ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 Справа № 914/2702/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарби»

до відповідача Львівської міської ради

про скасування державної реєстрації права власності та визнання незаконною і скасування ухвали Львівської міської ради № 587 від 22.04.2021р.

за участю представників:

від позивача Мартиневич О.А.

від відповідача Наконечна О.М.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Скарби» до відповідача Львівської міської ради про скасування державної реєстрації права власності та визнання незаконною і скасування ухвали ЛМР №587 від 22.04.2021р.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено в протоколах судового засідання.

Представник позивача в судове засідання 23.12.2021р. з`явився, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 23.12.2021р. з`явився, щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.

09.06.2000 р. між Малим підприємством «Декор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скарби» укладено договір №1 купівлі-продажу приміщення загальною площею 39.7 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Пасічна, 37 в місті Львові.

Вказане приміщення передано позивачу відповідно акта прийому- передачі № 1 від 09.06.2000р.

Як вбачається з реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_1 від 14.06.2000р., право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарби» на придбане приміщення зареєстровано Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, про що здійснено запис в книзі №18 за реєстровим № 860.

Відповідно до технічного паспорта від 20.08.1999 року, спірне приміщення знаходиться в півпідвалі будинку № 37 по вул. Пасічній в м. Львові та складається з наступних приміщень: 7-1 пл. 2,7 кв.м.; 7-2 пл. 14,9 кв.м.; 7-3 пл. 15,4 кв.м.; 7-4 пл. 2,1 кв.м., 7-5 пл. 4,6 кв.м.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 272598658), 20.03.2019 року державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради зареєстровано право комунальної власності Львівської міської ради на спірні приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності/довірчої власності: 30865613).

22.04.2021р. Львівською міською радою прийнято Ухвалу № 587 «Про включення до Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності Львівської міської територіальної громади, які підлягають приватизації у 2021 році способом аукціону, нежитлових приміщень на вул. Пасічній, 37».

Вважаючи порушеними свої права як власника, позивач звернувся до суду із позовною заявою про скасування державної реєстрації права власності Львівської міської ради на нежитлові приміщення підвалу під індексами 7-1, 7-2, 7-3, 7-4, 7-5 (у будівлі під літерою «А-2»), загальною площею 41.1 кв.м. за адресою місто Львів, вулиця Пасічна, будинок 37 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради № 587 від 22.04.2021 року.

Відповідач подав письмові пояснення, в яких зазначив, що Ухвала Львівської міської ради № 587 «Про включення до Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності Львівської міської територіальної громади, які підлягають приватизації у 2021 році способом аукціону, нежитлових приміщень на вул. Пасічній, 37» від 22.04.2021р. приймалася з урахуванням рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 231 від 15.03.2019р. «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлові приміщення на вул. Пасічній, 37» та листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області № 03-13-01477 від 05.03.2019р. згідно яких, нежитлові приміщення у підвалі загальною площею 41,1 кв.м. за адресою: м.Львів, вул. Пасічна,37 належали Львівській міській територіальній громаді в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності.

Як зазначає відповідач, згідно листа Регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській області від 05.03.2019р. №03-13-01477, відомості про нежитлові приміщення на вул. Пасічній, 37 (підвал 7-1, 7-2, 7-3, 7-4, 7-5) від суб`єктів управління до Фонду державного майна України з метою внесення до Єдиного реєстру об`єктів державної власності не надавалися. Таким чином, станом на момент звернення, інформація про зазначені об`єкти нерухомості в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності відсутня, об`єкти у державній власності не перебувають.

Також зазначено, що на запит Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях листом № 03-13-02680 від 12.05.2021 повідомило, що представництво Фонду державного майна України в м.Львові здійснило продаж приміщення загальною площею 42,4 кв.м. на вул. Пасічній, 37 та уклало договір купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) №6295 (11А) від 27.09.1995 цих нежитлових приміщень з МП «Декор».

