УХВАЛА

м. Київ

24.12.2021Справа № 910/21082/21

Суддя Борисенко І.І., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про про визнання недійсним акту, визначення розміру часток

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання акту приймання-передачі часток у статутному капіталі недійсним, визначення розміру часток учасників товариства.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 5 ст.164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

З аналогії цієї норми вбачається, що якщо позовна заява подається фізичною особою, до позовної заяви мають бути додані документи, що посвідчують фізичну особу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VI, визначено документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну; тимчасове посвідчення громадянина України.

Як вбачається з позовної заяви, остання підписана ОСОБА_1 , проте до матеріалів позовної заяви не додано документів, які посвідчують особу заявника, а саме належним чином засвідченої копії паспорту громадянина України або іншого документу, що посвідчує особу відповідно до п. 1 ч. 1 ст.13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VI.

Суд не приймає в якості належного доказу на підтвердження встановлення особи - підписанта - ОСОБА_1 надану копію з копії паспорта, (частково читабельна). Суд зазначає, що засвідчення копії з копії документа суперечить вимогам ДСТУ 4163:2020, у звязку з чим не приймається судом.

Суд зауважує, ст. 76 Закону України "Про нотаріат" із змінами, внесеними згідно із Законом № 1206-VII від 15.04.2014, передбачено, що вірність копії з копії документа може бути засвідчена нотаріусом, посадовою особою органу місцевого самоврядування, якщо вірність копії засвідчена в нотаріальному порядку або якщо ця копія видана підприємством, установою, організацією, що видала оригінал документа. В останньому випадку копія документа повинна бути викладена на бланку даного підприємства, установи, організації з відміткою про те, що оригінал документа знаходиться на даному підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважити, що позовна заява підписана особою, яка має права її підписувати.

Суд зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи викладене вище, позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання акту приймання-передачі часток у статутному капіталі недійсним, визначення розміру часток учасників товариства підлягає поверненню.

Згідно із ч. 8 ст.174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання акту приймання-передачі часток у статутному капіталі недійсним, визначення розміру часток учасників товариства - повернути.

2. Ухвала набирає законної сили 24.12.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя І.І. Борисенко