ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Черкаси справа № 925/944/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Школьна І.П., Юрченко Т.Л. - адвокати за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Зелко Груп" (м. Київ) до Комунального некомерційного підприємства "Черкаська міська інфекційна лікарня" (м. Черкаси) про стягнення 1 119 305,18 грн. та за зустрічним позовом

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 1 119 305,18 грн. з яких 546 368,91 грн. заборгованості за поставлений товар на підставі договору № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 року, 549 525,00 грн. заборгованості за фактично виконані роботи на підставі договору №о НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 та 23 411,27 грн. пені за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ухвалою від 17.08.2021 суд прийняв до розгляду зустрічний позов про визнання недійсним договору №о НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 в частині включення до загальної вартості робіт 473 025,00 грн. вартості блок-боксу. Ухвалою від 10.11.2021 усунуто помилку суду щодо прийняття до розгляду всіх вимог за зустрічним позовом, в т.ч. прийнято до розгляду і вимогу про стягнення з позивача на користь відповідача 359 510,76 грн. штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору про закупівлю товару № 032-20 від 16.10.2020.

Ухвалою від 17.08.2021 судом було закрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та відкрито за правилами загального позовного провадження.

В ході розгляду справи сторони просили свої позовні вимоги задовольнити повністю, проти взаємних вимог заперечували повністю або частково.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В рішенні сторони називаються позивач і відповідач як вони є за первісним позовом.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та заслухавши доводи і заперечення обох сторін, судом встановлено наступне:

По первісному позову.

З матеріалів справи вбачається, що між Комунальним некомерційним підприємством "Черкаська міська інфекційна лікарня" та ТОВ "ЗЕЛКО ГРУП" був укладений Договір № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 (а.с. 1 том 1).

За умовами цього договору позивач зобов`язався поставити, а відповідач прийняти і оплатити Компресор для забезпечення роботи дихальної апаратури, модель ZELKO 30 (у комплекті), кількість - 1 шт. і Кисневий концентратор ОхуG ОG 180 (у комплекті), кількість - 1шт., що змонтовано в мобільному блок-боксі компресорній (Товар), згідно Специфікації (Додаток №1) та Технічного опису (Додаток №2), які є невід`ємною частиною цього Договору. Код ДК 021:2015 (СРV2008) -33170000-2 Обладнання для анестезії та реанімації. Коди згідно з УКТЗЕД - 8414 - Компресор для забезпечення роботи дихальної апаратури; 9019 20 00 00 - Кисневий концентратор.

Згідно п. 1.2. Договору найменування, кількість, асортимент та ціна Товару, що постачається, зазначена в Додатку №1 (Специфікація товару), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Технічний опис Товару вказаний в Додатку № 2, що є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 17 том 1).

Загальна вартість Товару становить 1 092 737,83 грн., без ПДВ (п. 2.1.).

Порядок розрахунків за Товар було встановлено розділом 4 Договору. Авансом відповідачем мали бути сплачені:

- 50% вартості Товару, що становить 546 368,91 грн, - протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня укладення Договору;

- 20% вартості Товару, що становить 218 547,57 грн., - протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати попереднього платежу, але не пізніше одного календарного місяця.

Остаточна оплата, в розмірі 30% від загальної вартості Товару, що становить 327 812,35 грн. відповідачем мала бути здійснена протягом 5 (п`яти) банківських з дня підписання Сторонами Акту приймання - передачі.

Позивач доводить і це не заперечується відповідачем, що 19.10.2020 р. КНП "Черкаська міська інфекційна лікарня" платіжним дорученням № 338 здійснила часткову авансову оплату Товару, згідно рахунку № 311/1 від 19.10.2020 р., в сумі 546 368,92 грн. (а.с. 21 том 1).

Товар був доставлений відповідачу 22.02.2021 р., однак підтверджуючі поставку документи товарно-транспортна накладна N 40 від 21.02.2021р. та видаткова накладна N0 40 від 22.02.2021р. (а.с. 23, 24 том 1), з боку відповідача підписані не були.

Отже залишок боргу відповідача за договором № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 становить 546 368,91 грн. ( 1 092 737,83 - 546 368,92).

Відповідач в принципі не заперечує проти отримання товару за Договором № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020, однак заперечує поставку цього товару в тій комплектації, яка була обумовлено сторонами істотними умовами договору.

За своїм правовим змістом укладений між сторонами договір № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 є договором поставки.

