ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.12.2021 Справа №905/2066/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Демідової П.В., розглянувши матеріали справи №905/2066/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ, в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Лиман,

до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" м.Вугледар, Донецької області,

про стягнення штрафу у розмірі 313 870,00грн,-

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Донецька залізниця", звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" про стягнення штрафу у розмірі 313 870,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у накладних неправильно зазначено масу вантажу, у зв`язку з чим, у відповідності до ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, останньому нараховано штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Ухвалою суду від 03.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2066/21; визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

13.12.2021 від відповідача до суду надійшов відзив б/н від 08.12.2012 на позовну заяву про стягнення штрафу в розмірі 313 870,00грн, в якому він не погоджується і заявленими вимогами посилаючи на те, що комерційний акт, яким зафіксовано нестачу вантажу не надсилався на адресу підприємства; протоколи зважування в підтвердження факту недовантаження позивачем не надано; акт загальної форми не містить відомостей щодо способу яким встановлено недовантаження та на підтвердження факту неправильного зазначення відправником маси вантажу не надано жодних доказів, окрім комерційного акту. Також, відповідач просить зменшити розмір штрафу до однієї провізної плати за кожен вагон, враховуючи відсутність настання будь-яких негативних наслідків від вчиненого правопорушення та те, що розбіжність маси вантажу зазначеної у перевізних документах та маси вантажу під час приймання на пункті призначення не перевищує 1% норми природної втрати.

Згідно з положеннями ст.248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що якщо судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом у строки встановлені ухвалою суду.

На підставі приписів ч.2 ст.120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язкова.

Частиною 3 та 4 статті 120 ГПК України передбачено, що повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень і ухвала про вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів для вчинення відповідної процесуальної дії.

Сторонам в установленому порядку була направлена ухвала суду від 03.11.2021 про відкриття провадження у справі рекомендованими листами з повідомленням, які повернуті на адресу суду з відмітками про вручення 26.11.2021 та 30.11.2021.

Таким чином, суд враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, наявність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці, згідно залізничної накладної №53896932, ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 відправило вантаж вугілля кам`яне, не поіменоване в алфавіті, із визначенням станції призначення Роти Донецької залізниці.

Відповідно до розділу 24 накладної №53896932 загальна маса вантажу складає 454 200кг, зокрема за відомістю вагонів маса вантажу у вагоні №63820302 складає 64500кг (нетто), у вагоні №64020902 67770кг (нетто), №53167391 62300кг (нетто), №65308686 62900кг (нетто), №60832201 65600кг (нетто), №59672824 67000кг (нетто), №62800529 64200кг (нетто).

Згідно розділу 26 вищезазначеної накладної, маса вантажу визначена на вагонних вагах (200т) Заводський №0049 відправником.

На станції призначення Роти Донецької залізниці під час перевірки було виявлено, що маса вантажу у вагонах №53167391, №59672924, №60832201, №63820302, №64020902, №65308686 та №62800529 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що було складено акт загальної форми №140 від 13.04.2021 та комерційний акт № 496100/82 від 13.04.2021.

Так, актом загальної форми №140 від 13.04.2021 встановлено, що при комісійному зважуванні на вагах ВЄТ15СВСД№497 повір.29.03.2021 Миронів ТЄЦ в присутності зам. нач.ТТЦ Двадцатова Ю.В. пред Сухаревської Н.В. виявилось: вагони справні, слідів знищення немає, нестача вантажу: в вагоні №53167391 по док.62300кг, вага - 61240кг, нестача склала 1060кг; у вагоні №59672824 по док. 67000кг, вага 65700кг, нестача 1300кг; у вагоні №60832201 по док. 65600кг, вага 64580кг, нестача 1020кг; у вагоні №63820302 по док. 64500, фактично вага 63340кг, нестача 1160кг; у вагоні 64020902 по док. 67700кг, фактично вага 66000кг, нестача 1700кг; у вагоні №65308686 по док. 62900кг, фактично вага 62040кг, нестача 860кг; у вагоні №62800529 по док. 64200кг, фактично вага 63320кг, недостача 880кг.

