ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року м.Дніпро Справа № 904/2104/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чередка А.Є., Коваль Л.А.

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2021 (ухвала підписана 18.10.2021, суддя Владимиренко І.В.) у справі

за заявою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, м. Дніпро

до боржника публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", Дніпропетровська область, м. Кам`янське

про визнання грошових вимог у загальному розмірі 412 675 524,60 грн

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2021 у даній справі грошові вимоги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до боржника публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" в сумі 412 675 524,60 грн - відхилено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що надані кредитором податкові повідомлення-рішення та витяги із актів перевірок не є належними та допустимими доказами, з огляду на те, що висновки про встановлені в ході перевірки порушення з боку боржника зроблено контролюючими органами не на підставі аналізу наданих боржником для перевірки первинних документів, що підтверджують здійснення боржником господарських операцій, що були охоплені перевірками, а виключно на підставі аналізу податкової інформації про контрагентів боржника та інших платників податків по ланцюгу постачання товарів/робіт та послуг контрагентів боржника з інформаційно-аналітичних баз даних ДПС, в тому числі інформація про здійсненні заходи податкового контролю відносно інших платників податків, складені за їх результатами акти перевірок.

Окрім того, господарським судом встановлено, що частина заявлених кредитором грошових вимог вже сплачена боржником (у загальній сумі 116 380 054,65 грн), частину заявлених кредитором вимог скасовано за результатами адміністративного та судового оскарження (у загальній сумі 292 846 624,50 грн).

Заявлені Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків грошові вимоги повинні відноситись до поточних грошових вимог та не можуть в силу Кодексу України з процедур банкрутства розглядатись в процедурах розпорядження майном та санації боржника.

ІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

2.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким визнати грошові вимоги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до боржника публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат".

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник вказує, що судом першої інстанції було допущено неправильне тлумачення норм пп.14.1.157 п.14.1 ст.14 ПКУ, а також п.58.1 ст.58 ПКУ, відповідно до яких факт існування податкового зобов`язання підтверджується існуванням податкового повідомлення-рішення (включаючи ті, які оскаржуються платником податків), яке виноситься контролюючим органом та надсилається чи вручається платнику податків, тоді як будь-яких інших первинних або інших документів для підтвердження грошового зобов`язання платника податковим законодавством не передбачено. Відповідно, господарський суд відхилив кредиторські вимоги податкового органу за наявності винесених податкових повідомлень - рішень, які були надані до матеріалів справи та факт існування яких ні боржником, ні арбітражним керуючим не спростований.

Судом першої інстанції в порушення пп.56.17.5 п.56.17 ст.56 ПКУ та пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПКУ не було враховано, що факт початку існування податкового зобов`язання пов`язаний із проведенням податкової перевірки та винесенням податкового повідомлення-рішення, що є достатньою підставою для включення цих податкових зобов`язань до реєстру вимог кредиторів.

Крім цього, пунктом 56.18 ст.56 ПКУ передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Проте, з урахуванням положень підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 та інших положень ПКУ, грошове зобов`язання платника податків для цілей здійснення адміністрування податків та зборів може існувати як узгоджене зобов`язання, набувши статусу податкового боргу після настання моменту його сплати, що надає податковому органу можливість здійснення заходів щодо стягнення суми такого зобов`язання, а також як неузгоджене зобов`язання, коли грошове зобов`язання існує, але заходи щодо адміністрування податків та зборів податковими органами не вживаються.

Скаржник зазначає, що главою 4 ПКУ передбачено визначення суми податкових та/або грошових зобов`язань платника податків, порядок їх сплати та оскарження рішень контролюючих органів, де п.54.3 ст.54 ПКУ встановлено обов`язок самостійного визначення грошових зобов`язань контролюючим органом. В той же час, навіть оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень є частиною процедури визначення контролюючим органом грошових зобов`язань, яка у подальшому впливає на формування податкового боргу платника податків.