Так, згідно положень ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За загальним правилом, згідно ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Слід вважати, що строк виконання зобов`язання по повній оплаті товару за договором № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 для відповідача є таким, що настав, оскільки станом на час вирішення спору товар за договором вже отримано, змонтовано та проведено щодо нього пуско-налагоджувальні роботи.

У відзиві на позов (а.с. 51 том 1) відповідач визнає свій борг перед позивачем на суму 546 368,91 грн.

Отже в цій частині первісний позов підлягає до задоволення, з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути 546 368,91 грн. залишку боргу за поставлений товар по договору № 032-20 від 06.10.2020 про закупівлю товару (а.с. 10 том 1), оскільки доказів добровільної сплати вказаної суми суду не подано.

В частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 549525,00 грн. заборгованості за фактично виконані роботи по договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 (а.с. 25 том 1), то суд, як вказано в обґрунтуванні до зустрічного позову, суд вже визначився, що ці вимоги підлягають лише до часткового задоволення.

Відповідач в цій частині позов визнав лише на суму 70000,00 грн. (а.с. 51 том 1).

Суд прийшов до висновку, що цей договір є частково недійсним і з ціни договору слід виключити вартість блок-боксу, яка входить у предмет та ціну договору № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 року і тому не підлягає подвійній оплаті з боку відповідача по справі.

Тому відповідач повинен сплатити позивачу по договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 року лише 76500,00 грн. залишку боргу (549525,00 - 473025,00), які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача примусово.

В частині вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 23411,27 грн. по договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пуско-налагоджувальних робіт від 05.03.2021 року судом встановлено наступне:

Пунктом 6.2. цього договору передбачено, що у разі затримки платежу згідно п. 3.2. Замовник-відповідач сплачує Виконавцю-позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості Товару за кожний день затримки.

У відповідності до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 року позивач надає відповідачу послуги з монтажу обладнання та проведення пуско-налагоджувальних робіт.

За умовами договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 року його сторонами не було визначено що таке "вартість Товару", з якої повинна розраховуватися пеня за порушення виконання зобов`язання по оплаті робіт.

При цьому у п. 6.2. договору іде посилання на порушення у вигляді затримки платежу згідно п. 3.2. договору, в той час як про платіж умова міститься у п. 3.1. договору і дане неузгодження сторонами не було виправлено.

За умовами цього договору відповідач на користь позивача оплачує послуги з установки блок-боксу та пусконалагоджувальні роботи обладнання компресорної станції (п. 1.1. Договору а.с. 25 том 1).

Договір містить критерії визначення вартості Послуги та суми договору (п. 13. та 2.1.), але не містить вказівки на визначення "вартості Товару" для застосування пені та її розрахунку.

Позивач просить суд витлумачити (а.с. 194 том 2), що пеню за вказаним договором можна розраховувати від розміру простроченого платежу 549 525,00 грн. з п. 3.1. договору за період з 22.03.2021 по 06.07.2021 на суму 23 411,27 (розрахунок а.с. 38 том 1).

Суд не погоджується з цими доводами, оскільки:

Пункт 6.2. договору надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт про пеню та її розрахунок, містить посилання виключно на п. 3.2. договору, в якому не йде мова про суму договору.

У відповідності до положень ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 року платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Тобто, пеня та спосіб її розрахунку є істотною умовою договору, з приводу якого сторонам слід дійти чіткої згоди про її розмір та порядок нарахування.

У відповідності до положень ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

За правилами ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Сторони не вимагали від суду постановити рішення про тлумачення умов договору надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт щодо пені та її обрахунку.

З урахуванням того, що ч. 4 ст. 231 ГК України дає сторонам договору широкий спектр для визначення бази нарахування пені, ці критерії відносяться лише до компетенції сторін, тому суд не може визначати їх замість сторін і стверджувати, що у даному випадку, єдиною базою для нарахування пені могла бути лише сума простроченого платежу по договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 року.

З цих підстав суд приходить до висновку, що сторонами не було визначено чіткого критерію для бази розрахунку пені по Договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 року для її нарахування позивачем і стягнення з відповідача.

Оскільки формулювання п. 6.2 договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 року не дозволяє визначити однозначно базу для нарахування пені, а такий критерій як "вартість Товару" не визначений договором, то підстав для нарахування та стягнення пені немає і в цій частині первісний позов до задоволення не підлягає.

По зустрічному позову.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено Договір N НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021р. (а.с. 25 том 1- далі Договір про виконання робіт).

