РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021Справа № 910/16988/21

Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторинок на Кільцевій"

до Державного підприємства спеціального зв`язку

про стягнення 42 688,54 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторинок на Кільцевій" до Державного підприємства спеціального зв`язку про стягнення 42 688,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором закупівлі (поставки) № 06/11/20 від 06.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/16988/21, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

19.11.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов.

23.12.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/16988/21 була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана ними, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авторинок на Кільцевій" (Постачальник) та Державним підприємством спеціального зв`язку (Покупець) укладено договір закупівлі (поставки) № 06/11/20 (надалі також - договір), відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати Покупцю у власність товар згідно ДК 34351100-3 «Автомобільні шини», (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його в порядку та на умовах Договору.

Відповідно до п. 1.2 договору, найменування Товару, асортимент, кількість, ціна, вимоги щодо якості Товару, тощо, наведені в Специфікації, що е Додатком № 1 до Договору (далі - Специфікація).

Згідно з п. 3.1 договору, загальна вартість цього Договору визначається відповідно до Додатку №1 до Договору та становить без ПДВ 507 357,50 грн, крім того ПДВ 101 471,50 грн, разом з ПДВ 608 829,00 грн (далі - Загальна вартість договору).

У п. 3.3 договору встановлено, що оплата за поставлений Товар здійснюється Покупцем по кожному факту поставки Товару за відповідною Заявкою, на підставі оригіналу рахунку-фактури шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в розділі 13 цього Договору, протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати отримання від Постачальника оригіналу рахунку-фактури, належним чином оформлених Сторонами видаткових накладних та Акту (-ів) приймання-передачі Товару, (надалі - Акт).

Поставка Товару відбувається на умовах DDP в редакції Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс 2010». Постачальник зобов`язаний здійснити поставку Товару на адреси Покупця, що визначені в Заявці (форма заявки - Додатку №3 до цього Договору), протягом 10 десяти) робочих днів з моменту підписання цього Договору АБО з моменту отримання Заявки від Покупця. Приймання-передача Товару по кількості згідно Додатку №1 до цього Договору та

відповідної якості згідно розділу 2 цього Договору, здійснюється уповноваженими, представниками Покупця та Постачальника, шляхом підписання видаткових накладних та Акту (-ів), які підтверджують/підтверджуватимуть відповідність Товару кількісним, якісним та технічним характеристикам, що визначені в Додатку №1 до цього Договору та розділі 2 цього Договору. (п. 4.1 договору)

Цей Договір набирає чинності з моменту його Підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками Сторін (за наявності) та діє по 31.12.2021 року, включно, а в частині гарантійного обслуговування Товару - до закінчення строку гарантійного обслуговування визначеного Розділом 11 цього Договору. (п. 10.1 договору)

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач в свою чергу прийняв товар (автошини), що підтверджується видатковою накладною № 818 від 31.03.2021 на суму 39 537,60 грн.

Звергаючись до суду з цим позовом, позивач зазначав, що відповідач не здійснив оплату поставленого позивачем товару за договором, у зв`язку з чим його заборгованість становить 39 537,60 грн. Крім суми осново боргу позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні у розмірі 1035,89 грн, 3% річних у розмірі 585,00 грн та пеню у розмірі 1530,05 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає про відсутність події, що передбачає початок перебігу строку виконання зобов`язання, передбаченого п. 3.3 договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач поставив, а відповідач в свою чергу прийняв товар (автошини), що підтверджується видатковою накладною № 818 від 31.03.2021 на суму 39 537,60 грн, яка оформлена належним чином та підписана уповноваженими представниками сторін і скріплена печатками підприємств без зауважень та заперечень.

Водночас, після звернення позивача до суду з цим позовом та відкриття провадження у справі № 910/16988/21 відповідачем було сплачено позивачу заборгованість за договором у повному обсязі на суму 39 537,60 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 2301 від 23.10.2021 на суму 9537,60 грн та № 2642 від 06.12.2021.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

За таких обставин суд дійшов висновку про закриття провадження у справі № 910/16988/21 в частині стягнення основного боргу в розмірі 39 537,60 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами в цій частині.

Щодо нарахування позивачем та стягнення інфляційних у розмірі 1035,89 грн, 3% річних у розмірі 585,00 грн та пені у розмірі 1530,05 грн, нарахованих за період прострочення з 21.04.2021 по 18.10.2021, суд зазначає таке.

Як встановлено у п. 3.3 договору, оплата за поставлений Товар здійснюється Покупцем по кожному факту поставки Товару за відповідною Заявкою, на підставі оригіналу рахунку-фактури шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в розділі 13 цього Договору, протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати отримання від Постачальника оригіналу рахунку-фактури, належним чином оформлених Сторонами видаткових накладних та Акту (-ів) приймання-передачі Товару, (надалі - Акт).

Натомість, позивачем не надано до суду доказів направлення та отримання відповідачем усього обсягу документів, вказаних у п. 3.3 договору, що позбавляє суд можливості встановити дійсний період прострочення відповідача.

У зв`язку з викладеним, вказаний позивачем період прострочення суд визнає необґрунтованим, а здійснення відповідних нарахувань саме з 21.04.2021 - недоведеним, що має наслідком відмову у стягненні з відповідача пені, інфляційних та 3% річних.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, в частині закриття провадження у справі сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу у випадку звернення з відповідним клопотанням, а в частині відмови у задоволенні позовних вимог, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, залишається за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 231, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/16988/21 в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 39 537,60 грн.

2. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені, інфляційних та 3% річних відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 28.12.2021

Суддя Т. Ю. Трофименко