ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/990/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ММ-Буд" (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Профіт" (м.Житомир)

про стягнення 146289,51грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ММ-Буд" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Профіт" про стягнення 146289,51грн передоплати, а також судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 19.10.2021.

Підготовче засідання ухвалами суду неодноразово відкладалось.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.11.2021 судом прийнято до розгляду заяву позивача від 10.11.2021, в якій уточнено підстави звернення з даним позовом. Даною ухвалою також закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13.12.2021 розгляд справи по суті відкладено на 29.12.2021.

29.12.2021 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання від 29.12.2021, в якому представник просила провести судове засідання 29.12.2021 за її відсутності. Також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, витрати на правову допомогу просить задовольнити в межах підтвердженої суми.

Відповідач відзиву не подав, в судове засідання 29.12.2021 повноважного представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.108-110).

Відповідно до п. 4, 5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п.116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 (зі змінами), у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

В п.99-2 вказаних Правил передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Судом здійснено запит на отримання відомостей з офіційного сайту Укрпошта про відстеження поштового відправлення згідно з яким встановлено, що відправлення за трек-номером 329 (надіслана на юридичну адресу відповідача копія ухвали суду від 13.12.2021) було повернуто на адресу Господарського суду Житомирської області з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується реєстром на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції та витягом з сайту "Укрпошта" (а.с.108-110).

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі №915/1015/16).

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У даному випадку суд приймає до уваги те, що неотримання відповідачем кореспонденції, яка направлялась судом на його офіційну адресу, зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Крім того, з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, на офіційному сайті Господарського суду Житомирської області на веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ 13.12.2021 було розмішено оголошення про призначення судового засідання на 29.12.2021 о 12:30 для розгляду по суті справи №906/990/21.

Також, Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України до внесених до такого реєстру судових актів.

Слід врахувати, що відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи. Вищезазначені положення у сукупності зобов`язують відповідача до активної ролі в судовому розгляді справи для забезпечення найкоротшого строку вирішення спору та усунення обставин, що призводять до затягування господарського процесу.

Суд також звертає увагу, що у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок, зокрема про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989 р.).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд констатує, що ним було виконано норми Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомляв, відзиву не подав. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, суд не вважає відсутність представника відповідача в судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті, а тому дійшов висновку про розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ММ-Буд" (генпідрядник/позивач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Профіт" (субпідрядник/відповідач) укладено договір (далі-договір) (а.с.7-13).

У відповідності до п.1.1 договору, субпідрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи, зазначені в проектно-кошторисній документації (і при потребі зі змінами, внесеними до неї), що виготовлена на об`єкт "Капітальний ремонт благоустрою території "Дивосвіт" - парк розваг та відпочинку на Крошні в м.Житомир", а Генпідрядник - прийняти і оплатити такі роботи.

Згідно з пунктом 1.2 договору, найменування робіт - "Капітальний ремонт благоустрою території "Дивосвіт" - парк розваг та відпочинку на Крошні в м.Житомир".

Пунктом 2.1 договору сторони передбачили, що субпідрядник повинен виконати передбачені цим Договором роботи, якість яких відповідає умовам проектно-кошторисної документації та чинним державним стандартам в будівництві.

За умовами пункту 4.1 договору, Генпідрядник здійснює оплату вартості виконаних робіт по мірі надходження коштів від Замовника на оплату виконаних робіт згідно Актів виконаних робіт.

Строк виконання робіт - за умови своєчасного фінансування в повному обсязі до 31.12.2019 року (пункт 5.1 договору).

Згідно з пунктом 7.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

За умовами пункту 10.1 договору, цей Договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2019 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Договір підписано представниками сторін, а їх підписи скріплено печатками підприємств.

На виконання умов договору від 02.09.2019 відповідачем було виставлено рахунок на оплату №3 від 25.09.2019 за капітальний ремонт благоустрою території "Дивосвіт" на суму 146289,51грн (а.с.13 на звороті).

Як встановлено судом з поданих до справи доказів, згідно рахунку №3 від 25.09.2019, позивачем 27.09.2019 було здійснено попередню оплату на суму 146289,51грн, що підтверджується платіжним дорученням №744 від 27.09.2019 (а.с.14).

В подальшому, позивач направляв на адресу відповідача вимогу №14 від 27.12.2019 на повернення коштів, в якій просив повернути кошти в сумі 146289,51грн (а.с.15, докази надіслання - а.с.16).