Заявник апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції не дослідив та не з`ясував повно і всебічно всі обставини у справі, зокрема: наявність податкових повідомлень-рішень по відношенню до платника податків, суми по яких мають бути включені до кредиторських вимог; не взято до уваги докази, надані податковим органом, включаючи матеріали проведених перевірок; наявність незавершених судових проваджень із оскарження ПАТ «ДМК» податкових повідомлень-рішень на значні суми.

2.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу керуючий санацією боржника арбітражний керуючий Сокол О.Ю. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції, боржник посилається на те, що частина заявлених кредитором вимог становила суму вже погашених (сплачених) боржником грошових зобов`язань і даний факт не був спростований, а визнаний представником кредитора в суді, що має наслідком припинення цих грошових зобов`язань Боржника в цій частині в силу їх виконання (ст. 38 ПКУ); частина заявлених кредитором вимог становила суму грошових зобов`язань, скасованих в порядку адміністративного та судового оскарження боржником, що має наслідком припинення грошових зобов`язань боржника в цій частині у зв`язку із скасуванням податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб (пп.37.3.4. п.37.4 ст.37, пп.60.1.3 і 60.1.5 п.60.1 ст.60 ПКУ); частина заявлених кредитором вимог становила суму неузгоджених грошових зобов`язань, обов`язок по сплаті яких у боржника та відповідно право вимоги сплати у кредитора ще не виникли в силу п.57.3 ст.57 ПКУ, правомірність нарахування яких кредитором в суді не доведена; частина заявлених кредитором неузгоджених грошових вимог є поточними, тому не підлягають визнанню судом в порядку ст.45 КУзПБ та включенню до реєстру вимог кредиторів.

Боржник вказує, що після винесення господарським судом оскаржуваної ухвали від 11.10.2021, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №804/3118/18 було визнано протиправними та скасовано наступні податкові повідомлення-рішення: № від 10.01.2018 про збільшення податкового зобов`язання з ПДВ в розмірі 16 161 314 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції в розмірі 8 358 962 грн;

№ від 10.01.2018 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 10 487 271 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції в розмірі 5 243 65,50 грн, всього на загальну суму 40 251 192,50 грн грошових зобов`язань, грошові вимоги кредитора за якими були відхилені господарським судом з підстав їх погашення.

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" наголошує, що скаржником не спростовано факт припинення частини заявлених кредитором вимог внаслідок їх погашення (сплати) на суму 116 380 054,65 грн та скасування в порядку адміністративного та судового оскарження грошових вимог на суму 292 846 624,50 грн. Також кредитором не оскаржується правомірність висновків суду першої інстанції про відхилення судом 127261095,15 грн поточних грошових вимог, що є неузгодженими. Жодного посилання та аргументу щодо неправомірності оскаржуваної ухвали в цій частині у апеляційній скарзі не наведено.

Боржник вважає, що суд вірно надав оцінку доводам кредитора в частині непідтвердження грошових вимог податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки сам по собі факт існування податкових повідомлень-рішень не створює певних юридичних наслідків для платника податків, платник податків у відповідності до положень Податкового Кодексу України має обов`язок оплачувати лише узгоджені податкові повідомлення-рішення.

Керуючий санацією зазначає про безпідставність доводів скаржника щодо неврахування та залишення поза увагою господарським судом наданих кредитором доказів - матеріалів проведених перевірок, оскільки в оскаржуваній ухвалі господарським судом надано належну правову оцінку доказам, наданим кредитором та наведено відповідні мотиви їх відхилення.

На думку боржника, безпідставними є посилання апелянта на неврахування господарським судом наявності незавершених судових проваджень по наступним справам №160/423/19, №160/1062/19, №160/12941/19, №160/5435/20, №160/2924/20, № 804/4594/16, №804/7754/16, №804/14971/15, №804/11212/14, №804/15656/16, оскільки грошові зобов`язання, правомірність визначення яких є предметом судового оскарження у цих справах, не включались до переліку грошових вимог, заявлених кредитором у даній справі про банкрутство.

