ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" грудня 2021 р. Справа № 904/6675/21

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Олексюк Г.Є., перевіривши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Заславського Дмитра Ілліча на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.11.2021 р. у справі № 904/6675/21 (суддя Тварковський А.А., повний текст рішення складено 26.11.2021 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оллкомп"

до Фізичної особи-підприємця Заславського Дмитра Ілліча

про стягнення 1 471 319, 11 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оллкомп" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Заславського Дмитра Ілліча про стягнення 1 471 319, 11 грн, з яких: 1 201 200 грн - основний борг, 29 054, 59 грн - 3 % річних, 111 542, 50 грн - інфляційні втрати та 129 522, 02 грн - пені.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 16.11.2021 р. у справі №904/6675/21 позов задоволено частково. Стягнуто з позивача на користь відповідача 1 201 200 грн - основного боргу, 114 938,76 грн - пені, 28 974, 53 грн - 3 % річних, 111 542, 5 грн - інфляційних втрат та 21 849, 84 грн - витрат на сплату судового збору. У стягненні 14 583, 26 грн - пені та 80,06 грн - 3 % річних - відмовлено, у зв`язку з чим витрати на сплату судового збору в сумі 219,95 грн залишено за позивачем.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оллкомп" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з позивача інфляційних втрат та пені, прийняти в цій частині нове рішення, яким у стягнення інфляційних втрат - відмовити, а заявлений до стягнення розмір пені зменшити на 99 %.

Одночасно скаржник подав до суду клопотання, в якому просить відстрочити йому сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, посилаючись на положення ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", ст. 129 Конституції України, важкий майновий стан, що стверджується довідкою вих. № 275/ІІІ від 14.12.2021 р. та значний розмір судового збору за подання апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються серед іншого, докази сплати судового збору.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2021 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2 270 грн.

Пунктами 2.1., 2.2. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2.4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно п. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення 114 938,76 грн - пені та 111 542, 5 грн - інфляційних втрат. Тобто, фактично скаржник оскаржує рішення суду в частині стягнення з нього 226 481, 26 грн.

Тому, виходячи з п. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", а також враховуючи предмет апеляційного оскарження, розмір судового збору за подання апеляційної скарги у даному випадку становить 5 095, 83 грн (226 481, 26 * 1,5 % = 3 397, 22 х 150 % = 5 095,83 грн).

Однак, скаржником при поданні апеляційної скарги не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

В свою чергу, обґрунтовуючи клопотання про відстрочення від сплати судового збору, скаржник посилається на скрутний матеріальний стан, що стверджується довідкою вих. № 275/ІІІ від 14.12.2021 р. та значний розмір судового збору за подання апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення від сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

Таким чином, відстрочення від сплати судового збору з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити від сплати судового збору.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши доводи, наведені апелянтом в обґрунтування вимог заявленого ним клопотання, суд не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення від сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Додана скаржником до апеляційної скарги довідка вих. № 275/ІІІ від 14.12.2021 р., в якій йдеться про те, що в АТ "МІБ" скаржнику відкрито рахунок на якому залишок коштів, станом на 14.12.2021 р., становить 845,68 грн, не є тим доказом, який вказує на обставини для застосування підстав, визначених ст. 8 Закону України "Про судовий збір". Враховуючи вищенаведене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги статті 258 ГПК України, що відповідно до статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Заславського Дмитра Ілліча про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.11.2021 р. у справі № 904/6675/21.

2. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Заславського Дмитра Ілліча на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.11.2021 р. у справі № 904/6675/21 - залишити без руху.

3. Надати скаржнику 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надання доказів сплати судового збору на суму 5 095, 83 грн.

4. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Олексюк Г.Є.