експертизи також через те, що для встановлення ринкової вартості автомобіля після ДТП має бути відомий повний технічний стан автомобіля, а не тільки ушкодження, отримані в результаті ДТП, оскільки наявність інших ушкоджень/несправностей не є виключною, тоді як матеріали справи не містять необхідних відомостей.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 21.12.2021 о 17:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104. Встановлено учасникам справи строк до 17.12.2021 для подання відзивів на апеляційну скаргу, а також для подання заяв, клопотань тощо. Витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи № 922/3152/21.

03.12.2021 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи № 922/3152/21.

13.12.2021, тобто в межах установленого судом строку, позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що наведені в апеляційній скарзі твердження не можуть бути взяті судом до уваги. Водночас ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" не погоджується з призначенням експертизи в даній справі, стверджуючи про відсутність такої необхідності оскільки, на його думку, при визначенні розміру заподіяної шкоди в даному випадку слід виходити з фактичної суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, тоді як автотоварознавча експертиза призначається лише в тому випадку, коли відновлювальний ремонт не проводився. В обґрунтування вказаних тверджень позивач посилається на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі №924/675/17. Позивач просить суд: скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.11.2021 в частині призначення судової автотоварознавчої експертизи; витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ТОВ "Торговий дім "МІЛК-СЕРВІС"; подальший розгляд справи здійснювати за відсутністю представника ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО".

14.12.2021 відповідач надав заяву про участь представника ТОВ "Торговий дім "МІЛК-СЕРВІС" у судовому засіданні 21.12.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

Ухвалою суду від 15.12.2021 вказану заяву було задоволено, призначено проведення судового засідання 21.12.2021 у режимі відеоконференції.

Через технічну помилку у роботі системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" з боку представника ТОВ "Торговий дім "МІЛК-СЕРВІС" (відсутність відеозв`язку) проведення судового засідання 21.12.2021 в режимі відеоконференції виявилося неможливим, про що Східним апеляційним господарським судом складено відповідний акт.

Згідно з ч.5 ст.197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву (про що судом було попереджено представника ТОВ "Торговий дім "МІЛК-СЕРВІС" в ухвалі від 15.12.2021).

Позивач не направив свого представника для участі в судовому засіданні. Як уже зазначалося, ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" було заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника даного товариства.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про закінчення розгляду справи в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що на підставі наявних у справі матеріалів в ході апеляційного провадження встановлено наступне.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МІЛК-СЕРВІС" про стягнення суми завданої матеріальної шкоди у розмірі 303674,42 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати у розмірі 4555,12 грн.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що 02.08.2019 у м. Червонограді Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Audi A8, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля Mercedes-benz, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який працює у ТОВ "Торговий дім "МІЛК-СЕРВІС" і якого визнано винною особою у відповідній справі про адміністративне правопорушення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Відповідно до рахунку СТО вартість відновлюваного ремонту склала 412382,35 грн. Позивач вказує, що ним було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 403674,42 грн. Зазначаючи, що ПрАТ "СГ "ТАС", яким було застраховано цивільну відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, сплатило на користь ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" 100000,00 грн (згідно зі встановленим у полісі лімітом), позивач із посиланням на приписи статті 1194 ЦК України просить стягнути з відповідача різницю між сумою страхового відшкодування за полісом та сумою фактично завданих збитків, а саме - 303674,42 грн.

Ухвалою господарського суду від 25.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 21.09.2021; залучено до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні 21.09.2021 оголошено перерву до 05.10.2021.

У судовому засіданні 05.10.2021 судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.10.2021.

Ухвалою суду від 19.10.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, судом з розгляду справи по суті оголошено перерву до 16.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.11.2021, зокрема, здійснено повернення до розгляду справи №922/3152/21 у підготовчому провадженні; почато у справі №922/3152/21 підготовче провадження, ухвалено підготовче засідання у справі № 922/3152/21 провести у судовому засіданні 16.11.2021.

Також вказаною ухвалою призначено у справі № 922/3152/21 судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1. Яка ринкова вартість автомобіля марки AudiA8, д.р.н. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 який знаходився під керуванням ОСОБА_2 на момент ДТП, що мало місце 02.08.2019 року з урахуванням пошкоджень, які не відносяться до даної ДТП?

2. Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля марки AudiA8, д.р.н. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на момент ДТП, з урахуванням пошкоджень отриманих в результаті ДТП 02.08.2019 року?

3. Яка ринкова вартість залишків автомобіля марки AudiA8,д.р.н. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 02.08.2019 року за участю автомобілю марки Mercedes-benz, д.р.н. НОМЕР_3 ?

Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса (вул. Золочівська, 8а, м. Харків, Україна, 61177).

Провадження у справі № 922/3152/21 зупинено до отримання висновку з автотоварознавчої експертизи від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено сторонами в апеляційному провадженні, вказані процесуальні дії вчинено місцевим господарським судом з власної ініціативи, тоді як учасники справи не зверталися до суду з клопотаннями про призначення експертизи.

Надаючи оцінку викладеним в оскаржуваній ухвалі висновкам місцевого господарського суду (з урахуванням меж апеляційного оскарження), згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, заявник не погоджується, насамперед, із необхідністю призначення судової експертизи (у зв`язку з проведенням якої місцевий господарський суд вчинив також інші процесуальні дії повернення до розгляду справи №922/3152/21 у підготовчому провадженні та зупинення провадження у справі).

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.228 ГПК України, призначення судом експертизи є підставою для зупинення провадження у справі.

У даному випадку провадження у справі було зупинено господарським судом саме у зв`язку з призначенням судової експертизи.

За змістом вищенаведених процесуальних норм, зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом. Аналогічний висновок міститься, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 01.11.2021 у справі № 910/16397/19.

Водночас Верховний Суд неодноразово вказував, що судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (постанови Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 904/8354/16, від 14.07.2021 у справі № 902/834/20, 13.08.2021 у справі № 917/1196/19, від 30.09.2021 у справі 927/110/18 тощо).

Як уже зазначалося, в частині призначення експертизи ухвалу мотивовано тим, що суд дійшов висновку про наявність дійсної потреби у спеціальних знаннях для вирішення даного спору.

Однак в ухвалі не наведено обґрунтування вказаного висновку, не зазначено, які саме спеціальні знання необхідні для вирішення спору, чому відповідні обставини не можуть бути встановлені судом самостійно на підставі наявних у матеріалах справи доказів, яким чином фактичні дані, що будуть встановлені за результатами експертизи (зокрема, ринкова вартість автомобіля з урахуванням пошкоджень, які не відносяться до даної ДТП, та ринкова вартість залишків автомобіля), пов`язані з предметом доказування в даній справі.

Щодо вартості відновлювального ремонту, то, як встановлено в ході апеляційного провадження, на момент постановлення оскаржуваної ухвали та її апеляційного перегляду матеріали справи не містять взаємно суперечливих доказів з даного питання.

Та обставина, що відповідач в ході розгляду справи заперечував щодо застосованої позивачем методики визначення суми позовних вимог та наполягав на врахуванні коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, на думку колегії суддів, свідчить лише про відмінності у правовій позиції сторін, а не про взаємну суперечливість доказів.

На думку суду апеляційної інстанції, незгода відповідача із застосованою позивачем методикою розрахунку спірної суми не може бути підставою для призначення експертизи, оскільки в силу приписів ст.13 ГПК України щодо змагальності сторін, саме сторони мають доводити обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд наводить приписи ч. 3 ст. 99 ГПК України, відповідно до яких при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд; з урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до норм процесуального законодавства, у суду дійсно є право самостійно визначити перелік питань експертам та експертну установу.

Разом з тим, в силу приписів п. 3 ч.1 ст.234 ГПК України суд має зазначати мотиви, з яких він дійшов відповідних висновків.

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд навів положення ст.13, 14 ГПК України: суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом).

Але водночас із оскаржуваної ухвали не вбачається дотримання місцевим господарським судом вищенаведених процесуальних норм.

Зокрема, місцевим господарським судом фактично не було надано сторонам можливості висловити своє ставлення до призначення експертизи, надати пропозиції щодо обрання експертної установи та переліку питань експертам (в порядку ч. 3, 5 ст.99 ГПК України), а в оскаржуваній ухвалі лише зазначено, що Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса обрано з урахуванням наявності відповідної спеціалізованої установи.