Не відповідають дійсності ствердження апелянта про неврахування судом першої інстанції наявності нерозглянутих судових справ №804/3118/16, №804/7753/16, №804/626/17, №804/1154/16, №804/488/16, №804/646/16, №160/12769/19, оскільки оспорювані у цих справах грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями були включені в грошові вимоги апелянта, заявлені ним у справі про банкрутство і саме з урахуванням наявності цих спорів, а також результатів розгляду справи №804/7753/16 судом першої інстанції було винесено ухвалу про відхилення грошових вимог кредитора.

Грошові вимоги кредитора, що є предметом оскарження у справах №804/626/17, №804/1154/16, №804/488/16, №804/646/16, є неузгодженими та відхилені судом першої інстанції за недоведеності кредитором правомірності визначення цих грошових зобов`язань.

Грошові вимоги, що є предметом судового оскарження у справах № 804/7753/16 та №804/3118/18, правомірно відхилені судом першої інстанції як такі, що частково скасовані за результатами адміністративного та судового оскарження, частково погашені.

Крім того, за результатами розгляду справи №804/3118/18 на суму 40 251 182,50 грн, яка є погашеною, що підтверджено апелянтом в суді першої інстанції, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 оскаржувані податкові повідомлення- рішення від 10.01.2018 № , № скасовані.

Грошові вимоги, що були предметом оскарження у справі № 804/7753/16 на суму 285200783,00 грн, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.08.2021 у справі № 804/3118/18 в сумі 245 232 135,00 грн скасовані.

ІІІ. Апеляційне провадження

3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.11.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.11.2021 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 6621,00 грн, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 08.11.2021 скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 29.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2021; призначено справу до розгляду на 21.12.2021 на 09 годин 30 хвилин.

21.12.2021 у судове засідання з`явилися представник боржника та арбітражний керуючий Сокол О.Ю., які надали відповідні пояснення.

Інші учасник справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили у судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Скаржник у поданому клопотанні просить розгляд справи відкласти через неможливість прибуття його представника в судове засідання у зв`язку із участю в інших судових засіданнях.

Частинами 11,12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Із зазначеної норми вбачається, що відкладення розгляду справи є правом суду та здійснюється ним на власний розсуд, з урахуванням конкретних обставин у справі та у разі визнання причин неявки сторін поважними.

Приймаючи до уваги, що чинне процесуальне законодавство не визначає пріоритетності одних судових процесів перед іншими, тому викладені у клопотанні причини неявки представника у судове засідання, є неповажними, у зв`язку з чим клопотання про відкладення розгляду справи судом апеляційної інстанції залишається без задоволення.

Крім того, колегія суддів враховує, що скаржник не був позбавлений можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого уповноваженого представника відповідно до вимог ст.56 Господарського процесуального кодексу України.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи, скаржник у поданій апеляційній скарзі виклав свою правову позицію щодо спірних правовідносин, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про відкладення розгляду справи.

21.12.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

3.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОБУДМОНТАЖ ГРУП» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат".

Ухвалою господарського суду від 22.05.2019 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 31.05.2019.

Ухвалою господарського суду від 31.05.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича, призначено попереднє засідання суду.

31.05.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет господарським судом здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат".

Ухвалою господарського суду від 14.11.2019 за підсумками попереднього засіданні визнані, частково визнані та відхилені грошові вимоги кредиторів.

Ухвалою господарського суду від 16.10.2020 припинено процедуру розпорядження майном публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат"; припинено повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Сокол Олексія Юрійовича; введено процедуру санації боржника - публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат"; затверджено план санації публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" від 11.09.2020 №01-34/42-09 у редакції, схваленій зборами кредиторів 09.10.2020; призначено керуючим санацією публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича.

23.07.2021 до господарського суду від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшла заява б/н від 22.07.2021 про визнання грошових вимог до боржника у загальному розмірі 412 675 524,60 грн (з урахуванням уточненої заяви б/н від 11.10.2021).

