номер провадження справи 15/171/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 Справа № 908/3309/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участю секретаря судового засіданням Кабак І.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Логіклабгрупа, 02098, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 29

до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3

про стягнення коштів

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Вінокуров В.О., довіреність № 22/02-21 від 22.02.2021;

від відповідача: Гриценко В.С., довіреніьсть № 2790 від 02.09.2019.

суть спору

15.11.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Логіклабгрупа, м. Київ до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Київ про стягнення заборгованості в розмірі 948 679,00 грн за договором поставки товару № 459(1)20УК/53-121-01-20-09973 від 16.12.2020, які складаються з основної суми заборгованості в розмірі 918 480,00 грн, інфляційних втрат в розмірі 19 162,41 грн, 3% річних в розмірі 11 036,59 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2021, справу № 908/3309/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Також, у позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю Логіклабгрупа, м. Київ просить суд здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 22.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3309/21. Присвоєно справі номер провадження № 15/171/21. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 22.12.2021.

Ухвалою суду від 29.11.2021 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Логіклабгрупа, м. Київ, щодо участі у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, по справі № 908/3309/21.

Ухвалою суду від 21.12.2021 задоволено заяву Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду по справі № 908/3309/21.

Призначено проведення судового засідання по справі на 22.12.2021 в режимі відеоконференції.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки товару № 459(1)20УК/53-121-01-20-09973 від 16.12.2020, щодо оплати отриманого товару, поставленого позивачем відповідачу, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 918 480,00 грн. Також позивач нарахував 19 162,41 грн втрат від інфляції та 11 036,59 грн 3% річних. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача присутній у судовому засіданні 22.12.2021 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позові б/н від 15.11.2021.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві № 28-23/29920 від 08.12.2021 в обґрунтування відзиву зазначив, що в договорі сторонами не встановлений строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ. На думку відповідача, позивачем неправильно визначено строки виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару за договором та суми ПДВ на поставлений товар, що в свою чергу, спричинило неправомірне нарахування інфляційних втрат та 3% річних. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Проте, позивачем не підтверджено наявність у ВП ЗАЕС простроченої заборгованості по договору в сумі 918 480,00 грн. Відповідач не заперечує факт реєстрації податкових накладних в ЄРПН, проте, зазначає, що на електронну адресу ВП ЗАЕС зареєстровані податкові накладні не надходили; строк сплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ в договорі встановлений не був, тому зобов`язання щодо оплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ не є простроченим. Також, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 19 000,00 грн, є неспівмірними, необгрунтованими та непропорційними до предмета спору.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме, програмно апаратного комплексу «Акорд».

В судому засіданні 22.12.2021 судом, в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Заслухавши доводи представника позивача, відповідача та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

16.12.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю Логіклабгрупа (позивач, постачальник) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (відповідач, покупець) укладений договір поставки № 403 (1) 20УК/53-121-01 -20-09886 (договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язувався поставити, а покупець прийняти і сплатити за товар, а саме: віброметр Екофізика « 111В» у кількості 2 шт., шумомір Екофізика « 110А» у кількості 2 шт., вимірювач параметрів електричного і магнітного полів «ВЕ-метр АТ 004 з НТМ Термінал» у кількості 2 шт. (надалі Товар).

Загальна вартість товару складає 918 480,00 грн з ПДВ.

Згідно з п. 1.2 договору, строк поставки товару - грудень 2020 року.

На підставі договору позивач здійснив ряд поставок товару на користь відповідача.

На підставі рахунку № Ю0003584 від 26.11.2020 поставлено позивачем, та прийнято відповідачем товару на суму 918 480,00 грн за наступними видатковими накладними:

- № Ю0003857 від 15.04.2021 на суму 350 400,00 грн. На підставі вказаної поставки позивачем зареєстровано податкову накладну № 162 від 15.04.2021. Строк оплати товару за вказаною накладною, в силу положень п. 3.2.-3.3. договору, сплинув 14.06.2021, проте товар не був оплачений відповідачем. Таким чином, станом на дату подачі позову, відповідач прострочив оплату за вказаною поставкою на 153 дні.

- № Ю0004280 від 26.04.2021 на суму 568 080,00 грн. На підставі вказаної поставки позивачем зареєстровано податкову накладну № 178 від 26.04.2021 Строк оплати товару за вказаною накладною, в силу положень п. 3.2.-3.3. договору, сплинув 25.06.2021, товар не був оплачений відповідачем. Таким чином, станом на дату подачі цього позову, відповідач прострочив оплату за вказаною поставкою на 142 дні.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що розрахунок за товар, здійснюється протягом 60 (шістдесят) календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів розрахунковий рахунок постачальника.

Пунктом 10.2. договору передбачений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спорів між сторонами.

08.11.2021 позивачем направлено на адресу відповідача претензію щодо сплати заборгованості № 459-1/П, яку відповідача залишив без відповіді, заборгованість не сплатив.