Крім того, відповідач зазначає, що на запит Львівської міської ради (№ 4-2901-32605 від 14.09.2021р.) Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради надало інформацію (лист від 23.09.2021 №4-2302-9390) щодо нежитлового приміщення півпідвалу загальною площею 42,4 кв.м за адресою: м.Львів, вул. Пасічна,37, де зазначено наступне.

Управління комунальної власності звернулося з листом № 2302-вих-47525 від 04.06.2021 до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» з проханням надати інформацію про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення підвалу під індексами 7-1, 7-2, 7-3, 7-4, 7-5 загальною площею 42,4 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 37, а також повідомити хто є власником даних нежитлових приміщень за останньою наявною в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» інформацією. У відповідь на вищевказаний лист надійшла довідка №2639 від 08.06.2021 від ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», у якій вказано, що первинно приміщення №7 загальною площею 39,7 (42,4) кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 37, було зареєстровано за Малим підприємством «Декор» на підставі договору купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) №11 від 27.09.1995 та акту приймання-передачі №11А від 15.01.1996 року.

Станом на 29.12.2012р. приміщення загальною площею 39,7 кв.м. на вул. Пасічній, 37 зареєстровані за ТзОВ «Скарби» на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2000р., укладеного між МП «Декор» та ТзОВ «Скарби», та акту приймання - передачі від 09.06.2000р.

Управлінням комунальної власності підготовлено на розгляд сесії Львівської міської ради проект ухвали «Про включення до Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності Львівської міської територіальної громади, які підлягають приватизації у 2021 році способом аукціону, нежитлового приміщення на вул. Й. Коціловського, 21», в якому під пунктом 2.2 передбачено скасувати пункт 158 (нежитлові приміщення у підвалі загальною площею 41,1 кв м на вул. Пасічній,37) ухвали Львівської міської ради від 04.02.2021 №74 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності Львівської міської територіальної громади, які підлягають приватизації у 2021 році способом аукціону». Дане питання було включено у порядок денний пленарного засідання 5-ї сесії 8-го скликання

Львівської міської ради 08.09.2021, однак на сесії було прийнято рішення перенести це питання.

Крім того, відповідачем у письмових поясненнях зазначено, що нежитлові приміщення у підвалі під індексами 7-1, 7-2, 7-3, 7-4, 7-5 загальною площею 41,1 кв.м. на вул. Пасічній, 37 перебувають в оренді ПП «Леополіс ріелті» на підставі договору оренди №Л-11768-19 від 26.04.2019. Термін дії договору оренди встановлено до 26.04.2024 року, цільове призначення об`єкта для складських потреб.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначає відповідач, 04.11.2021р. Львівською міською радою прийнято ухвалу №1591 «Про включення до Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності Львівської міської територіальної громади, які підлягають приватизації у 2021 році способом аукціону, нежитлового приміщення на вул. Й. Коціловського, 21», в якому під пунктом 2.2 передбачено скасувати пункт 158 (нежитлові приміщення у підвалі загальною площею 41,1 кв.м. на вул. Пасічній, 37) ухвали Львівської міської ради від 04.02.2021р. №74 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності Львівської міської територіальної громади, які підлягають приватизації у 2021 році способом аукціону».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 статті 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 128 Цивільного кодексу УРСР 1963 року (чинного на момент виникнення права власності на майно позивачем) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Таким чином, виникнення права власності у позивача на приміщення загальною площею 39.7 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Пасічна, 37, відбулося в момент підписання договору купівлі-продажу від 09.06.2000р. та акту приймання передачі від 09.06.2000р.

Пунктом 1.6. Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб (затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 за № 399/2839), яка була чинною на момент набуття позивачем права власності на приміщення, державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності.

Відповідно до 1.5. вказаної Інструкції державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.

Згідно пункту 1.9 Інструкції до об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться, зокрема: житлові і нежитлові будинки, садові будинки, дачі, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках вулиць, площ і провулків під окремими порядковими номерами; вбудовані в житлові будинки нежитлові приміщення (як частини цих будинків).

Інструкцією не передбачалося виникнення права власності у сторони з моменту державної реєстрації, а лише було розписано сам порядок такої реєстрації.