Уточнення кредиторських вимог до боржника, а саме їх зменшення з 525 391 420,85 грн до 412 675 524,60 грн обумовлено погашенням податкового боргу боржником шляхом добровільної сплати відповідної заборгованості боржником на користь кредитора та шляхом списання відповідних коштів контролюючим органом з рахунків боржника.

В підтвердження заявлених вимог, кредитором було надано копії податкових повідомлень-рішень № від 12.09.2019, № від 12.09.2019, № від 12.09.2019, № від 12.09.2019, № від 12.09.2019, № від 12.09.2019, № від 12.09.2019, № від 07.10.2016, № від 07.10.2016, № від 21.10.2015, № від 04.08.2015, № від 16.12.2016, № від 14.09.2015, № від 14.09.2015, № від 21.08.2015, № від 10.01.2018, № від 10.01.2018, копії актів перевірки №102/28-10-46-17/05393043 від 19.08.2019, № 75/28-01-46-05393043 від 25.04.2016, № 40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015, № 115/28-01-40-01-05393043 від 21.06.2016, № 75/28-01-46-05393043 від 27.08.2015, № 102/08-08-46-05393043 від 22.10.2015, додаток №1 до акту №28/28-01-46-05393043 від 07.08.2015, рішення ДФС про результати розгляду скарги від 05.10.2016 №21608/1/99-99-11-01-02-25 (оскарження ППР, прийнятих на підставі акту перевірки № 75 /28-01-46-05393043 від 25.04.2016), висновок від 03.06.2016 № 11198/8/28-01-40-52, додатки до акту від 25.04.2016 № 75/28-01-46-05393043: № 5.7, 5.2.1, 5.2.2, 5.6.1, 5.6.4, 5.6.6, 5.6.7, 5.6.8, 5.6.11, 5.6.14, 5.6.15, 5.6.25.1, 5.6.25.2, 5.6.27- 5.6.29, 5.6.38, 5.6.39, наказ №382 від 14.12.2015 про проведення планової перевірки ДМК за 2013-2014, рішення ДФС від 12.12.2016 про результати розгляду скарги ДМК на ППР, які прийнято на підставі акту №115/28-01-40-01-05393043, додатки до акту №115/28-01-40-01-05393043: №1.1., №1.2, № 2.1, №2.2, №3.1, №3.2., наказ від 18.08.2015 № 171 про проведення на ДМК позапланової виїзної перевірки, додатки до акту перевірки №75/28-01-46-05393043 від 27.08.2015: №1.1. 1.2, 1.3, 2.1, 2.2.1, 2.2.2, 3.1, 9.2.3, 9.2.2, 9.2.1, 9.1, 8.2, 7.2, 6.2, 4.2, 5/1, 7.1, 8.1, 10.2, 10.1, 10.3, 10.4, 3.2, 4.1, висновок від 02.10.2015 №9768/8/28-01-46-55 по адміністративній скарзі ДМК на ППР, прийняті на підставі акту перевірки №75 від 27.08.2015, рішення від 26.01.2016 №1131/6/99-99-10-01-04-25 про результати розгляду скарги ДМК на ППР, які прийняті на підставі акту №75 від 27.08.2015, наказ від 26.06.2015 №46 про проведення документарної позапланової перевірки ДМК по заявленому бюджетному відшкодуванню в квітні 2015 року, додатки до акту №40/28-01-46-05393043: №9.1, 9.2, 10.1, 10.2,11.1, 11.2, 12.1, 12.2, 12.3, 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, 13.1-13.4, 14, 15, 16.1, 16.2, 17, 18.1-18.7, 19, 20.1, 20.2., 21.1., 21.2., 22.1, 22.2, 23, лист від 30.07.2015 «Про розгляд заперечень на акт перевірки» (відносно заперечень до акту перевірки № 40), рішення від 15.10.2015 № 23117/10/28-10-10-4-33 про результати розгляду скарги ДМК на ППР від 04.08.2015, які прийняті на підставі акту №40, рішення від 21.12.2015 щодо скарги ДМК на ППР від 04.08.2015, та від 21.10.2015, які прийняті на підставі акту № 40, наказ від 09.08.2019 №34 щодо проведення планової перевірки ДМК з 01.01.2015 по 30.09.2018, додатки до акту планової перевірки №102/28-10-46-17/0539304; №4, 7-9, 9.1.1, 9.1.2, 11 ,11.18, 12, 16.1, 16.2, 16.3., 16.4, 16.5.,16,7, додатки без номерів, 16.10, 16.11, 16.14, 16.18, 18, заперечення ДМК на акт перевірки №102, відповідь від 11.09.2019 «Про розгляд заперечень» та виписки із невідомих документів із умовним зазначенням умов договорів між боржником та його контрагентами.