Відповідно до умов Договору про виконання робіт позивач зобов`язався:

1) провести роботи з установки блок-бокса (контейнера) компресорної станції для забезпечення роботи дихальної апаратури та монтаж обладнання, а саме Компресора для забезпечення роботи дихальної апаратури, модель ZELKO 30 (у комплекті), кількість - 1 шт. і Кисневого концентратора ОхуG ОG 180 (у комплекті) в кількості - 1шт. всередині блок-бокса (контейнера) в кількості 1 шт. Перелік обладнання компресорної станції вказано в Додатку № 1 до Договору про закупівлю товару № 032-20.

2) виконати пусконалагоджувальні роботи обладнання компресорної станції .

Відповідач зобов`язався прийняти та оплатити ці роботи і послуги.

Позивач вказав, що за цим договором про виконання робіт монтажу та пусконаладці підлягало обладнання, яке вже було фактично поставлено позивачем на користь відповідача 22.02.2021 р. згідно з Договором про закупівлю товару № 032-20 від 16.10.2020 (а.с. 10 том 1).

Сторонами погоджено, що загальна вартість надання послуг міститься у Специфікації Додатку № 1 до Договору. Додаток № 1 є невід`ємною частиною даного договору. Перелік робіт, що входить в послуги, та включений в загальну вартість Договору міститься у специфікації Додатку № 2 до Договору. Додаток № 2 є невід`ємною частиною цього договору. Перелік матеріалів, включених в загальну вартість Договору міститься у специфікації Додатку № 3 до Договору. Додаток № 3 є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.3-1.5).

Згідно п. 2.1. Договору про виконання робіт загальна сума договору складає 549 525, 00 грн. без ПДВ.

Позивач вказує, що фактично роботи по монтажу та пусконаладці згідно Договору про виконання робіт були завершені 17.03.2021 р, внаслідок чого обладнання введено в експлуатацію, що підтверджується Актом надання послуг N 46 від 17.03.2021р. (а.с. 32 том 1). У Акті вказано, що позивач виконав для відповідача монтаж обладнання всередині утепленого блок-боксу (контейнера) з урахуванням витратних та монтажних матеріалів.

Позивач вказав, що в порушення умов п. 3.1. Договору про виконання робіт про те, що 100% від суми договору в розмірі 549525,00 грн. відповідач перераховує позивачу впродовж 3х банківських днів після підписання сторонами акту виконаних робіт -- відповідач виконані роботи не оплатив.

Борг за розрахунками позивача становить 549 525, 00 грн., які позивач просить стягнути в межах первісного позову.

Ухвалою від 17.08.2021 та з урахуванням ухвали від 10.11.2021 (а.с. 162 том 2) суд прийняв до розгляду зустрічний позов про визнання недійсним договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 в частині включення до загальної вартості робіт 473 025,00 грн., як вартості блок-боксу та про стягнення з позивача на користь відповідача 359 510,76 грн. санкцій за неналежне виконання позивачем умов договору № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 року.

В обґрунтування зустрічного позову вказано, що договір № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 відповідач уклав на вкрай невигідних для себе умовах та під тиском тяжких обставин, перебуваючи в скрутному становищі, в зв`язку із різким збільшенням хворих, що потребували інтенсивної терапії з підключенням до апаратів штучної вентиляції легень .

В подальшому поясненням від 26.11.2021 (а.с. 165 том 2) відповідач доповнив правову підставу позову вказівкою на те, що крім укладення договору під впливом тяжких обставин, спірний договір № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 лікарнею також було укладено і під впливом помилки, що має істотне значення, зокрема, в предметі правочину.

Такі процесуальні дії відповідача не є зміною підстави чи предмету позову.

При цьому суд виходить з правових позицій абзацу 7 підпункту 3.12 пункту 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" де вказано наступне:

не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Відповідачем у справі, зокрема, вказано на таке:

При укладенні договору № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 року відповідач з його розділу 1 про предмет договору зробив висновок, що позивач повинен поставити йому перелічене в п. 1.1. обладнання (Компресор для забезпечення роботи дихальної апаратури та Кисневий концентратор), які змонтовані в мобільному блок-боксі компресорній. Тобто, блок-бокс за прямим змістом договору є складовою частиною товару, який замовив відповідач і його зобов`язався поставити позивач.

Так само товар описано і в Додатку № 2 до цього договору про закупівлю (а.с. 17 том 1) - в ньому подано технічний опис обладнання, "змонтованого в мобільному блок-боксі компресорної, що постачається замовнику".

На думку відповідача, вартість блок-боксу повинна входити у вартість договору про закупівлю товару.

Також відповідач спирається на відомості з Електронної системи публічних закупівель Prozorro (це онлайн-платформа, де державні та комунальні замовники оголошують тендери на закупівлю товарів, робіт і послуг, а представники бізнесу конкурують на торгах за можливість поставити це державі) про опис товару на закупівлю якого оголошено тендер (а.с. 150 том 2). Так у розділі назва предмету закупівлі з Протоколу розкриття тендерних пропозицій UA-2020-10-19-001478-с (а.с. 130 том 1, а.с. 150 том 2) вказано про поставку обладнання Компресор для забезпечення роботи дихальної апаратури у комплекті; кисневий концентратор у комплекті, що змонтовано у мобільному блок-боксі.

У відповідності до положень ст. 186-188 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором.

Незважаючи на доводи позивача про те, що компресори для забезпечення роботи дихальної апаратури з кисневими концентраторами можуть використовуватися без мобільних блок-боксів і такі договори позивач укладав із КНП "Бердичівська міська лікарня" (а.с. 162,168 том 1) --- за умовами конкретного договору між сторонами № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 мова йшла про придбання обладнання, вже змонтованого у мобільному блок-боксі, що було істотною умовою цього договору.

Таке саме формулювання про обладнання, змонтоване у мобільному блок-боксі компресорної, міститься у технічному описі обладнання (додаток № 2 до договору між сторонами № 032-20 від 16.1.2020 (а.с. 17 том 1).

Натомість після укладення договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 лікарнею виявлено, що Специфікація № 1 містить найменування послуги "монтаж обладнання всередині утепленого блок-боксу (контейнера) з урахуванням витрат них та монтажних матеріалів (а.с. 29 том 1)

Специфікація № 3 до цього договору містить найменування матеріалів у виді "Блок-бокс (контейнер) утеплений, обладнаний системами вентиляції, пожежної сигналізації, зливу конденсату, з електрошафою та повною обв`язкою для кисневої станції вартістю 473 025,00 грн. (а.с. 31 том 1) який відповідач повинен оплатити додатково на виконання умов договору про надання послуг з монтажу обладнання.

Статтею 229 ЦК України визначено правові наслідки правочину, який вчинено під впливом помилки. Так, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов`язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов`язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.

Згідно положень ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

За результатами оцінки доказів у справі суд схиляється до висновку про те, що у поведінці відповідача мала місце помилка щодо істотних умов договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 в частині предмету цього договору, а не укладення його під впливом тяжких обставин.

Згідно ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Суд вважає, що переконливих доказів існування таких обставин і використання позивачем цих обставин для спонукання відповідача укласти такий договір на вкрай невигідних для лікарні умовах, відповідач суду не надав. Натомість обставини справи вказують на помилку відповідача в істотних умовах договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 з урахуванням предмету договору № 032-20 від 16.10.2020 року, що вже проаналізовано судом у рішенні.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Блок-бокс входить до предмету поставки за договором № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 (а.с. 10 том 1), тому його вартість у складі товару покривається ціною договору в сумі 1 092 737,83 грн., яка була узгоджена сторонами.

За доводами представників обох сторін, ініціатором укладення обох договорів між сторонами був позивач і саме його текст договорів пропонувався для підписання відповідачу.

В даному випадку суд вважає, що якщо позивач помилився при визначенні загальної ціни договору № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 (а.с. 10 том 1), яка не охопила вартість блок-боксу, що підлягає поставці як складова частина обладнання, то дана помилка не повинна перекладатися на відповідача, як на покупця товару. Така помилка вчинена на страх і ризик комерційної діяльності позивача.

Крім того, за рахунок саме такої ціни договору і такого визначення предмету договору позивач став переможцем процедури закупівлі (а.с. 130 том 1), а тому саме позивач повинен нести всі фінансові ризики подальшого виконання між сторонами обох договорів, з приводу яких виник спір у справі.

Також відповідач звертає увагу суду, що продаючи відповідачу блок-бокс як витратний і монтажний матеріал вартістю 473 025,00 грн. (Специфікація № 3 а.с. 31 том 1), позивач придбав його по ціні 230 250,00 грн. за 1 шт, що вбачається із Специфікації до договору поставки № 14856 від 29.10.2020 із постачальником позивача (а.с. 113 том 1).

