ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.12.2021 Справа№ 914/2265/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Коссака С.М., при секретарі Побігайленко розглянувши матеріали скарги за вх.№4874/21 від 26.11.2021, вх.№4996/21 від 06.12.2021р. та вх. № 5041/21: Товариства з обмеженою відповідальністю РЕГІОН-ХОЛ, м. Львів;

на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Львів

у справі: №914/2265/20

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК, м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю САТУРН-11, м. Львів

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю РЕГІОН-ХОЛ, м. Львів

про виселення з нежитлових приміщень

заінтересована особа: Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК; Товариства з обмеженою відповідальністю САТУРН-11

Представники:

від скаржника: Галайський О.В.;

від ДВС: не з`явився;

від Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК: Деркач О.Р.

від Товариства з обмеженою відповідальністю САТУРН-11: не з`явився.

18.11.2021 року через канцелярію суду відповідачем-2 - Товариством з обмеженою відповідальністю РЕГІОН-ХОЛ подано скаргу за вх.№4717/21 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій скаржник просить: зупинити стягнення на підставі наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року в межах виконавчого провадження №67095421; визнати дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзвоник Марти Василівни щодо складання Акту невиконання наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року незаконними та скасувати Акт про невиконання наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року , складений у виконавчому провадженні №67095421.

Ухвалою суду від 22.11.2021 року судом скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю РЕГІОН-ХОЛ, м. Львів за вх.№4717/21 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернуто скаржнику без розгляду.

26.11.2021 року через канцелярію суду відповідачем-2 - Товариством з обмеженою відповідальністю РЕГІОН-ХОЛ подано скаргу за вх.№4874/21 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій скаржник просить: поновити строк на подачу скарги на дії державного виконавця та скасування акту про невиконання наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року, складений у виконавчому провадженні №67095421, зупинити стягнення на підставі наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року в межах виконавчого провадження №67095421; визнати дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзвоник Марти Василівни щодо складання Акту невиконання наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року незаконними та скасувати Акт про невиконання наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року, складений у виконавчому провадженні №67095421.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року відкладено вирішення питання щодо прийняття скарги за вх.№ 4874/21 від 26.11.2021р. на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Львів до повернення матеріалів справи №914/2265/20 із Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

01.12.2021 року на адресу Господарського суду Львівської області повернулися матеріали справи №914/2265/20 із Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю РЕГІОН-ХОЛ, м. Львів за вх.№ 4874/21 від 26.11.2021р. прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено у судовому засіданні.

06.12.2021 року через канцелярію суду відповідачем-2 - Товариством з обмеженою відповідальністю РЕГІОН-ХОЛ подано скаргу за вх.№4996/21 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій скаржник просить: зупинити стягнення на підставі наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року в межах виконавчого провадження №67095421; визнати дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзвоник Марти Василівни щодо складання Акту невиконання наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року незаконними та скасувати Акт про невиконання наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 24 листопада 2021 року, складений у виконавчому провадженні №67095421.

Ухвалою суду від 07.12.2021 року прийнято скаргу ТОВ РЕГІОН-ХОЛ від 06.12.2021р вх.№4996/21 та об`єднано для спільного розгляду в одному провадженні із скаргою ТОВ РЕГІОН-ХОЛ за вх.№4874/21 від 26.11.2021 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження №67095421, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 16.12.2021 о 11:10 год.

08.12.2021 року на поштову адресу суду відповідачем-2 - Товариством з обмеженою відповідальністю РЕГІОН-ХОЛ подано скаргу за вх.№5041/21 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій скаржник просить: зупинити стягнення на підставі наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року в межах виконавчого провадження №67095421; визнати дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзвоник Марти Василівни щодо складання Акту невиконання наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року незаконними та скасувати Акт про невиконання наказу Господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 26 листопада 2021 року, складений у виконавчому провадженні №67095421.

Ухвалою суду від 09.12.2021 року прийнято скаргу ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» від 08.12.2021р вх.№5041/21 та об`єднано для спільного розгляду в одному провадженні із скаргами ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» за вх.№4874/21 від 26.11.2021 та вх.№4996/21 від 06.12.2021р. на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження №67095421.

Судове засідання 16.12.2021 року відкладалося за клопотанням ДВС на 23.12.2021 року

У судове засідання 23.12.2021 року представник ДВС не з`явився, скаржник та заінтересована особа надала пояснення по суті справи.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Аргументи скаржника.

15 лютого 2021 року Господарським судом Львівської області було ухвалене рішення суду, яким задоволено позовні Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Стягувач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «САТУРН-11», Товариства з

обмеженою відповідальністю «РЕГЮН-ХОЛ» (далі - Скаржник/Боржник) про виселення з нежитлових приміщень.