3.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані заперечення, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала господарського суду в частині відхилення грошових вимог Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до боржника публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" в сумі 412 675 524,60 грн.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 14 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.3 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви. До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником. Господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.

Приписами ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.(ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства). Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Таким чином, норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять присічного строку для заявлення конкурсними кредиторами своїх вимог до боржника, їх розгляд проводиться судом в порядку черговості їх надходження до суду. При цьому кредитори, вимоги яких заявлені після завершення 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, не втрачають статус конкурсного кредитора, але позбавляються права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Колегія суддів враховує, що заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги повинні підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі №910/20378/16).

У справі про банкрутство господарський суд встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі № 924/628/17).

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України), допустимості (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України), достовірності (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України) та вірогідності (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог.

Податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.

Колегія суддів враховує, що у даній справі перевірці поданого кредитором розрахунку грошових вимог має передувати встановлення судом правової природи і складових податкового боргу, юридичних фактів з якими пов`язується його узгодженість, задля належного виконання завдань господарського суду при розгляді грошових вимог до боржника у справі про банкрутство.

Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений Податковим кодексом України, положеннями пунктів 1.1. та 1.3 статті 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства.

Статтею 41 Податкового кодексу України органи державної фіскальної служби віднесено до переліку контролюючих органів, що здійснюють від імені держави функції контролю за своєчасністю і правильністю сплати суб`єктами господарювання податків і зборів, зокрема, шляхом проведення документальних невиїзних перевірок платників податків відповідно до статті 78 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до пунктів 54.1 та 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Стаття 57 Податкового кодексу України регулює строки сплати податкового зобов`язання: за загальним правилом платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57); у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу; у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження (пункт 57.3 статті 57 Податкового кодексу України).

Положеннями пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Зазначена стаття встановлює загальні підстави і порядок надсилання податкового повідомлення-рішення і не пов`язує із цією дією виникнення податкового зобов`язання у платника податку.

За змістом підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За приписами 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2. статті 56 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Пунктом 56.4 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено, що під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.

Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм податкового законодавства на платника податків покладається законодавчий обов`язок по сплаті лише узгодженого грошового зобов`язання, розрахованого органом.

Отже, податковим боргом є угоджена сума грошового зобов`язання.

Оскарження в судовому порядку податкового повідомлення-рішення, визначене у такому акті індивідуальної дії податкове зобов`язання вважається неузгодженим до розгляду справи судом по суті та прийняття відповідного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 30 січня 2019 року по 12 серпня 2019 року фахівцями Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС було проведено документальну планову виїзну перевірку боржника з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, за результатами якої було складено акт від 19.08.2019 № 02/28-10-46-17/05393043 (надалі - акт № 102).

