ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Справа №914/2618/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Марка Р.І.,

Суддів: Матущака О.І.,

Скрипчук О.С.,

при секретарі судового засідання Залуцький Д.Т.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальнісю Львівгаз збут б/н від 19.11.2021

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 про відмову у задоволенні клопотань про забезпечення доказів у справі та повернення зустрічного позову

у справі № 914/2618/20 (головуючий суддя Кидисюк Р.А.)

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, м. Львів

про стягнення , 79 грн заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 №18-530-Н,

за участі представників сторін:

від позивача (в режимі відеоконференції): Орел С.С.,

від відповідача: Станько М.М.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 справі № 914/2618/20 відмовлено у задоволенні: клопотань ТОВ «Львівгаз збут» про забезпечення доказів (вх. № 3833/21 від 23.09.2021) та про забезпечення доказів (вх. № 22406/21 від 24.09.2021); про призначення судової експертизи (3859/21 від 27.09.2021); про призначення судової експертизи (вх.№3859/21 від 27.09.2021); про зупинення провадження клопотання (вх.№4246/21 від 21.10.2021); та повернуто зустрічну позовну заяву (вх.№3757 від 16.11.2021) ТОВ Львівгаз збут до АТ НАК Нафтогаз України про припинення зобов`язань за договором.

Ухвала Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 в частині відмови в задоволенні клопотань ТОВ «Львівгаз збут» про: забезпечення доказів (вх. № 3833/21 від 23.09.2021) та про забезпечення доказів (вх. № 22406/21 від 24.09.2021) мотивована тим, що відповідачем у заявах про забезпечення доказів не наведено обґрунтованих підстав припускати, що засоби доказування можуть бути втрачені. Суд зазначає, що в такому клопотанні відсутні посилання на нормативно-правові акти про те, що дані та інформація про обсяги газу отримані позивачем та передані його контрагентам з інформаційної платформи можуть бути видалені після спливу певного строку чи втрачені, тощо.

Ухвала Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 в частині повернення зустрічної позовної заяви (вх.№3757 від 16.11.2021) ТОВ Львівгаз збут до АТ НАК Нафтогаз України про припинення зобов`язань за Договором, мотивована тим, що ТОВ «Львівгаз збут» звернувся з такою заявою поза межами строку для подання відзиву на позовну заяву, що визначений ст. 180 ГПК України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням в частині відмови у задоволенні клопотань ТОВ «Львівгаз збут» про забезпечення доказів (вх. № 3833/21 від 23.09.2021) та про забезпечення доказів (вх. № 22406/21 від 24.09.2021) та в частині повернення зустрічної позовної заяви, ТОВ «Львівгаз збут» оскаржило ухвалу суду в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині відмови у задоволенні заяв про забезпечення доказів та повернення зустрічної позовної заяви та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким задовольнити заяви ТОВ «Львівгаз збут» від 23.09.2021 та від 24.09.2021 про забезпечення доказів шляхом витребування доказів у АТ «Укртрансгаз», ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» та АТ « ОГС «Львівгаз» та прийняти до розгляду зустрічну позовну заяву ТОВ «Львівгаз збут».

В обгрунтування вимог апеляційної скарги щодо неправомірності оскаржуваної ухвали суду в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ «Львівгаз збут» про забезпечення доказів у справі шляхом витребування доказів у АТ «Укртансгаз» та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» апелянт зазначає, що за його припущеннями у АТ «НАК «Нафтогаз України» не було фактичних обсягів природного газу, необхідного для постачання природного газу ТОВ «Львівгаз збут» у період з листопада 2018 по липень 2020 за договором купівлі-продажу природного газу № 18/530-Н від 05.11.2018.

Такі твердження на думку скаржника підтверджуються: зверненнями споживачів до ТОВ «Львівгаз збут», відповідями на звернення споживачів та роздруківками щодо проведених коригувань в обсязі спожитого газу по споживачах; адвокатським запитом від 16.04.2021 № 93; відповіддю АТ «НАК «Нафтогаз України» на адвокатський запит від 22.04.2021 № 14-1080/1.18-21; адвокатським запитом від 12.05.2021 № 11; відповіддю АТ «НАК « Нафтогаз України» на адвокатський запит від 21.05.2021 № 14-1324/1.18-21; адвокатським запитом від 18.05.2021 № 1805/2021; відповіддю АТ «НАК « Нафтогаз України» на адвокатський запит від 28.05.2021 № 14-1382/1.18-21; адвокатським запитом від 08.06.2021; відповіддю АТ «ОГС «Львівгаз» на адвокатський запит від 15.06.2021 № 79007.1-Лв-12931-0821.