24 листопада 2021 року Державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дзвоник Мартою Василівною (далі - Державний виконавець) був складений Акт про невиконання наказу Господарського суду Львівської області № 914/2265/20 від 16 березня 2021 року (далі - Акт). На час складання Акту, стороні Боржника не було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження № 67095421, на відповідне звернення сторони Боржника про надання копій матеріалів виконавчого провадження відповіді не надано, ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження неможливо, у зв язку з посиланням Державного виконавця на карантині заходи. З огляду на наведене інформація Боржника про дату, номер, сторони і місце відкриття виконавчого провадження є вичерпною, оскільки у останнього відсутній ідентифікатор доступу до виконавчого провадження № 67095421, який мав бути наданий Державним виконавцем разом з Постановою про відкриття виконавчого провадження.

Просить визнати дії державного виконавця по складанню актів про перевірку виконання рішення суду боржником від 09.11.2021р., 24.11.2021р., 26.11.2021р. неправомірними та скасувати їх.

Аргументи ДВС

У задоволенні скарги на дії державного виконавця просить відмовити в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Вважає, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, скерування постанови про відкриття виконавчого провадження, складання актів державним виконавцем від 09.11.2021р., 24.11.2021р. 26.11.2021р. є правомірними та вчинені у відповідності до законодавства про виконавче провадження.

Аргументи заінтересованої особи - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

У задоволенні скарги просить відмовити з підстав, зазначених у відзиві (вх.№29795/21).

Обставини справи.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 05 липня 2021 року, позов задоволений частково. У задоволенні позову в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн 11» про виселення з нежитлових приміщень відмовлено. Позов в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН ХОЛ» (, місцезнаходження: 79049, Львівська обл., м. Львів, Сихівський район, проспект Червоної Калини, будинок 62 А) задоволено. Ухвалено виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН-ХОЛ» (, місцезнаходження: 79049, Львівська обл., м. Львів, Сихівський район, проспект Червоної Калини, будинок 62 А) з нежитлових приміщень АЗС, що знаходяться за адресою: Львівська обл., Перемишлянський р-н, с.Брюховичі, вул. Івана Франка, буд. 222 (урочище Кривуля) загальною площею 73,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33); з нежитлових приміщень АЗС, що знаходяться за адресою Львівська обл., Городоцький р-н, с. Братковичі, вул. Гайдамацька, буд. 101 загальною площею 87,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 09); з нежитлових приміщень АЗС, що знаходяться за адресою Львівська обл., Сколівський р-н, смт. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, 207а загальною площею 43,3кв.м., (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 45), що були передані Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН - ХОЛ» за договорами суборенди №8-2018 від 08.08.2018; №30-2018 від 08.08.2018; №44/3-2018 від 08.08.2018. Також присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН ХОЛ» (, місцезнаходження: 79049, Львівська обл., м. Львів, Сихівський район, проспект Червоної Калини, будинок 62 А) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вулиця М.Грушевського, будинок 1Д, ) 3153,00 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03 листопада 2021 року у справі №914/2265/20 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон-Хол" залишено без задоволення, а судові рішення без змін.

Мотиви та норми права.

Спірні правовідносини щодо розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця безпосередньо регулюються Законом України «Про виконавче провадження» та Господарським процесуальним кодексом України, як законами, що мають спеціальні норми регулювання таких відносин, перед іншими.

Закон України «Про виконавче провадження», як і Господарський процесуальний кодекс України, містять норми про строки звернення із скаргою (ст. 74 закону та ст. 341 кодексу). Таким чином, першочерговим питанням, яке необхідно з`ясувати при розгляді цієї скарги, чи звернувся скаржник до суду із поданою скаргою у строк, передбачений законом. У подальшому, якщо судом буде встановлено, що строк для звернення не пропущений, розглянути скаргу по суті.

Отже, досліджуючи питання строку звернення з поданою скаргою до суду, суд зазначає наступне.

Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень Господарського процесуального кодексу України, вміщених у розділі VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №920/149/18).

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 08.10.2020, від 08.06.2021 та від 12.10.2021 у справі № 918/333/13-г, від 20.10.2020 у справі № 5019/337/11.

Приписами пункту «а» частини 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Також, у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 по справі № 5019/337/11 наведено висновок про застосування норм права, суть якого полягає в тому, що порівняльний аналіз змісту термінів «дізналася» та «повинна була дізнатися», що містяться у положеннях статті 341 ГПК України, дає підстави для висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

При цьому, Верховний Суд також вказав, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Відтак суд доходить висновку, що доводи скаржника щодо строку звернення до суду підставні та приймаються судом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 цього ж закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Виходячи з аналізу вказаної статті, боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Разом з тим, порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, проте ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця.