В ході апеляційного провадження обидві сторони (відповідач в апеляційній скарзі та позивач у відзиві на скаргу) зазначали, що не погоджуються з призначенням експертизи. На думку позивача, вирішення даного спору взагалі не потребує спеціальних знань. Відповідач вважає, що питання, наведені в оскаржуваній ухвалі, не можуть бути вирішені висновком експерта, а також зазначає про порушення місцевим господарським судом процесуальних прав сторін.

За таких обставин, враховуючи відсутність в оскаржуваній ухвалі доводів в обґрунтування необхідності призначення відповідної судової експертизи - колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом не дотримано вищенаведених приписів ст. 13, 14, 99 ГПК України, а також не враховано, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, тоді як роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України"). Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17, у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 908/1500/17 тощо.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що в частині призначення судової експертизи та, відповідно, зупинення провадження у справі (оскільки провадження у справі було зупинено саме у зв`язку з призначенням експертизи), оскаржувану ухвалу слід скасувати як таку, що прийнята при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи (зокрема, щодо наявності підстав для проведення експертизи), та в цій частині направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у відповідності до приписів ч.3 ст.271 ГПК України, якою встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Разом з тим, як було встановлено вище, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу в повному обсязі, заперечуючи також проти неправомірного, на його думку, повернення до розгляду справи №922/3152/21 у підготовчому провадженні.

Стосовно вказаних вимог заявника колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 254 ГПК України, ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до ч.3 ст. 255 ГПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Системне тлумачення статті 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Ухвала про повернення до розгляду справи в підготовчому провадженні не входить до переліку ухвал, визначених частиною 1 статті 255 ГПК України, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до п. 5 ч.4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі (такі висновки викладені, зокрема у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №912/1398/18, 12.03.2019 у справі № 918/361/18, від 15.01.2020 у справі №923/133/19, від 19.04.2021 у справі № 910/4248/20, від 05.11.2021 у справі № 906/294/21 тощо).

Враховуючи, що в даній справі апеляційну скаргу подано на ухвалу місцевого господарського суду в цілому та апеляційним господарським судом відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, і зважаючи на те, що ухвала господарського суду від 16.11.2021 у даній справі в частині повернення до розгляду справи в підготовчому провадженні не підлягає оскарженню - колегія суддів вважає, що провадження у цій частині апеляційних вимог має бути закрито.

При цьому, хоча стаття 264 ГПК України не містить такої підстави для закриття провадження, колегія суддів дійшла висновку, що процесуально правильними в даному випадку є дії щодо закриття апеляційного провадження у відповідній частині, оскільки в разі апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали в тій частині, що не підлягає оскарженню, суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.01.2019 у справі №922/1906/18, від 13.08.2019 у справі № 5002-17/2743-2009 тощо.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як уже зазначалося, апелянт просить суд стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2270,00 грн.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом вказаної норми, розподіл судових витрат здійснюється за результатами вирішення спору.

Проте в даній справі спір не вирішено по суті, предметом оскарження є ухвала місцевого господарського суду з процедурних питань.

Окрім того, як було встановлено вище, позивач, так само як і відповідач, не заявляв клопотання про проведення експертизи та не погоджується з її призначенням місцевим господарським судом. У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив суд покласти витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ТОВ "Торговий дім "МІЛК-СЕРВІС", зазначаючи, що експертизу було призначено місцевим господарським судом саме з урахуванням тверджень відповідача про те, що в даних правовідносинах повинно бути стягнуто лише суму вартості відновлювального ремонту автомобіля, із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу.

За таких обставин, на думку колегії суддів, відсутні підстави для покладення на позивача витрат відповідача зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.269, ч. 3 ст.271, п.2 ч.1 ст.275, п.1 ч.1 ст.280, ст.282 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МІЛК-СЕРВІС" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.11.2021 у справі №922/3152/21 скасувати в частині призначення у справі № 922/3152/21 судової автотоварознавчої експертизи та зупинення провадження у справі до отримання висновку з автотоварознавчої експертизи від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса. В цій частині направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

3. Закрити апеляційне провадження в частині вимоги апеляційної скарги щодо скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 16.11.2021 у справі №922/3152/21 в частині повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.12.2021

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль