ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2680/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Потребенко О.М.

розглянувши справу № 916/2680/21 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Державного підприємства "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" /, адреса - 65058, м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12, e-mail: /

до відповідача: фізичної особи-підприємця Гулама Седика /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 /

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. В. Арнаутська, 15, e-mail: /

про стягнення та виселення

за участю представників:

від позивача: Цибулько М.П. адвокат за довіреністю № 246 від 13.01.21р.;

від відповідача: не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі;

від третьої особи: Кравченко Ю.В. в порядку самопредставництва органу державної влади.

ВСТАНОВИВ:

03.09.2021 року Державне багатопрофільне підприємство "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 2770/21/ до фізичної особи-підприємця Гулам Седик про:

- стягнення заборгованості за договором оренди від 04.07.2013 року у розмірі 36 421,44 грн., з яких: 32 151,75 грн. - основний борг, 3 383,91 грн. - пеня, 885,78 грн. - 3% річних;

- виселення відповідача з нежитлового підвального приміщення № 21, з нежитлових приміщень №№ 77-80 та частини приміщення № 64, яке прилягає до приміщення № 77, приміщення №№ 61-64, 66", 66-76 першого поверху в будівлі службово-лабораторного корпусу за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди від 04.07.2013 року.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 258, 317, 387, 509, 525-526, 530, 625, 1212 ЦК України, ст.ст. 136, 193, 343 ГК України, Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 08.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2680/21; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 06.10.2021 р. о 14:30 год; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях.

У підготовчому судовому засіданні 06.10.2021 року судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 20.10.2021 року на 14:00 год.

У підготовчому засіданні 20.10.2021 року судом оголошено протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження до 07.12.2021 року та про відкладення підготовчого засідання на 17.11.2021 року на 09:30 год.

У підготовчому засіданні 17.11.2021 року судом оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 916/2680/21 до судового розгляду по суті; судове засідання призначено на 22.12.2021 року на 10:00 год.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, об`єкт нерухомого майна, який складається з будівлі літ. «А», заг. площею 7287,6 кв.м., основною площею 5314,2 кв.м., який розташований за адресою: м. Одеса, пр. Шевченко, 12 в цілому, на підставі свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю - службово-лабораторний корпус від 05.09.2008 року належить Державі, в особі Міністерства транспорту та зв`язку України на праві державної власності. Об`єкт знаходиться у господарському віданні Державного підприємства "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект".

Судом досліджено технічний паспорт на нежитлову будівлю - службово-лабораторний корпус за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12.

04.07.2013 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та ФОП Гулам Седиком (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлове підвальне приміщення № 21 (16,90 кв.м.), нежитлові приміщення №№ 77-80 та частина приміщення № 64, яка прилягає до приміщення № 77 (32,90 кв.м.) в будівлі службово-лабораторного корпусу(інв. № 10-02-110), загальною площею 49,80 кв.м., за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12, що обліковуються на балансі ДП "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" (балансоутримувач) /п. 1.1 договору/.

Майно передається в оренду з метою: розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи /п. 1.2 договору/.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна /п. 2.1 договору/.

Орендоване нерухоме майно залишається на балансі балансоутримувача із зазначенням того, що цей об`єкт є орендованим /п. 2.5 договору/.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.95 року № 786 (зі змінами) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (травень 2013 року) - 2 431,17 грн /п. 3.1 договору/.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць /п. 3.3 договору/.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Одночасно копія платіжного доручення на перерахування орендної плати до державного бюджету 70 % надсилається орендарем орендодавцеві /п. 3.5 договору/.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати /п. 3.6 договору/.

За ініціативою орендодавця стягнення заборгованості з орендної плати та пені вирішується в судовому порядку /п. 3.7 договору/.

Обов`язком орендаря у відповідності до п. 5.3 договору є своєчасна та у повному обсязі сплата орендної плати.

Згідно п. 8.2 договору, орендодавець та балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану об`єкту оренди, а також його втрати (повної та часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язання за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України /п. 9.1 договору/.

Спори, які виникають за цим договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів або в порядку досудового врегулювання, вирішуються у судовому порядку /п. 9.3 договору/.

Цей договір укладено строком на один рік, що діє з 04.07.2013 року до 04.07.2014 року включно /п. 10.1 договору/.

12.07.2013 року відповідачем сплачено на користь позивача авансовий платіж у розмірі 875,22 грн, що вбачається із банківської виписки за 12.07.2013 року.

04.07.2013 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та ФОП Гулам Седиком (орендар) складено акт приймання-передавання державного нерухомого майна, що обліковується на балансі ДП "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" до договору оренди від 04.07.2013 року, укладеного з ФОП Гулам Седик.

04.07.2013 року між ДП "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" /балансоутримувач/ та ФОП Гулам Седиком (орендар) укладено договір № 1 про відшкодування орендарем витрат балансоутримувача за надання орендареві комунальних послуг, інші витрати, пов`язані з орендними стосунками, та про порядок експлуатації орендарем об`єкта оренди, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених договором, балансоутримувач зобов`язується надавати орендареві можливість користування комунальними послугами в приміщеннях, загальною площею 49,8 кв.м., що орендар орендує відповідно до договору оренди від 04.07.2013 року (укладений між РВ ФДМ України по Одеській області та орендарем), розташованими в службово-лабораторному корпусі ДП "Чорноморндіпроект", що знаходиться на балансі ДП "Чорноморндіпроект" і розміщене за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12. Орендар зобов`язується відшкодувати витрати балансоутримувача за надання орендареві комунальних послуг, інші витрати, пов`язані з орендними стосунками /п. 1.1 договору/.

29.08.2014 року між ДП "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" /балансоутримувач/ та ФОП Гулам Седиком (орендар) укладено додаткову угоду до договору № 1 від 04.07.2013 року. 26.02.2016 року укладено додаткову угоду до договору № 1 від 04.07.2013 року. 10.10.2017 року укладено додаткову угоду до договору № 1 від 04.07.2013 року. 20.11.2018 року укладено додаткову угоду до договору № 1 від 04.07.2013 року.

11.07.2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та ФОП Гулам Седиком (орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 04.07.2013 року нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого, п. 10 договору доповнено реченням: «продовжити термін дії цього договору до 04.07.2015 року включно».

21.09.2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та ФОП Гулам Седиком (орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 04.07.2013 року нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого, п. 10 договору доповнено реченням: «продовжити термін дії цього договору до 04.07.2016 року включно».

12.08.2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та ФОП Гулам Седиком (орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 04.07.2013 року нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого, п. 10 договору доповнено реченням: «продовжити термін дії цього договору до 04.07.2017 року включно при умові виконання орендарем п. 3.12, п. 5.12 цього договору».

01.11.2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та ФОП Гулам Седиком (орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 04.07.2013 року нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого, зокрема, п. 3.1 договору виклали у новій редакції: «Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку та використання плати за орендну державного майна, затвердженої постановою КМУ від 04.10.95 року № 786 (зі змінами) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (липень 2016 року) - 5 087,14 грн.

29.08.2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та ФОП Гулам Седиком (орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 04.07.2013 року нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого пункт 10 договору доповнено реченням: «продовжити термін дії цього договору до 04.07.2018 року включно».

20.07.2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та ФОП Гулам Седиком (орендар) укладено договір про внесення змін до договору оренди від 04.07.2013 року нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого, зокрема, п. 3.1 договору виклали у новій редакції: «Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку та використання плати за орендну державного майна, затвердженої постановою КМУ від 04.10.95 року № 786 (зі змінами) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (червень 2018 року) - 3 218,59 грн. Орендна плата за місяць оренди липень 2018 року визначається шляхом коригування орендної плати за місяць червень 2018 року на індекс інфляції липня 2018 року».

Пункт 10 договору доповнено реченням: «продовжити термін дії цього договору до 04.06.2021 року включно».

20.05.2019 року між ДП «Чорноморндіпроект» /балансоутримуч/ та ФОП Гулам Седик /орендар/ укладено додаткову угоду до договору № 1 від 01.04.2013 про відшкодування орендарем витрат балансоутримувача за надання орендареві комунальних послуг, інші витрати, пов`язані з орендними стосунками, та про порядок експлуатації орендарем об`єкта оренди, якою доповнили п. 9.

Крім того, судом встановлено, що 05.03.2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та ФОП Гулам Седиком (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення № 61-64, 66', 66-76 на першому поверсі п`ятиповерхової будівлі службово-лабораторного корпусу (інв. № 8301), площею 293,90 кв.м. за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12, що обліковується на балансі ДП «Чорноморндіпроект».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 року у справі № 916/2791/19 /суддя Шаратов Ю.А./ закрито провадження у справі за позовом Державного підприємства «Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту «Чорноморндіпроект» до Фізичної особи-підприємця Гулама Седика, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про розірвання Договору оренди від 05.03.2018, стягнення заборгованості в розмірі 55 361,90 грн., з якої 35 985,27 грн. - сума основного боргу, 1 075,79 грн. - пеня, 17 547,36 грн. відшкодування витрат Балансоутримувачу, 753,49 грн. - пеня за Договором від 05.03.2018 № 2 та про вселення до приміщень.

Згідно з ч. 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується про розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

За змістом наведеної процесуальної норми, неодмінною умовою її застосування є участь тих самих осіб або особи, щодо якої встановлено ці обставини, як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні обставини, що мають значення для справи, що розглядається.

Вищевказані обставини встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, у справі де брали участь ті ж самі особи, що і у даній справі, а тому вони не повинні доводитися знову у даній справі.

Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення одним з основоположних аспектів верховенства права принципу юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

В силу статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Враховуючи, що під час розгляду справи № 916/2791/19 приймали участь ДП «Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту «Чорноморндіпроект», ФОП Гулама Седик, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, тобто ті самі особи, які прийматимуть участь під розгляду даної позовної заяви, обставини встановлені рішеннями суду у зазначеній справі мають преюдиційне значення.

Таким чином, не підлягають доказуванню обставини щодо наданої ДП «Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту «Чорноморндіпроект» копії заяви від ФОП Гулам Седика від 24.10.2019, в якій він просить Регіональне відділення ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях розірвати Договір оренди від 05.03.2019 № 73 та копію Акту повернення майна до Договору оренди від 05.03.2018 нерухомого майна, що належить до Державної власності від 19.11.2019, згідно якого орендар передав, а балансоутримувач прийняв у подальше господарське відання державне нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення №61-64, 66",66-76 на першому поверсі п`ятиповерхової будівлі службово - лабораторного корпусу, загальною площею 293,90 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, прос. Шевченка, 12.

04.06.2021 року позивачем складено акт огляду орендованих приміщень № 21 (підвал) №№ 77-80, частина приміщення № 64 (перший поверх) за адресою: м. Одеса, прос. Шевченка, 12, за відсутності орендаря, в якому зафіксовано, що орендовані приміщення відкриті, у цих приміщеннях та суміжних з ними приміщеннях 1-го поверху №№ 61-64, 66-1, 66-76 (не орендуються) знаходиться майно орендаря. Орендовані приміщення не використовуються за призначенням.

31.07.2021 року позивачем складено акт огляду орендованих приміщень № 21 (підвал) №№ 77-80 частина приміщення № 64 (перший поверх) за адресою: м. Одеса, прос. Шевченка, 12, за відсутності орендаря, в якому зафіксовано, що орендовані приміщення відкриті, у цих приміщеннях та суміжних з ними приміщеннях 1-го поверху №№ 61-64, 66-76 (не орендуються) знаходиться майно орендаря. Орендовані приміщення не використовуються за призначенням.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем зайнято нежитлові підвальні приміщення № 21, нежитлові приміщення №№ 77-80 та частина приміщення № 64, яке прилягає до приміщення № 77, приміщення №№ 61-64, 66", 66-76 першого поверху в будівлі службово-лабораторного корпусу за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12.

Судом досліджено надані позивачем рахунки фактури про нарахування відповідачу орендної плати (30%) за договором оренди: № СФ-62254 від 11.11.2019 року у розмірі 1269,41 грн, № СФ-62291 від 10.12.2019 року у розмірі 1270,68 грн, № СФ-62324 від 31.12.2019 року у розмірі 1268,14 грн, № СФ-0000020 від 11.02.2020 року на суму 1270,67 грн, № СФ-0000050 від 12.03.2020 року у розмірі 1266,85 грн, № СФ-0000077 від 13.04.2020 року у розмірі 1276,99 грн, № СФ-0000099 від 08.05.2020 року у розмірі 1287,20 грн, № СФ-0000131 від 11.06.2020 року у розмірі 1291,07 грн, № СФ-0000156 від 13.07.2020 року у розмірі 1293,65 грн, № СФ-0000178 від 11.08.2020 року у розмірі 1285,88 грн, № СФ-0000209 від 11.09.2020 року у розмірі 1283,32 грн, № СФ-0000234 від 12.10.2020 року у розмірі 1289,74 грн, № СФ-0000257 від 11.11.2020 року у розмірі 1302,64 грн, № СФ-0000293 від 10.12.2020 року у розмірі 1319,57 грн, № СФ-0000318 від 12.01.2021 року у розмірі 1331,45 грн, № СФ-0000337 від 10.02.2021 року у розмірі 1348,75 грн, № СФ-0000371 від 11.03.2021 року у розмірі 1362,24 грн, № СФ-0000397 від 12.04.2021 року у розмірі 1385,40 грн, № СФ-0000427 від 11.05.2021 року у розмірі 1395,10 грн, № СФ-0000466 від 10.06.2021 року у розмірі 1413,23 грн, № СФ-0000485 від 12.07.2021 року у розмірі 188,81 грн. Всього на 26 400,79 грн.

Також судом досліджено надані позивачем рахунки фактури про нарахування відповідачу боргу по сплаті компенсації комунальних витрат за договором № 1 від 04.07.2013 року: № СФ-62262 від 31.10.2019 року у розмірі 209,72 грн, № СФ-62285 від 30.11.2019 року у розмірі 217,87 грн, № СФ-62315 від 31.12.2019 року у розмірі 285,44 грн, № СФ-0000028 від 31.08.2020 року у розмірі 314,16 грн, № СФ-0000044 від 29.02.2020 року у розмірі 296,71 грн, № СФ-0000069 від 31.03.2020 року у розмірі 269,03 грн, № СФ-0000094 від 30.04.2020 року у розмірі 257,32 грн, № СФ-0000120 від 31.05.2020 року у розмірі 263,80 грн, № СФ-0000152 від 30.06.2020 року у розмірі 222,94 грн, № СФ-0000264 від 31.10.2020 року у розмірі 325,40 грн, № СФ-0000185 від 31.07.2020 року у розмірі 307,98 грн, № СФ-0000204 від 31.08.2020 року у розмірі 349,98 грн, № СФ-0000228 від 30.09.2020 року у розмірі 313,11 грн, № СФ-0000287 від 30.11.2020 року у розмірі 362,79 грн, № СФ-0000319 від 31.12.2020 року у розмірі 419,74 грн, № СФ-0000346 від 31.01.2021 року у розмірі 510,83 грн, № СФ-0000366 від 28.02.2021 року у розмірі 448,18 грн, № СФ-0000412 від 31.03.2021 року у розмірі 432,30 грн, № СФ-0000437 від 30.04.2021 року у розмірі 368,78 грн, № СФ-0000459 від 31.05.2021 року у розмірі 392,62 грн, № СФ-0000477 від 30.06.2021 року у розмірі 57,48 грн. Всього на 6 626,18 грн.

25.08.2020 року позивач направив третій особі лист вих. № Т1-10/1210 з проханням звернутися до суду із вимогами про дострокове розірвання договору від 04.07.2013 року.

26.08.2020 року позивач направив відповідачу претензію вих. № 101-10/1218-1 з вимогою у строк не пізніше ніж 01.09.2020 року сплати заборгованість у розмірі 19 749,79 грн. До претензій додано повторно копії рахунків-фактур за період з листопада 2019 року по липень 2020 року та розрахунок пені та 3 % річних станом на 25.08.2020 року.

30.09.2020 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях надало відповідь позивача вих. № 11-06-04318 щодо початку претензійної роботи з приводу дострокового розірвання договору від 04.07.2013 року.

03.03.2021 року позивач направив Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях лист вих. № 101-10/299 з проханням прийняти рішення про відмову продовженні договору оренди від 04.07.2013 року.

23.06.2021 року позивач направив Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях лист вих. № 101-10/1057 з проханням скласти акт приймання-передавання щодо повернення майна у зв`язку із закінченням договору від 04.07.2013 року та передати оформлені екземпляри акту для їх підписання балансоутримувачу.

20.07.2021 року позивач направив відповідачу претензію вих. № 101-10/1154 з вимогою у строк не пізніше ніж 26.07.2021 року сплати заборгованість у розмірі 39 375,39 грн. До претензій додано повторно копії рахунків-фактур за період з листопада 2019 року по червень 2021року та розрахунок пені та 3 % річних.

Оскільки, відповідач не здійснив оплату орендної плати у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором оренди від 04.07.2013 року у розмірі 36 421,44 грн., з яких: 32 151,75 грн. - основний борг, 3 383,91 грн. - пеня, 885,78 грн. - 3% річних; та виселення відповідача з нежитлового підвального приміщення № 21, з нежитлових приміщень №№ 77-80 та частини приміщення № 64, яке прилягає до приміщення № 77, приміщення №№ 61-64, 66", 66-76 першого поверху в будівлі службово-лабораторного корпусу за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 04.07.2013 року є договором найму (оренди).