Отже, перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії (з врахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 756/9582/14-ц від 24 лютого 2021 року, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.05.2018 року у справі №916/1605Ї/15).

Судом встановлено, що відповідно до п.9 правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Міністерством юстиції України від 07.06.2017 року №1829/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2107 року за №699/30567 реєстрація вихідної кореспонденції органів державної виконавчої служби, приватного виконавця здійснюється в Системі в порядку, встановленому пунктами 5, 6 розділу ІV Положення про автоматизовану систему.

Дата реєстрації та вихідний номер документа формуються Системою.

За даними про зареєстрований вихідний документ Системою формується журнал реєстрації вихідної кореспонденції (додаток 5).

Якщо кореспонденція підлягає передачі установам, організаціям через кур`єра, дані про неї вносяться до розносної книги для місцевої кореспонденції (додаток 6).

Для направлення документів рекомендованими поштовими відправленнями формується список згрупованих поштових відправлень (рекомендованих поштових відправлень) (додаток 7).

Однак надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження не містять списку згрупованих поштових відправлень із зазначенням назви документа, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження, що надіслана боржнику. Наданий фіскальний чек від 12.10.2021 року містить лише назву боржника. Однак який саме документ направляється, то така інформація відсутня. А відтак суд доходить висновку, що державним виконавцем не дотримано вимог закону про виконавче провадження та названих вище актів в частині обов`язкової вказівки на назву документа, що зазначається у списку згрупованих поштових відправлень.

Отже, в частині визнання неправомірними дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Дзвоник Марти Василівни щодо складання Акту від 09.11.2021 року про невиконання наказу господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року вимога заявника підлягає задоволенню. Доказів про наявність і знання скаржником на час складання акту від 09.11.2021 року виконавчого провадження суду не надано.

Щодо інших вимог, зазначених у скаргах вх.№4996/21 та вх.№5041/21 суд доходить висновку про їх відмову та зазначає таке.

Судом встановлено, що під час складання Актів державного виконавця від 24.11.2021 року та 26.11.2021 року директор ТОВ «РЕГІОН-ХОЛЛ» знав про існування виконавчого провадження. Зокрема, відмовляючись від підписання зазначених актів, скаржником було зазначено, що про виконавче провадження він дізнався лише 09.11.2021 року. Про те постанови про відкриття виконавчого провадження не отримував. З цього приводу суду зазначає таке.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але тільки таким способом і до такої міри, що не порушує сутності цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06, § 230).

Так, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, nn. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, n. 29).

При цьому, Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11 -989заі18) згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

У постанові Верховного Суду від 20.10.2020 по справі № 5019/337/11 наведено висновок про застосування норм права, суть якого полягає в тому, що порівняльний аналіз змісту термінів «дізналася» та «повинна була дізнатися», що містяться у положеннях статті 341 ГПК України, дає підстави для висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

При цьому, Верховний Суд також вказав, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, то це є сталою та послідовною судовою практикою, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17 і Верховний Суд у справі № 918/333/13-г постанова від 12.10.2021 не вбачав підстав для відступу від такої.

Відтак скаржник знав про наявність виконавчого провадження щодо виконання рішення суду у справі №914/2265/20 при складанні наступних актів, а тому скарга в цій частині є безпідставною.

При цьому суд наголошує, що кореспонденція суду, яка направлялася скаржнику за юридичною адресою, в тому числі , що вказана ним у поданій до суду скарзі, поверталася із відміткою «адресат відсутній за вказаною адересою», на що звернуто увагу у судовому засіданні.

Відповідно до п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства

юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/20802, акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.

У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт.

У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.

У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються).

Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Щодо участі понятих при складанні актів суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону (готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих), а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Відтак доводи скаржника у цій частині судом відхиляються.

Щодо зупинення стягнення на підставі наказу господарського суду, зупинення виконавчого провадження суд зазначає таке.

Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Заявлені боржником заходи не можуть бути застосовані під час оскарження дій державного виконавця, оскільки такі заходи застосовуються судами під час розгляду справ, зокрема щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню ст.328 ГПК України).

Отже, клопотання заявника з цього приводу необгрунтоване, безпідставне, не грунтується на нормах господарського процесуального законодавства, а відтак не підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного вище, суд доходить висновку про часткове задоволення скарги (вх.№4874/21, вх.№4996/21 та №5041/21).

Керуючись ст. 233, 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Поновити строк Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН-ХОЛ» на подачу скарги (вх.№4874/21) на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Дзвоник Марти Василівни.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Дзвоник Марти Василівни щодо складання Акту від 09.11.2021 року про невиконання наказу господарського суду Львівської області №914/2265/20 від 16 березня 2021 року.

3. У задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по заяві, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.12.2021року.

Суддя Коссак С.М.