Відповідно до комерційного акту № 496100/82 від 13.04.2021 на станції призначення Роти Донецької залізниці, на підставі акту загальної форми від 13.04.2021, позивачем було проведено контрольне комісійне зважування вагонів за залізничною накладною №53896932 на тензометричних вагах Миронівська ТЄЦ зав.№497 ВЄТ 150 ВСД повірених 29.03.2021, та встановлено, що вагони технічно справні, поверхня вантажу нижче рівня бортів вагонів, вантаж розрівняний, промаркований смугою жовтого кольору 200мм по усій довжині вагона, слідів крадіжки не виявлено. Фактично при зважуванні виявилось в№53167391 по док тара 23000кг нетто 62300кг по вагам нетто 61240кг брутто 84240 менш док 1060кг, в№59672824 по док тара 23300кг нетто 67000 по вагам нетто 65700кг брутто 89000кг менш док 1300кг, в№60832201 по док тара 23300 кг нетто 65600кг по вагам нетто 64580кг брутто 87880кг менш 1020кг, в№63820302 по док тара 23500 нетто 64500 по вагам нетто 63340кг брутто 86840кг менш док 1160кг, в№64020902 по док тара 23800 нетто 67700кг по вагам нетто 66000кг брутто 89800 менш док 1700кг, в№65308686 по док тара 23200 нетто 62900кг по вагам нетто 62040кг брутто 85240кг менш док 860кг, в№62800529 по док тара 23200кг нетто 64200кг по вагам нетто 63320кг брутто 86520кг менш док 880кг. Вказаний акт підписано ДС Мороз А.Б., зам.нач.ТТЦ Мирон.ТЄЦ Двадцатовим Ю.В. стар.а/ком Рачковою О.М. та а/ком Дяченко М.В.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ч.1 ст.909 ЦК України та ч.1 ст.307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України та ч.5 ст.307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 3 ст.909 ЦК України встановлено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення (п.6 Статуту залізниць України).

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну). У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною. Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП).

Враховуючи викладене, та приписи статей 11 ЦК України та 174 ГК України, накладна є підставою для виникнення у сторін визначених в ній прав та обов`язків.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом визначені Статутом залізниць України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (ст.2 Статуту залізниць України).

На підставі вказаного Статуту наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, затверджені Правила приймання вантажів до перевезення (7, 9, 13, 22, 24, 37, 39 Статуту), які є обов`язковими для всіх юридичних осіб.

Згідно п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

Відповідно до п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Правильність внесених відомостей до накладних на спірні вагони підтверджена електронним цифровим підписом представника відправника у графі 55.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення (п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення).

Таким чином, позивач не зобов`язаний здійснювати перевірку маси та кількості вантажу завантаженого відправником, при цьому він не позбавлений права перевірити правильність відомостей про вантаж визначених у накладній.

З матеріалів справи вбачається, що на станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень та без перевірки маси та кількості вантажу, про що свідчить електронний цифровий підпис працівника станції відправлення у накладній.

Згідно п.24 Статуту залізниці вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Частиною 2 ст.129 Статуту встановлено, що у разі встановлення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах складається комерційний акт.

Таким чином, у випадку невідповідності маси вантажу інформації визначеної у провізних документах складається комерційний акт і саме він є належним та допустимим доказом такої невідповідності.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334.

При видачі однорідного вантажу, який перевозиться навалом або насипом і прибув від одного відправника на адресу одного одержувача, недостачі, що перевищують норму природної втрати маси вантажу і граничне розходження визначення маси нетто, а також надлишки, що перевищують граничне розходження визначення маси нетто, виявлені в окремих відправках під час перевірки протягом однієї календарної доби, оформляються одним комерційним актом (п.6 Правил складання актів).

Пунктом 8 Правил складання актів, передбачено, що комерційний акт може бути складений як на станції призначення, так і на станції відправлення або попутній станції.

Враховуючи викладене, проведення контрольного зважування та складання комерційного акту за результатами такого зважування на станції призначення Роти Донецької залізниці, відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно абз.7 п.2 Правил складання актів, у тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення,порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів.

Відповідно до положень п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема при перевезення мінерального палива.

Залізнична накладна №53896932 не містить відомостей про те, що вантаж завантажено у сирому або вологому стані, у зв`язку з чим норма природної втрати вугілля кам`яного, як мінерального палива складає 1%.

Так, норма природної втрати вантажу у вагоні: №63820302 складає 645кг (64500кг (маса вантажу)*1%); №64020902 складає 677кг (67700кг (маса вантажу)*1%); №53167391 складає 623кг (62300кг (маса вантажу)*1%); №65308686 складає 629кг (62900кг (маса вантажу)*1%); №60832201 складає 656кг (65600кг (маса вантажу)*1%); №59672824 складає 670кг (67000кг (маса вантажу)*1%); №62800529 складає 642кг (64200кг (маса вантажу)*1%).

За даними комерційного акту №496100/82 від 13.04.2021 маса вантажу у вагонах: №63820302 складає 63340кг (нетто), №64020902 66000кг (нетто), №53167391 61240кг (нетто), №65308686 62040кг (нетто), №60832201 - 64580кг (нетто), №59672824 65700кг (нетто), №62800529 63320кг (нетто).