Суд встановив, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між Малим підприємством «Декор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скарби» Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки було здійснено реєстрацію права власності позивача на приміщення загальною площею 39.7 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Пасічна, 37, про що здійснено запис в реєстрову книгу № 18 за реєстровим № 860 та видано реєстраційне посвідчення від 14.06.2000р.

Згідно частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Таким чином, право власності позивача на майно, що є предметом договору купівлі-продажу № 1 від 09.06.2000р., укладеним між Малим підприємством «Декор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скарби», є дійсним та підтверджено належними доказами.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. (Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18).

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положеннями цієї статті закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2019р. у справі №917/377/17 та від 21.03.2019р. у справі №909/175/18.

Відповідно до частини 2 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Львівською міською радою не наведено обставин, на підставі яких, в силу статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідачем правомірно набуто право власності на нежитлові приміщення, що є предметом розгляду у даній справі, з урахуванням того, що нежитлові приміщення належали на праві власності позивачу. Будь - які документи, які б свідчили про перехід такого права до Львівської міської ради в матеріалах справи відсутні. Відтак, матеріалами справи підтверджується, що Львівська міська рада не є власником чи іншим правонабувачем нерухомого майна, а саме: підвалу під індексами 7-1, 7-2, 7-3, 7-4, 7-5 (у будівлі під літерою «А-2»), загальною площею 41,1 кв.м. за адресою місто Львів, вулиця Пасічна, будинок 37. Станом на час розгляду справи спірні об`єкти належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Скарби».

Таким чином, наявність державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення підвалу під індексами 7-1, 7-2, 7-3, 7-4, 7-5 (у будівлі під літерою «А-2»), загальною площею 41,1 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Львів, вулиця Пасічна,37 за Львівською міською радою, порушує права Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарби», як власника спірного майна, та свідчить про наявність правових підстав для скасування такої державної реєстрації.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Частиною першою статті 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно із статтею 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене та встановлені у справі обставини щодо належності спірних нежитлових приміщень на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Скарби», прийняття Львівською міською радою Ухвали № 1591 від 04.11.2021р., в якій скасовано пункт 158 (нежитлові приміщення у підвалі загальною площею 41,1 кв. м. на вул. Пасічній, 37) ухвали Львівської міської ради від 04.02.2021 №74 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності Львівської міської територіальної громади, які підлягають приватизації у 2021 році способом аукціону», суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання незаконної та скасування Ухвали Львівської міської ради № 587 від 22.04.2021р. «Про включення до Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності Львівської міської територіальної громади, які підлягають приватизації у 2021 році способом аукціону, нежитлових приміщень на вул. Пасічній, 37»., оскільки спірна ухвала суперечить положенням статей 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ГПК України).

За подання позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 5775 від 31.08.2021р.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку витрати по сплаті судового збору в розмірі 4540,00 грн. покласти на відповідача, оскільки позов у даній справі слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 126, 129, 221, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати державну реєстрацію права власності Львівської міської ради (ідентифікаційний код 04055896) на нежитлові приміщення підвалу під індексами 7-1, 7-2, 7-3, 7-4, 7-5 (у будівлі під літерою «А-2»), загальною площею 41,1 кв.м. за адресою: місто Львів, вулиця Пасічна, будинок 37 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) і припинити право комунальної власності, що зареєстроване за Львівською міською радою на вказані нежитлові приміщення (номер запису про право власності/довірчої власності 30865613).

3. Визнати незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради № 587 від 22.04.2021р. «Про включення до Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності Львівської міської територіальної громади, які підлягають приватизації у 2021 році способом аукціону, нежитлових приміщень на вул. Пасічній, 37».

4. Стягнути з Львівської міської ради (79008, Львівська область, місто Львів, площа Ринок, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 04055896) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарби" (79010, Львівська область, місто Львів, вулиця Личаківська, будинок 41, ідентифікаційний код юридичної особи 20854738) 4540,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 04.01.2022р.

Суддя Петрашко М.М.