Отже, оскільки відповідач уклав спірний договір під впливом помилки, слід визнати недійсним договір № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 в частині включення до загальної вартості робіт 473 025,00 грн. вартості блок-боксу (п. 1.3. договору, Специфікація Додаток № 1 та п. 2.1. Договору) що передбачений цим договором як витратний та монтажний матеріал (Специфікація № 3 а.с. 31 том 1).

З цих підстав відповідач не повинен оплачувати позивачу вартість блок-боксу у складі оплати послуги з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт по договору від 05.03.2021.

Згідно п. 2.1. Договору надання послуг від 05.03.2021 загальна сума договору складає 549 525,00 грн. (а.с. 25 том 1).

Згідно специфікації № 1 (а.с. 29 том) до цієї суми входить 543025,00 грн. послуги з монтажу обладнання всередині утепленого блок-боксу (контейнера) з урахуванням витратних та монтажних матеріалів і пусконалагоджувальні роботи на суму 6500,00 грн.

Згідно Специфікації № 3 (а.с. 31 том 1) вартість блок-боксу, як витратного та монтажного матеріалу, становить 473 025,00 грн.

Отже за виключенням вартості блок-боксу відповідач повинен сплатити позивачу по договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 року лише 76500,00 грн. (549525,00 - 473025,00), а не 70 000,00 грн. як визнає цю вимогу відповідач.

Вказана сума коштів підлягає до примусового стягнення з відповідача по справі на користь позивача, строк виконання даного зобов`язання є таким, що настав.

Відповідач за зустрічним позовом також просить стягнути з позивача 218 547,57 грн. штрафу за порушення поставки товару по комплектності; 64471,53 грн. пені та 76491,65 грн. штрафу за порушення строків виконання зобов`язання по поставці товару за договором № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020.

З приводу цих вимог судом встановлено наступне:

За умовами Договору № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 (а.с. 1 том 1) позивач зобов`язався поставити, а відповідач прийняти і оплатити Компресор для забезпечення роботи дихальної апаратури, модель ZELKO 30 (у комплекті), кількість - 1 шт. і Кисневий концентратор ОхуG ОG 180 (у комплекті), кількість - 1шт., що змонтовано в мобільному блок-боксі компресорній (Товар), загальна вартість якого становить 1 092 737,83 грн., без ПДВ (п. 2.1.).

Термін поставки згідно п. 3.1. вказаного договору - 10 тижнів з дати отримання суми авансового платежу, але не пізніше 24.12.2020.

Фактична поставка - 22.02.2021 за видатковою накладною № 40 (а.с. 24 том 1). Кількість прострочення - 61 день.

Суд вже визначився та обґрунтував, що за умовами формулювання предмету договору, у складі Товару є блок-бокс, в якому повинно бути змонтовано обладнання, тому він в обов`язковому порядку повинен бути поставлений відповідачу у складі Товару ( як річ та її приналежність).

По видатковій накладній (а.с. 24 том 1) позивач відповідачу поставив лише Компресор для забезпечення роботи дихальної апаратури у комплекті та Кисневий концентратор у комплекті на суму 1 092 737,83 грн. без вказівки на поставку блок-бокса. Як вбачається із умов Договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 року, блок-бокс фактично було передано відповідачу за результатами виконання даного договору як витратний та монтажний матеріал аж 17.03.2021 коли були завершені всі монтажні та пусконалагоджувальні роботи (акт а.с. 32 том 1).

За умовами договору № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 (а.с. 1 том 1) Товар, який складає предмет цього договору, є цілісним об`єктом і не може розглядатися як сукупність самостійних частин. Тому сукупна вартість товару за договором з урахуванням блок-боксу становить 1 092 737,83 грн.

За умовами договору на закупівлю товару (розділ 8) передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за даним договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

При цьому за порушення строків поставки Товару, Постачальник сплачує на користь Покупця неустойку у розмірі 0,1 % вартості товарів, з яких допущено прострочення строків поставки, за кожний день прострочення, але не більше 20% від загальної вартості несвоєчасно поставленого Товару.

Штраф нараховується, якщо затримка становить більше 10 робочих днів. При цьому порядок обрахунку штрафу договором не визначено.