Таким чином, недостача вантажу перевищує норми природної втрати та складає: у вагоні №63820302 1160кг (64500кг-63340кг), у вагоні №64020902 1700кг (67700кг-66000кг), у вагоні №53167391 1060кг (62300кг-61240кг), у вагоні №65308686 860кг (62900кг-62040кг), у вагоні №60832201 1020кг (65600кг-64580кг), у вагоні №59672824 1300кг (67000кг-65700кг), у вагоні №62800529 - 880кг (64200кг-63320кг).

Відповідач у відзиві посилається на те, що: складений залізницею комерційний акт, в якому зафіксовано показники нестачі не надсилався на його адресу; матеріали позову не містять документ, що підтверджує результат зважування у відповідності до п.3.4 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті», зареєстрованої Міністерством юстиції України 11.10.2012 за №1716/22028; позивачем здійснено переважування на 150 тонних вагах, коли зважування було здійснено на 200 тонних вагах, без врахування похибки та вивантаження вугілля, а різниця виведена в результаті арифметичних дій, та позивач не зважував тару (вагони) без вантажу, коли їх вага не завжди відповідає маркуванню.

Відповідно до п.8 Правил складання актів, комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу.

Одержувачу станція повинна видати складений комерційний акт у триденний термін. Видача актів одержувачам провадиться під розписку на третьому примірнику акта, який зберігається на станції. Вимоги про видачу актів від імені одержувача може пред`являти особа, яка має довіреність одержувача, оформлену згідно із законодавством. Вимоги про видачу актів можуть пред`являтися протягом шести місяців від дня видачі вантажу (п.14 Правил складання актів).

З наведених положень вбачається, що комерційний акт вручається одержувачу у триденний термін на його вимогу, яка може пред`являтись протягом шести місяців від дня видачі вантажу, при цьому законодавчо визначеного обов`язку видати чи направити комерційний акт саме відправнику ані зазначені правила ані норми чинного законодавства не містять, у зв`язку з чим посилання відповідача є безпідставними.

Згідно з п.3.4 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442 результати зважування на електронних ЗВВТ повинні видаватися у друкованому вигляді, для чого конструкція вагопроцесора має передбачати можливість підключення до нього друкувального пристрою.

Пунктом 3.5 вказаної Інструкції, у ЗВВТ для статичного зважування, прийнятих в експлуатацію до набрання чинності цією Інструкцією, допускається відсутність друкувального пристрою.

Інструкція «Про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті» затверджена наказом №442 від 31.07.2012, при цьому з технічного паспорту вагонних ваг, на яких станцією призначення здійснено переважування вбачається, що зазначений засіб вимірювальної техніки прийнято в експлуатацію 22 жовтня 2007 року, тобто до набрання чинності Інструкцією, у зв`язку з чим використання означених ваг допускається без друкувального пристрою, тобто без фіксації результатів зважування на електронних ЗВВТ у друкованому вигляді.

Крім того, матеріали справи містять копію витягу з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагоні, в які зафіксовано нестачу вантажу у спірних вагонах.

До того ж, підставою для покладення матеріальної відповідальності у вигляді штрафу є саме комерційний акт, в якому зафіксовано неправильно зазначену масу вантажу, а не будь-які інші документи в підтвердження його зважування, проте доводи відповідача ніяким чином не спростовують підстави його складення так само як і факт недостачі самого вантажу.

Посилання відповідача на ті обставини, що зважування та завантаження вантажу у вагони здійснювалось на справних та повірених 200 тонних вагонних вагах, тоді як, переваження на станції Роти вчинено на 150 тонних вагах без урахування похибки та зважування тари (вагони) без вантажу, а різниця в масі виведена шляхом простих арифметичних дій, не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

Згідно п.п.5, 7 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України, загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом - виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Відповідно до ст.13 Статуту залізниць України для зважування вантажів, багажу і вантажобагажу (товаробагажу) використовуються вагонні, вантажні, елеваторні та інші ваги.

Пункт 22 Правил видачі вантажів передбачає, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. При цьому, зважування вагону з вантажем на станції відправлення на 200-тонних електронних вагах, а при видачі на станції призначення на 100-150 тонних вагонних вагах або навпаки не є порушенням способу визначення маси вантажу, адже іншим способом визначення маси вантажу є розрахунковий.

У п.26 Спосіб визначення маси накладної №53896932 зазначені вагонні ваги (200т) заводський №0049. За змістом комерційного акту №496100/82 від 13.04.2021, переважування вантажу на станції Роти Донецької залізниці здійснювалось на 150 тонних вагонних вагах вказаної станції, що повністю узгоджується з приписами наведених вище норм.