Відповідач зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого товару, як то встановлено в п. 3.2 договору, не виконав, що стало підставою звернення позивача з позовом до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Приписами ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічні приписи містять ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо своєчасної оплати за фактично прийнятий природний газ, у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений позивачем.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов`язання з оплати поставленого товару з боку відповідача виконані неналежним чином.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань підтверджено матеріалами справи. Доказів повної оплати основного боргу за договором поставки товару № 459(1)20УК/53-121-01-20-09973 від 16.12.2020 відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, вимоги про стягнення основної суми боргу в розмірі 918 480,00 грн задовольняються.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 11 036,59 грн за період з 15.06.2021 по 15.11.2021 та суму інфляційних втрат в розмірі 19 162,41 грн за період червень жовтень 2021.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов`язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником.

Факт порушення грошових зобов`язань відповідачем є доведеним. Період та розмір заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат визначені позивачем правильно, а тому вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 11 036,59 грн за період з 15.06.2021 по 15.11.2021 та суму інфляційних втрат в розмірі 19 162,41 грн за період червень жовтень 2021 підлягають задоволенню.

В позовній заяві позивач просив суд зазначити в рішенні за цим позовом про нарахування 3% річних до моменту виконання такого рішення відповідачем із вказівкою на правила розрахунку остаточної суми таких платежів щодо основного боргу.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Нарахування 3% річних здійснюється до моменту виконання судового рішення відповідачем за таким розрахунком: сума несплаченого основного боргу, яка на момент винесення судового рішення становить 918 480,00 грн (девятсот вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят гривень 00 коп.) х 3% річних (які для розрахунку відсотків обраховуються з фактичної кількості днів у році, за який здійснюється розрахунок: 365 або 366 днів) х кількість днів прострочення у відповідному році, починаючи з 16.11.2021 і до моменту повного виконання судового рішення відповідачем.

Доводи відповідача стовно того, що умовами договору сторони розмежували строки сплати ПДВ на поставлений товар та вартість самого товару, тобто, вартість товару сплачується протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару, а ПДВ сплачується після отримання покупцем від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), судом відхиляються як необґрунтовані, з огляду на таке.

Сторонами визначено у розділі 3 договору Умови і порядок оплати, що розрахунок за товар, здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки товару.

Таким чином, встановлений у п. 3.2 розділу 3 договору строк оплати за товар (60 календарних днів) визначений для оплати всієї вартості поставленого товару, у тому числі ПДВ.

Зазначення у п. 3.3 розділі 3 договору необхідності передачі постачальником покупцю податкової накладної та оплата ПДВ покупцем після надання такої податкової накладної у своїй взаємозалежності визначає, що податкова накладна має бути подана та зареєстрована у реєстрі постачальником, а оплата суми ПДВ здійснена покупцем на протязі визначеного сторонами строку для оплати за товар (60 календарних днів з дати поставки).

Будь-яких доказів звернення до позивача з приводу не передання податкової накладної відповідач суду не подав.

Крім того, відповідач безпідставно розділяє в часі строк оплати вартості товару без ПДВ та строк оплати самого ПДВ без жодної аргументації. Оскільки діючим законодавством та договором не передбачено окремий строк оплати суми ПДВ. Вартість товару є єдиною і включає в себе ПДВ, що повинно бути сплачене одночасно зі сплатою самих робіт, а саме - протягом 60 календарних днів з дати поставки товару.

Крім того, відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат позивач заявив про понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19 000,00 грн, проте доказів на підтвердження понесення цих витрат суду не надано, тому суд не здійснює розподіл витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Логіклабгрупа (02098, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 29; ідентифікаційний код юридичної особи 38576300) основний борг у розмірі 918 480,00 грн (дев`ятсот вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят гривень 00 коп.), 3% річних у розмірі 11 036,59 грн (одинадцять тисяч тридцять шість гривень 72 коп.), інфляційні втрати в розмірі 19 162,41 грн (дев`ятнадцять тисяч сто шістдесят дві гривні 41 коп.), витрати зі сплати судового збору в сумі 14 230,18 грн (чотирнадцять тисяч двісті тридцять гривень 18 коп.). Видати наказ.

Нарахування 3% річних здійснюється до моменту виконання судового рішення відповідачем за таким розрахунком: сума несплаченого основного боргу, яка на момент винесення судового рішення становить 918 480,00 грн (дев`ятсот вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят гривень 00 коп.) х 3% річних (які для розрахунку відсотків обраховуються з фактичної кількості днів у році, за який здійснюється розрахунок: 365 або 366 днів) х кількість днів прострочення у відповідному році, починаючи з 16.11.2021 і до моменту повного виконання судового рішення відповідачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 29 грудня 2021 року.

Суддя І. С. Горохов