Відповідач просить стягнути із позивача за порушення умов договору про закупівлю товару № 032-20 від 16.10.2020 штраф та пеню в загальному розмірі 359 510,75 грн., і при цьому застосувати до позивача ч. 2 ст.231 ГК України, яка містить такі положення:

*у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

*за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

*за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У сторін немає спору з приводу того, що фінансування лікарні для придбання товару за договором № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 (а.с. 1 том 1) проводиться виключно за рахунок коштів державного бюджету, про що суду відповідачем подано довідку від Комунального некомерційного підприємства "Черкаська міська інфекційна лікарня" від 26.11.2021 № 863/1(а.с. 187 том 2). Кошти, за які відповідач придбавав товар по договору № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 (а.с. 1 том 1) є коштами державного бюджету, отриманими від Національної служби здоров`я України за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.

Договором № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 сторони не передбачили відповідальність позивача за некомплектність товару що поставляється, тому в даному випадку відповідачем може бути застосовано штраф в розмірі 20% від ціни товару (п. 2.1) на суму 218 547,57 грн. за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів:

1092737,83 х 20% = 218 547,57 грн.

Неустойка (як пеня за способом її обрахунку) за порушення строків поставки товару передбачена договором між сторонами (п. 8.2), її розмір та порядок нарахування співпадає із положеннями ч. 2 ст.231 ГК України і відповідач при розрахунку пені не вийшов за обмеження 20% від загальної вартості несвоєчасно поставленого Товару, як передбачено п. 8.2. договору про закупівлю товару № 032-20.

Можливість нарахування пені за негрошове зобов`язання передбачено положеннями ч. 4 ст. 231 ГК України -- у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При розрахунку пені 0,1% за порушення строків виконання зобов`язання відповідач допустив помилку у підрахунку днів прострочення (їх 61 замість вказаних 59) і тому пеня могла бути нарахована в сумі 66 657,00 грн.

Оскільки відповідач свої вимоги по пені не змінив, то суд приймає її розрахунок в розмірі 64 471,53 грн. як вірний (а.с. 66 том 1).

Спосіб розрахунку штрафу за прострочення виконання зобов`язання понад 10 днів сторони у розділі 8 договору № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 (а.с. 1 том 1) не визначили, тому відповідачем до позивача може бути застосований штраф у розмірі 7% від вартості товару за прострочення понад 30 днів, як передбачено ч.2 ст. 231 ГК України.

1092737,83 х 7% = 76491,65 грн. Розрахунок даного штрафу зроблено вірно.

Взаємні розрахунки за позовними вимогами сторонами в ході розгляду справи не проведено, строки виконання зобов`язань за первісними та зустрічними вимогами, що складаються предмет спору, є такими, що настали.

Сторони довели правові підстави своїх позовних вимог зібраними у справі доказами, однак первісний позов слід задовольнити частково, а зустрічний позов підлягає до повного задоволення.

З цих підстав норма ч. 11 ст. 238 ГПК України про зустрічне зарахування коштів за первісними та зустрічними позовними вимогами до застосування не підлягає.

На підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України, з урахуванням, що спори виникли через неправильні дії обох сторін, суд вважає за доцільне сплачений ними судовий збір за первісним та зустрічним позовом покласти у повній сумі на іншу сторону-відповідача у кожному позові.

Керуючись ст. 238,240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Черкаська міська інфекційна лікарня" (ідентифікаційний код 02004976, м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 210/1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Зелко Груп" (ідентифікаційний код 39536117, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 4а) залишок боргу в сумі 546 368,91 грн. за договором № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 року; 76500,00 грн. основного боргу по договору № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 року та 16 789,58 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

У стягненні пені та решти заявлених до стягнення коштів за договором № НП 11/20-003-2 від 05.03.2021 відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір № НП 11/20-003-2 надання послуг з монтажу обладнання та проведення пусконалагоджувальних робіт від 05.03.2021 в частині включення до загальної вартості робіт 473 025,00 грн. як вартості блок-боксу (п. 1.3. договору, Специфікація Додаток № 1 та п. 2.1. Договору).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Зелко Груп" (ідентифікаційний код 39536117, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 4а) на користь Комунального некомерційного підприємства "Черкаська міська інфекційна лікарня" (ідентифікаційний код 02004976, м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 210/1) - 218547,57 грн. як 20% штрафу за некомплектність товару; 76 491,65 грн. штрафу 7% та 64 471,53 грн. пені за порушення строків виконання зобов`язання по договору № 032-20 про закупівлю товару від 16.10.2020 року та 7 662,66 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 06 січня 2022 року

Суддя Н.М. Спаських