Відповідно до технічного паспорту, який міститься в матеріалах справи, тензометричні ваги Миронівської ТЄЦ зав.№497 ВЄТ 150 ВСД, на який було здійснено переважування, пройшли державну повірку 29.03.2021.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач здійснив перевірку маси вантажу тим самим способом що і відповідач - зважанням.

Стосовно доводів відповідача щодо необхідності здійснення зважування маси вагону без вантажу суд зазначає, що залізницею перевірка маси вантажу була здійснена тим же способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення вантажовідправником та виходячи з маси тари кожного з вагонів, яка була зазначена відправником в накладній, за правильність даних в якій відповідає відправник.

Враховуючи викладене, позивачем правомірно складено комерційний акт щодо невідповідності показників маси у накладній та показниками зважування вагону.

Згідно ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, згідно із статтею 118 цього Статуту.

З системного аналізу статей 118 та 122 Статуту вбачається, що штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки чи ні.

Провізна плата за перевезення вантажу, за накладною №53896932 у вагоні: №63820302 складає 8968,00гн, №64020902 складає 9095,00грн, №53167391 складає 8839,00грн, №65308686 складає 8968,00грн, №60832201 складає 8968,00грн, №59672824 складає 8968,00грн, №62800529 складає 8968,00грн.

Таким чином, сума штрафу, яка підлягає стягненню складає 313 870,00грн (8968,00 х5 + 9095,00х5 + 8839,00х5 + 8968,00х5 + 8968,00х5 + 8968,00х5 + 8968,00х5), що відповідає приписам чинного законодавства та заявленим вимогам позивача.

В поданому відзиві відповідач просить зменшити розмір штрафу до однієї провізної плати за кожний вагон, за огляду на те, що допущене порушення не спричинило збитків для залізниці та інших учасників та могло створювати небезпеку на залізничному транспорті, крім того вартість вантажу відправленого за накладними складає 321 444,10грн, а розмір штрафу заявлений до стягнення складає 313 870,00грн, що фактично позбавляє відповідача отримання будь-якої економічної вигоди від господарської операції.

Частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ч.2 ст.233 ГК України).

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, необхідно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Таку правову позицію сформував у постановах Верховний Суд від 06.09.2019 у справі №910/16925/18, від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, досліджуючи питання правомірності зменшення судом неустойки, заявленої залізницею.

З наданої відповідачем довідки, долученої до відзиву, вбачається, що загальна вартість вугілля відвантаженого в залізничні вагони складає загалом 321 444,10грн, при цьому вартість заявленого до стягнення штрафу складає 313 870,00грн, що майже рівнозначно вартості перевезеного вантажу та свідчить про неспіврозмірність заявлених вимог, оскільки невірне зазначення відомостей внесених до накладної не завдає будь-якої шкоди ані позивачу ані третім особам. Крім того, згідно з актом про початок цілозмінних простоїв по ДП «Шахтоуправління «Піденнодонбаське №1» від 25.06.2021 заборгованість за спожиту електроенергію станом на 24.06.2021 складає 121,150млн.грн., що свідчить про незадовільний майновий стан відповідача.

До того ж суд приймає ту обставину, що невірне зазначення маси вантажу відбулося в сторону її незначного зменшення, що ставить під сумнів наявність збитків позивача від такої помилки відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає що в зазначених умовах стягнення штрафу з відповідача в сумі 313 870,00грн є надмірним та таким, що не відповідає принципу верховенства права, у зв`язку з чим, суд визнає за можливе задовольнити клопотання позивача про зменшення розміру штрафу до однієї провізної плати за кожен вагон.

Таким чином, сума штрафу яка підлягає стягненню з відповідача складає 62 774,00грн (8968,00+9095,00+8839,00+8968,00+8968,00+8968,00+8968,00).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" про стягнення штрафу у розмірі 313 870,00грн - задовольнити частково.

Враховуючи ту обставину, що спір виник з вини відповідача, судовий збір покладається на останнього у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, в особі Регіональної філії Донецька залізниця, до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" про стягнення штрафу у розмірі 313 870,00грн задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" (85670, Донецька область, Волноваський р-н, м.Вугледар, вул.Магістральна, буд.4, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м.Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця (84400, Донецька область м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, ) суму штрафу в розмірі 62 774 (шістдесят дві тисячі сімсот сімдесят чотири) гривні 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 708,05 (чотири тисячі сімсот вісім ) гривень 05 коп.

3.В іншій частині заявлених вимог відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 29.12.2021.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).