Відповідно до частини першої статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною шостою статті 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною першою статті 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання штрафні (господарські) санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня). Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Господарський судом встановлено, що заборгованість відповідача за договором оренди становить 25 525,57 грн /26 400,79 грн - 875,22 грн (авансовий платіж) та борг за компенсацію комунальних послуг - 6 626,18 грн.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок пені та 3 % річних та встановлено його правильність. Так пеня становить 3 383,91 грн, 3 % річних - 885,78 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення орендної плати у розмірі 25 525,57 грн та відшкодування комунальних послуг у розмірі 6 626,18 грн підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Стосовно позовних вимог про виселення, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

У відповідності до положень ст. 316-320 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами, щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Господарський суд зазначає, що передаючи іншій особі майно на праві господарського відання, власник надає можливість відповідному суб`єкту підприємництва саме володіти, користуватися і розпоряджатися цим майном, водночас із певними обмеженнями. Однак встановлення таких обмежень щодо певного виду майна не може свідчити про виключення однієї зі складових права господарського відання. Суть права господарського відання полягає у сукупності прав щодо володіння, користування і розпорядження, а встановлені обмеження є лише унормуванням можливостей їх реалізації. У безспосередньому взаємозв`язку володіння, користування і розпорядження за своєю правовою природою слугує реалізації права господарського відання та фактично становить цілісний комплекс прав, який відповідно до мети своєї господарської діяльності може реалізовувати суб`єкт господарювання.

Як встановлено судом вище, об`єкт нерухомого майна, який складається з будівлі літ. «А», заг. площею 7287,6 кв.м., основною площею 5314,2 кв.м., який розташований за адресою: м. Одеса, пр. Шевченко, 12 в цілому, дійсно, на підставі свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю - службово-лабораторний корпус від 05.09.2008 року належить Державі, в особі Міністерства транспорту та зв`язку України на праві державної власності. Об`єкт знаходиться у господарському віданні Державного підприємства "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект".

Суд враховує також, що відповідно до п. 8.2 договору, орендодавець та балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану об`єкту оренди, а також його втрати (повної та часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору.

Таким чином, оскільки ДП "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" на праві господарського відання належить нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Одеса, пр. Шевченко, 12, то суд приходить до висновку, що позивач має право звертатися до відповідача із вимогою про виселення із спірного майна.

При цьому господарський суд враховує, що у ході розгляду справи третя особа Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях як власник майна підтримало позовні вимоги ДП "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" як балансоутримувача майна.

Як встановлено судом вище, договором від 20.07.2018 року про внесення змін до договору оренди від 04.07.2013 року нерухомого майна, що належить до державної власності пункт 10 договору доповнено реченням: «продовжити термін дії цього договору до 04.06.2021 року включно».

Згідно із статтею 626 ЦК України договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 та статтею 629 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з пунктом 2 статті 26 та пунктом 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Цьому кореспондує положення ч.1 ст. 785 ЦК України, відповідно до якої у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Таким чином судом встановлено, що спірний договір оренди припинено 04.06.2021 року внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

З урахуванням вказаного, господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність вимог позивача щодо вимог виселення відповідача на підставі пунктом 2 статті 26 та пунктом 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". У зв`язку із чим суд задовольняє позовні вимоги у цій частині.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не надано до суду жодних заперечень щодо встановлених судом обставин несплати орендної плати, та не наведено будь-яких інших обставин, які спростовують позовні вимоги, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ДП "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 4 540,00 грн, що вбачається із платіжного доручення № 9469 від 02.09.2021 року.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог ДП "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" у повному обсязі, судовий збір у розмірі 4 540,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Гулама Седика /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 / на користь Державного підприємства "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" /, адреса - 65058, м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12, e-mail: / заборгованість за договором оренди від 04.07.2013 року у розмірі 36 421,44 грн /тридцять шість тисяч чотириста двадцять одна гривня 44 копійки/, з яких: 32 151,75 грн. - основний борг, 3 383,91 грн. - пеня, 885,78 грн. - 3% річних.

3. Виселити фізичну особу-підприємця Гулама Седика /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 / з нежитлового підвального приміщення № 21, з нежитлових приміщень №№ 77-80 та частини приміщення № 64, яке прилягає до приміщення № 77, приміщення №№ 61-64, 66", 66-76 першого поверху в будівлі службово-лабораторного корпусу за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Гулама Седика /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 / на користь Державного підприємства "Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту "Чорноморндіпроект" /, адреса - 65058, м. Одеса, пр-т. Шевченка, 12, e-mail: / судовий збір у розмірі 4 540,00 грн /чотирти тисячі пятсот сорок гривень 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 30 грудня 2021 р.

Суддя Н.Д. Петренко