Витребування у АТ «Укртрансгаз» завірених скріншотів з інформаційної платформи де відображені обсяги газу отримані позивачем та передані його контрагентам за період листопад 2018 по грудень 2019 та витребування у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» завірених скріншотів з інформаційної платформи де відображено поставлені обсяги газу позивачу та передані його контрагентам за період з січня 2020 по липень 2020, на думку апелянта, допоможуть спростувати товарність актів приймання-передачі природного газу, достатнього для виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу № 18-530-Н від 05.11.2018 (з урахуванням обсягів газу, переданого ним іншим контрагентам).

Апелянт зазначає, що згідно положень гл.З Розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р.№2493 (далі Кодекс ГТС) виключно па оператора газотранспортної системи покладені функціональні обов`язки щодо підтвердження номінацій та алокацій по замовниках послуг транспортування, яким в т.ч. є НАК "Нафтогаз України" як оптовий продавець природного газу. З метою виконання своїх функціональних обов`язків, Оператор ГТС зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

По грудень 2019 оператором газотранспортної системи було AT "Укртрансгаз", згідно виданої ліцензії, відповідно до постанови НКРЕ від 28.02.2013 №211 "Про видачу ліцензії з транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ трубопроводами ПАТ "УКРТРАНСГАЗ".

З січня 2020р. оператором газотранспортної системи є ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» згідно виданої ліцензії, відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ».

Скаржник зазначає, що згідно даних ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та власником істотної участі АТ "Укртрансгаз" є позивач - АТ «НАК «Нафтогаз України», засновником ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" є АТ "Магістральні газопроводи України", в свою чергу засновником останнього є держава в особі Кабінету Міністрів України (засновником позивача також є Кабінет Міністрів України). Враховуючи те, що позивач має прямий та безпосередній вплив на оператора газотранспортної системи, ТОВ «Львівгаз збут» вважає, що є усі підстави припускати, що дані з інформаційної платформи щодо підтверджених обсягів природного газу можуть бути змінені або втрачені.

Щодо неправомірності оскаржуваної ухвали в частині відмови у забезпеченні доказів шляхом їх витребування у АТ «ОГС «Львівгаз», апелянт зазначає, що заборгованість за договором купівлі-продажу від 05.11.2018 № 18/530/Н про яку стверджує позивач, напряму залежить від обсягів природного газу, отриманого споживачами в результаті розподілу АТ «ОГС «Львівгаз», у зв`язку із чим у відповідача наявні сумніви в достовірності даних, які обліковує оператор ГРМ і на підставі яких були визначені фінансові зобов`язання ТОВ «Львівгаз збут» за отриманий від АТ «НАК «Нафтогаз України» газ.

З відповіді АТ « ОГС «Львівгаз» на адвокатський запит, зазначає відповідач, вбачається, що розподіл та облік природного газу, спожитого побутовими споживачами за період з 01.11.2018 по 31.07.2020 здійснювався АТ «ОГС «Львівгаз» як на підставі фактичних показань лічильників (щодо споживачів, приміщення яких обладнані приладами обліку природного газу), так і за нормами споживання природного газу (щодо споживачів, приміщення яких не обладнані приладами обліку природного газу) з зазначенням обсягів такого розподілу. Крім того, наголошує апелянт, АТ «ОГС «Львівгаз» не надало підтверджуючих документів щодо обсягів розподілу природного газу окремо за фактичними показниками лічильників та за нормами споживання природного газу з розбивкою по ЕІС кодах споживачів за період дії спірного договору (які, зазначає апелянт, є необхідними для встановлення об`єктивної істини по справі), що дає підстави припускати, що дані щодо обсягів природного газу може бути змінено або втрачено.