14.06.2021 позивач звернувся до відповідача з повідомлення №4 від 14.06.2021 про припинення дії договору і вимогою про повернення коштів, в якому повідомляв про односторонню відмову від договору та вимагав в 3-денний термін з моменту отримання даного листа перерахувати суму 146289,51грн на розрахунковий рахунок ТОВ "ММ-Буд" (а.с.17, доказ надіслання та повернення - а.с.19).

22.10.2021 позивач направив відповідачу повідомлення №18 про припинення дії договору і вимогу про повернення коштів, в якому посилаючись на ч.4 ст.849 ЦК України та пп.4 п.6.2.4 договору від 02.09.2019, ТОВ "ММ-Буд" відмовилось від договору і вимагало повернення суми авансу 146289,51грн, яка 27.09.2019 була перерахована на рахунок ТОВ "Полісся Профіт" на підставі виставленого рахунку №3 від 25.09.2019 (а.с.58, докази надіслання а.с.59-60).

Однак, відповідач відповіді на вимоги і повідомлення позивача №14 від 27.12.2019, №4 від 14.06.2021, №18 від 22.10.2021 про припинення дії договору і повернення коштів не надав, кошти позивачу не повернув (в матеріалах справи відсутні докази протилежного).

Позивач, посилаючись на відмову від договору субпідряду від 02.09.2019 та неповернення відповідачем перерахованих коштів, звернувся з позовом у даній справі про стягнення здійсненої попередньої оплати в сумі 146289,51грн.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до положень ч.7 ст.180 ГК України, яка кореспондується з положеннями ч.1 ст.631 ЦК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Встановлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання.

Таким чином, саме особа, яка порушила зобов`язання повинна довести відсутність своєї вини у вказаному порушенні в силу вимог вищевказаних норм законодавства.

Згідно ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідач оплачені позивачем роботи по капітального ремонту благоустрою території "Дивосвіт" - парк розваг та відпочинку на Крошні в м.Житомирі в строк передбачений п.5.1 договору (до 31.12.2019), не виконав (докази протилежного в матеріалах справи відсутні).

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені, в тому числі, ст.849 ЦК України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (ч.1 ст.849 ЦК України);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч.2 ст.849 ЦК України);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч.3 ст.849 ЦК України);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч.4 ст.849 ЦК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 6.2.4 договору, Генпідрядник має право відмовитися від Договору в будь-який час до закінчення виконання робіт, оплативши Субпідряднику виконану частину робіт з відшкодуванням збитків, завданих такою відмовою.

Отже, враховуючи те, що строк виконання робіт було встановлено до 31.12.2019., однак роботи у вказаний строк відповідачем виконані не були, що не спростовано відповідачем у справі, а тому позивач мав право відповідно до ст.849, ст.1212 ЦК України та пп.4 п.6.2.4 договору, відмовитися від договору та вимагати повернення невикористаної суми авансу.

Таке право було реалізоване позивачем у зв`язку із доведеними обставинами прострочення виконання відповідачем робіт за договором від 02.09.2019, що вбачається зі змісту листів позивача №14 від 27.12.2019, №4 від 14.06.2021, №18 від 11.10.2021 про відмову від договору та повернення коштів.

Відповідно до ч.1, 3 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Враховуючи вище викладене, слід дійти висновку, що відмова генпідрядника від договору підряду, відповідно до положень ст.849 ЦК України, пп.4 п.6.2.4 договору, є підставою для задоволення вимоги про повернення невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог ст.1212 вказаного Кодексу.

Поряд з цим, відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку повернути заявлені до стягнення кошти та відсутність вини у порушенні строків виконання робіт.

Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, господарський суд доходить висновку про задоволення позовних про стягнення з відповідача на користь позивача 146289,51грн перерахованого авансу на підставі виставленого відповідачем рахунку, що повинно було бути вартістю проведених субпідрядником будівельних робіт.

Станом на час розгляду справи, відповідач зобов`язання щодо повернення отриманих коштів не виконав, у зв`язку з чим у відповідача існує заборгованість перед позивачем в сумі 146289,51грн.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми грошових коштів у розмірі 146289,51грн як попередньої оплати є обґрунтованими.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, позов ТОВ "ММ-Буд" про стягнення з відповідача попередньої оплати в розмірі 146289,51грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Що стосується витрат позивача на надання правової допомоги у розмірі 21800,00грн, суд враховує, що представник позивача просила задовольнити витрати на правову допомогу в межах підтвердженої суми.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи міститься посвідчення адвоката №103 від 13.01.2011, видане Кудіній М.Г. (а.с.22).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

06.05.2021 між адвокатом Кудіною Марією Геннадіївною (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ММ-Буд" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги (а.с.21).

