ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

у справі про неплатоспроможність

"29" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3705/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Антощук Світлани Іванівни,

при секретарі судового засідання Родовець С.В.

дослідивши матеріали заяви (вх. ГСОО №3820/21 від 02.12.2021р.) боржника фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,

За участю:

від Боржника: адвокат Хомко С.В.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою (вх. ГСОО №3820/21 від 02.12.2021р.) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, посилаючись на заборгованість перед кредитором у сумі 2 000 000 грн. та положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.12.2021р. заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято та призначено до розгляду у підготовчому засіданні суду.

29.12.2021р. у підготовчому засіданні представник ОСОБА_1 зазначила, що письмовий договір позики у письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладався, а отримання грошових коштів у борг підтверджується розпискою від 15.05.2021р., оригінал якої було надано суду для огляду у судовому засіданні.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 посилається на п.1 ч.2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства; зазначає про наявність єдиного кредитора - ОСОБА_2 , заборгованість перед яким складає 2 000 000, 00 грн. за договором позики від 15.05.2021р. та підтверджується відповідною розпискою. У зв`язку із погіршенням фінансового стану Заявника, відсутністю доходу від підприємницької діяльності, станом на дату звернення до суду грошове зобов`язання перед ОСОБА_2 не виконано.

Також у заяві ОСОБА_1 вказує, що у нього наявне майно, за рахунок якого можливо погасити наявний борг, про що надано відповідний план реструктуризації боргів.

Дослідивши матеріали заяви, господарським судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).

Згідно ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює, що грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно ч. 1 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника-фізичної особи або фізичної особи-підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Частиною 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною 1 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує питання, пов`язані з розглядом заяви.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 посилається на наявність заборгованості перед кредитором ОСОБА_2 у сумі 2 000 000, 00 грн. та зазначає про наявність нього майна для погашення вказаного боргу шляхом виконання плану реструктуризації своїх боргів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 909/1028/20 сформовано наступний висновок:

« 45. Тлумачення частини другої статті 115 КУзПБ із застосуванням філологічного та логічного способів інтерпретації приводить до таких висновків:…

- для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях наведених у частині другій статті 115 КУзПБ, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх чотирьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (див. mutatis mutandis постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 902/227/20, від 17.06.2021 у справі № 926/2987-б/20);

- наявність у боржника майна не виключає можливості існування в нього прострочених зобов`язань перед його кредиторами, як однієї із підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

46. Згідно з частиною першою статті 116 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

47. Приписами частин другої, третьої статті 116 КУзПБ визначено зміст заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та перелік додатків, який має бути додано до заяви.

48. Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116 КУзПБ дає можливість дійти висновку, що про наявність наведених підстав у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності».

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що відкриття судом провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе навіть за наявності у неї майна, однак викладені у заяві обставини та додані до заяви докази мають підтверджувати неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

З доданих до заяви документів судом встановлено, що у ОСОБА_1 наявна прострочена заборгованість перед ОСОБА_2 у сумі 2 000 000, 00 грн., яка виникла на підставі усного договору позики від 15.05.2021р. та підтверджена розпискою боржника від 15.05.2021р.

Відповідно до опису майна боржника від 02.12.2021р. у ОСОБА_1 у власності наявне наступне майно: земельна ділянка площею 0, 2087 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира загальною площею 65, 6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 та частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "УКРХІММАТЕРІАЛИ" () у розмірі 35, 5%.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 02.12.2021р. наявне у Заявника майно не перебуває у заставі (іпотеці), не обтяжені у інший спосіб. Вказані відомості у окремій довідці підтверджені Заявником.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 34 КУзПБ під загрозою неплатоспроможності боржника розуміється задоволення вимог одного або кількох кредиторів, що призводить до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 115 КУзПБ загроза неплатоспроможності це обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі.

Як зазначено у заяві та конкретизованому списку кредиторів самим Заявником у нього вже наявна заборгованість лише перед одним кредитором, що виключає ознаки загрози неплатоспроможності за приписами ч.6 ст. 34 Кодексу (необхідна наявність двох і більше кредиторів, тобто конкуренція вимог), а також за положеннями п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу, оскільки наявність боргу не пов`язана з неможливістю виконання вимог у майбутньому, а констатована при поданні заяви.

Щодо неможливості виконати після настання встановленого строку грошове зобов`язання перед ОСОБА_2 у той самий спосіб, який зазначений і у плані реструктуризації боргів, а саме продажу належного боржнику нерухомого майна та майнових прав, у позасудовому порядку, тобто без застосування процедур, передбачених цим Кодексом, ОСОБА_1 не зазначалось та доказів не надавалось. Крім того, у виконанні плану реструктуризації боргів, тобто продажу належного боржнику майна, не передбачено і участь керуючого реструктуризацією боргів. Тобто боржник не відчуває необхідності і у професійній допомозі арбітражного керуючого щодо організації відповідних заходів, а має готовність здійснювати їх самостійно.

З огляду на зазначене, суд вважає, що заявником не доведено наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 2, п. 1 ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 29.12.2021р. та може бути оскаржена у порядку встановленому ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 04.01.2022р.

Копію ухвали надіслати: Представнику фізичної особи ОСОБА_1 адвокату Хомко С.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); арбітражному керуючому Данілову А.І. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Суддя С.І. Антощук