З врахуванням викладеного по заявлених заявах щодо забезпечення доказів шляхом їх витребування, позивач вважає, що наявні всі процесуальні підстави для забезпечення доказів шляхом їх витребування у АТ «Укртансгаз», ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» та АТ «ОГС «Львівгаз».

Щодо неправомірності оскаржуваної ухвали в частині повернення зустрічного позову до АТ «НАК «Нафтогаз України» про припинення зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 № 18530-Н, скаржник зазначає, що процесуальний строк на пред`явлення зустрічного позову встановлений законом, може бути поновлений в силу ч. 1 ст. 119 ГПК України. Підставою для поновлення такого строку апелянт зазначає об`єктивну неможливість пред`явлення ТОВ «Львівза збут» зустрічного позову до АТ «НАК «Нафтогаз України» у даній справі в межах встановленого законом строку, оскільки ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.10.2020 про відкриття провадження у справі відповідач отримав 22.10.2020, а Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» № 1339-ІХ (який є підставою для задоволення зустрічних позовних вимог) прийнятий 14.07.2021 і набрав чинності 29.08.2021. На думку скаржника, судом першої інстанції неправомірно не взято до уваги обгрунтування скаржника підстав поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «НАК «Нафтогаз України» (вх. № 01-04/8555/21 від 09.12.2021) заперечує доводи скаржника щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду від 16.11.2021 в частині відмови у задоволенні заяв про забезпечення доказів шляхом їх витребування та повернення зустрічного позову. Позивач зазначає, що скаржником у заявах про забезпечення доказів не наведено обгрунтованих підстав припускати, що засоби доказування можуть бути втрачені. Відповідач не посилається на положення відповідних нормативно-правових актів про те, що дані та інформація про обсяги газу, отримані позивачем та передані його контрагентам, з інформаційної платформи можуть бути видалені після спливу певного строку тощо. Окрім того, позивач також звертає увагу, що в матеріалах справи наявні всі первинні документи, необхідні для розгляду дано справи, зокрема акти приймання передачі природного газу протягом листопада 2018 липня 2020 та виписки по рахунку позивача, згідно яких відповідачем оплачено позивачу 4 222 656 793, 47 грн.

Щодо повернення зустрічного позову, позивач зазначає, що суд першої інстанції правомірно повернув зустрічну позовну заяву ТОВ «Львівгаз збут» до АТ «НАК «Нафтогаз України» про припинення зобов`язання за договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 № 18-530-Н. Зокрема, зазначає, що подати відзив і зустрічну позовну заяву відповідач, відповідно до вимог ст. 180 ГПК України, міг до 06.11.2020, так як ухвала Господарського суду Львівської області про відкриття провадження у справі від 13.10.2020 отримана ним 22.10.2020.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 (склад колегії суддів: головуючий суддя Марко Р.І., судді Матущак О.І., Скрипчук О.С.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Львівгаз збут та призначено розгляд справи на 20.12.2021.

Ухвалою суду від 14.12.2021 задоволено клопотання представника відповідача Орел С.С. про його участь у судовому засіданні 20.12.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи "EasyCon" та судове засідання 20.12.2021 вирішено проводити в режимі відеоконференції з використанням системи "EasyCon" відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 № 196.

У судовому засіданні 20.12.2021 представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, надав усні пояснення по справі, просив задоволити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.12.2021 заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити без змін оскаржувану ухвалу суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

08.10.2020 Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося з до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про стягнення 1 534 991 476, 79 грн заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 № 18-530-Н.

23.09.2021 до місцевого господарського суду надійшла заява вх.№3833/21 ТОВ «Львівгаз збут» про забезпечення доказів, шляхом витребування:

- в АТ "Укртрансгаз" завірених скріншотів з інформаційної платформи, де відображено обсяги газу отримані позивачем та передані його контрагентам за період листопада 2018 по грудень 2019;

- в ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" завірених скріншотів з інформаційної платформи де відображено обсяги газу Позивачем та передані його контрагентам за період з січня 2020 по липень 2020.

Заява обгрунтована тим, що на оператора газотранспортної системи покладені функціональні обов`язки щодо підтвердження номінацій та алокацій по замовниках послуг транспортування, яким в т.ч. є НАК "Нафтогаз України" як оптовий продавець природного газу, зокрема за спірний період.