Згідно з п.1.1 договору, правова допомога і представництво інтересів клієнта в справі про розірвання договору від 02.09.2019р б/н, укладеного між ТОВ "ММ-БУД" і ТОВ "ПОЛІССЯ ПРОФІТ"/ досудовий і судовий порядок /, стягнення з ТОВ "ПОЛІССЯ ПРОФІТ" 146 289,51грн, сплачених за договором від 02.09.2019р, судових витрат і витрат на правову допомогу, що будуть понесені клієнтом процесі розгляду справи в господарському суді.

Клієнт надає Адвокату наступні повноваження: бути представником Клієнта у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві, відповідачу, третій особі, заявнику, зацікавленій особі, з питань, пов`язаних із захистом прав, у тому числі право: пред`явити від імені Клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засіданнях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу Клієнта; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (їх завірені у встановленому порядку копії); подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати та подавати від імені Клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо; представляти інтереси Клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана із вирішенням питань, передбачених Договором; ознайомлюватися з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження - при звернення виконавчого документа до виконання; отримувати належне Клієнтові майно та грошові суми; робити виписки та копії з документів, що є в матеріалах справи та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, та при здійсненні виконавчого провадження; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників процесу та/або виконавчого провадження; оскаржувати рішення суду до касаційної інстанції; апелювати до вищої судової інстанції; оскаржувати дії чи бездіяльність посадових осіб (у тому числі виконавчих органів) у встановленому законодавством позасудовому порядку та користуватися при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати державне мито, обов`язкові збори та інші необхідні платежі; вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку Адвоката, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим Договором (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору, оплата послуг адвоката здійснюється у готівковій формі в еквіваленті 21 800,00грн., сплачується в гривневому еквіваленті на картковий рахунок адвоката в Приватбанку. Оплата послуг адвоката здійснюється у погодженій сумі незалежно від кількості судових засідань, інстанцій, а також кількості виготовлених в процес розгляду справи процесуальних документів.

Аванс вноситься в розмірі 13 000,00 грн.

За бажанням Клієнта в разі отримання рішення суду на користь Клієнта, останній може збільшити суму гонорару на власний розсуд.

Вказаний договір підписаний уповноваженими особами.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, останній надав також до матеріалів справи банківську виписку від 25.08.2021 про сплату послуг адвоката на суму 13000,00грн та банківську квитанцію від 25.06.2021 (а.с.23-24).

Для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання позивачу, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у господарському суді.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Отже, керуючись приписами ст.129 ГПК України, враховуючи, що позивачем підтверджено правовий статус представника - адвоката, надано докази оплати послуг прийнятих за договором про надання правової допомоги від 06.05.2021, оцінивши заявлені до стягнення витрати, юридичну кваліфікацію правовідносин у справі, з урахуванням всіх аспектів цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, суд встановив, що сума витрат на професійну правничу допомогу, яка заявлена до стягнення, погоджена сторонами, узгоджена з предметом позову, наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та обсягом таких послуг.

Факт понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00грн підтверджується банківською випискою від 25.08.2021 та квитанцією від 25.06.2021 (а.с.23,24).

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст.76,77 ГПК України).

Відповідно до частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач заперечень стосовно заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу не подав, клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявив.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як уже зазначалось у цьому рішенні, в клопотанні від 29.12.2021 представник позивача просила стягнути витрати на правову допомогу в межах підтвердженої суми. У даному випадку, згідно поданих доказів, підтверджена сума витрат на правову допомогу становить 13000,00грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з огляду на предмет позову, обсяг та зміст наданих адвокатом послуг, а також те, що позовні вимоги у справі задоволено повністю, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають відшкодуванню позивачеві в сумі 13000,00грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Профіт" (10014, Житомирська область, м.Житомир, вул.Довженка, будинок 47; ідентифікаційний код 39106614) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ММ-Буд" (10001, Житомирська область, м.Житомир, вул.Параджанова, будинок 125-Д; ідентифікаційний код 35299309):

- 146289,51грн попередньої оплати,

- 13000,00грн витрат на оплату послуг адвоката,

- 2270,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.12.21

Суддя Кравець С.Г.

Друк.

1 - в справу,

2 - позивачу (рек. з пов.),

3 - відповідачу на адресу: 10014, м.Житомир, вул.Довженка, будинок 47 (рек. з пов.).