Заявник зазначає, що відповідно до постанови НКРЕ від 28.02.2013 №211 "Про видачу ліцензії з транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ трубопроводами ПАТ "УКРТРАНСГАЗ» по грудень 2019 оператором газотранспортної системи було АТ "Укртрансгаз", а зсічня 2020, відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» оператором газотранспортної системи є ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ»

ТОВ «Львівгаз збут» звертається до даних ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником та власником істотної участі АТ "Укртрансгаз" є Позивач - Акціонерне товариство «НАК «Нафтогаз України». Засновником ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" є АТ "Магістральні газопроводи України", в свою чергу засновником останнього є держава в особі Кабінету Міністрів України (як і засновником позивача). На думку заявника оскільки позивач має прямий та безпосередній вплив на оператора газотранспортної системи, є підстави припускати, що дані з інформаційної платформи щодо підтверджених обсягів природного газу може бути змінено або втрачено.

24.09.2021 на адресу місцевого господарського суду надійшла заява вх.№22406/21 ТОВ «Львівгаз збут» про забезпечення доказів шляхом витребування в Акціонерного товариства «ОГС «Львівгаз» даних бухгалтерського обліку чи інших підтверджуючих документів, в яких відображено обсяги розподілу природного газу окремо за фактичними показниками лічильників та за нормами споживання природного газу з розбивкою по ЕІС кодах споживачів за період з 01.11.2018 року по 31.07.2020 року.

Дану заяву ТОВ «Львівгаз збут» обгрунтовує тим, що відповідальність за якість та достовірність обліку спожитих обсягів природного газу побутовими споживачами, покладається на Оператора ГРМ (АТ « ОГС «Львівгаз»). За результатами вибіркового аналізу відповідності обсягів спожитого газу окремими побутовими споживачами Львівської області, ТОВ «Львівгаз збут» виявлені суттєві розбіжності з даними, що отримані від АТ «ОГС «Львівгаз», а також виявлено масові факти коригування Оператором ГРМ обсягів спожитого газу закритих періодів. Тому, в актах між ТОВ «Львівгаз збут» та АТ «НАК «Нафтогаз України» включені обсяги, які не відповідають фактичним обсягам газу, який отриманий споживачами в результаті розподілу АТ « ОГС «Львівгаз» та відповідно постачання від ТОВ «Львівгаз збут». Враховуючи те, що AT «ОГС «Львівгаз» не надало підтверджуючих документів щодо обсягів розподілу природного газу окремо за фактичними показниками лічильників та за нормами споживання природного газу з розбивкою по ЕІС кодах споживачів, а тому є усі підстави припускати, що дані щодо обсягів природного газу, вважає заявник, можуть бути змінені або втрачені.

Також відповідачем (ТОВ «Львівгаз збут») до суду подані клопотання:

- про призначення судової експертизи (вх.№3859/21 від 27.09.2021),

- про зупинення провадження (вх.№4246/21 від 21.10.2021).

16.11.2021 ТОВ «Львівгаз збут» до місцевого господарського суду подано зустрічну позовну заяву (вх.№3757) до АТ «НАК «Нафтогаз України» про припинення зобов`язань за Договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 № 18530-Н.

Зустрічна позовна заява обгрунтована тим, що 14.07.2021 прийнято Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» № 1639-ІХ, дія якого поширюється на відносини із врегулювання заборгованості, зокрема, за придбаний ТОВ «Львівгаз збут» у АТ НАК «Нафтогаз України» природний газ за договором купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 № 18-530/Н. У зустрічному позові ТОВ «Львівгаз збут» просить поновити строк на його подання, оскільки зазначений вище закон прийнято значно пізніше, ніх судом першої інстанції постановлено ухвалу від 13.10.2021 про відкриття провадження у справі № 914/2618/20.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 справі № 914/2618/20 відмовлено у задоволенні: клопотань ТОВ «Львівгаз збут» про: забезпечення доказів (вх. № 3833/21 від 23.09.2021) та про забезпечення доказів (вх. № 22406/21 від 24.09.2021); про призначення судової експертизи (3859/21 від 27.09.2021); клопотання (вх.№3859/21 від 27.09.2021) ТОВ Львівгаз збут про призначення судової експертизи; клопотання (вх.№4246/21 від 21.10.2021) ТОВ Львівгаз збут про зупинення провадження; та повернуто зустрічну позовну заяву (вх.№3757 від 16.11.2021) ТОВ Львівгаз збут до АТ НАК Нафтогаз України про припинення зобов`язань за договором.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду від 16.11.2021 в частині відмови у задоволенні клопотань ТОВ «Львівгаз збут» про забезпечення доказів (вх. № 3833/21 від 23.09.2021) та про забезпечення доказів (вх. № 22406/21 від 24.09.2021) та в частині повернення зустрічної позовної заяви.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч. 2 ст. 110 ГПК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в супереч ч. 1 ст. 110 ГПК України, відповідачем у заявах про забезпечення доказів не наведено обґрунтованих підстав припускати, що засоби доказування можуть бути втрачені чи їх збирання може бути утруднене у майбутньому.

Так, у своїх заявах, відповідач не навів норм та положень чинного законодавства, які би свідчили про те, що витребувана ним інформація (інформація про обсяги газу отримані позивачем та передані його контрагентам з інформаційної платформи АТ «ОГС Укртрансгаз», ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» чи дані бухгалтерського обліку АТ «ОГС «Львівгаз», в яких відображено обсяги розподілу природного газу окремо за фактичними показниками лічильників та за нормами споживання природного газу з розбивкою по ЕІС кодах споживачів за період з 01.11.2018 року по 31.07.2020) можуть бути видалені чи втрачені після спливу певного строку, тощо.

Щодо оскаржуваної ухвали суду від 16.11.2021 в частині повернення зустрічної позовної заяви ТОВ «Львівгаз збут» до АТ «НАК «Нафтогаз України» про припинення зобов`язань за договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Статтею 42 ГПК України передбачені права та обов`язки учасників справи, серед яких зокрема, учасники справи мають право: знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п.1, п.3 ч.1 ст.42); учасники справи зобов`язані зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п.6 ч.2 ст.42).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 ГПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (ст. 113 ГПК України).

Як зазначено вище, відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено вище ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі постановлена 13.10.2020 і отримана відповідачем 22.10.2020.

Зустрічна позовна заява надійшла до суду першої інстанції 16.11.2021.

Відповідач у зустрічній позовній заяві звертає увагу на об`єктивну неможливість вчасного його пред`явлення в межах встановленого строку, оскільки ЗУ «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-IX було прийнято 14.07.2021 і набрав він чинності 29.08.2021, що свідчить про те, що обставини, які стали підставою для пред`явлення зустрічного позову фактично не існували на той час.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем пропущено строк на подання зустрічної позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції погоджується також з висновком суду першої інстанції про відхилення підстав, викладених у зустрічному позові щодо поновлення строку на його подання, оскільки, як вірно відмічено цим же судом, у випадку повернення зустрічного позову, відповідач не позбавлений права та можливості звернення із відповідним позов в загальному порядку окремо.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити також, що з врахуванням положень ст. 80, 118, 119, 165 ГПК України у заявах про забезпечення доказів шляхом їх витребування, які надійшли до Господарського суду Львівської області 23 та 24 вересня 2021 (з пропуском строку на їх подання) відповідач також не просив суд визнати поважними причини пропуску строку для подачі цих заяв та поновити його.

Разом з тим суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Згідно з ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанцій дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо повернення зустрічної позовної заяви ТОВ «Львівгаз збут» через пропуск строку на його подання.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (с. 280 ГПК України).

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст.280 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга ТОВ Львівгаз збут б/н від 19.11.2021 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 про відмову у задоволенні клопотань про забезпечення доказів у справі та повернення зустрічного позову у справі № 914/2618/20 не підлягає до задоволення у зв`язку із чим ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 слід залишити без змін.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 255, 269, 270, 271, 275, 280,281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Господарського суду Львівської області від 16.11.2021 у справі № 914/2618/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.12.2021.

Головуючий -суддя Марко Р.І.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Скрипчук О.С.