На підставі акту №102 Офісом великих платників податків ДФС були прийняті наступні податкові повідомлення: № від 12.09.2019 на суму 31 715,46 грн - штрафна санкція за несвоєчасне нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; № від 12.09.2019 на суму 82 431 012,00 грн - зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та 41 215 506,00 грн штраф; № від 12.09.2019 на суму 87,36 грн - штраф за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних; № від 12.09.2019 на суму 510,00 грн - адміністративний штраф; № від 12.09.2019 на суму 510,00 грн - штраф за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку у вигляді заробітної плати; № від 12.09.2019 на суму 2296287,00 грн - збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість та 1 148 143,50 грн штраф; № від 12.09.2019 на суму 137 863,83 грн - пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ВЕД.

Загальна сума зобов`язань боржника за вказаними ППР, які включені до грошових вимог кредитора, складає 127 261 635,15.

Водночас, кредитором за вказаними ППР заявлено грошові вимоги на суму 127261095,15 грн, відтак господарський суд правомірно розглянув грошові вимоги в межах заявлених кредитором вимог.

Боржником було добровільно погашено грошові зобов`язання на загальну суму 76128872,65 грн, шляхом перерахування відповідних сум до бюджету за наступними податковими повідомленнями-рішеннями: № від 12.09.2019 на суму 76 096 270,50 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 19365 від 28.11.2019; № від 12.09.2019 в повному обсязі на суму 510,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №17795 від 27.09.2019; № від 12.09.2019 в повному обсязі на суму 31 715,46 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 17797 від 27.09.2019; № від 12.09.2019 в повному обсязі на суму 87,36 грн, що підтверджується платіжним дорученням №17794 від 27.09.2019; № від 12.09.2019 на суму 289,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 17793 від 27.09.2019.

В іншій частині заявлених кредитором грошових вимог, що визначені на підставі акту №102, тобто грошові зобов`язання на загальну суму 51 132 762,50 грн є неузгодженими, оскільки боржником були оскаржені в судовому порядку.

Так, боржником було подано позов про визнання протиправним та скасування наступних податкових повідомлень-рішень: № від 12.09.2019 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у сумі 31 700 165,00 грн із застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 15 850 082,50 грн, всього на суму 47 550 247,50 грн; № від 12.09.2019 в повному обсязі на суму 3 444 430,50 грн; № від 12.09.2019 в частині 137 574,50 грн; № від 12.09.2019 в повному обсязі на суму 510,00 грн.

За вказаним позовом Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі №160/12769/19, розгляд якої на час розгляду даної справи судом першої інстанції не завершено.

Відповідно до змісту уточненої заяви про визнання кредитором б/н від 11.10.2021 грошові вимоги кредитора згідно податкових повідомлень-рішень від 12.09.2019 №, №, №, №, №, №, №, прийнятих контролюючим органом на підставі акту перевірки №102/28-10-46-17/05393043 від 19.08.2019 (сума вимог 127 261 095,15 грн), ґрунтуються на грошових зобов`язаннях боржника, які виникли після відкриття провадження у даній справі про банкрутство, а отже є поточними, що виключає також можливість їх задоволення як конкурсних вимог кредитора.

Встановивши наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов вмотивованого висновку, що грошові вимоги кредитора до боржника на загальну суму 127 261 095,15 грн за податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими на підставі акту від 19.08.2019 №102/28-10-46-17/05393043 підлягають відхиленню, оскільки зазначені вимоги є поточними.

Окрім того, кредитором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неузгоджених грошових вимог на загальну суму 51 132 762,50 грн, що визначені контролюючими органом у податкових повідомленнях-рішеннях від 12.09.2019 № (в частині 47 550 247,50 грн), №, №, № (в частині 137574,50 грн), а зобов`язання за грошовими вимогами на суму 76 128 872,65 грн є припиненими у зв`язку з їх виконанням боржником.

Зі змісту уточненої заяви б/н від 11.10.2021 вбачається, що кредитором заявлено грошові вимоги за ППР № від 07.10.2016, а саме 2 254 458,00 грн сума зменшеного бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та 1 125 729,25 грн сума штрафу, а за ППР № від 07.10.2016 кредитором заявлено грошові вимоги на суму 4 259360,00 грн сума зменшеного бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та штрафі санкції на суму 83 416 341,00 грн. Загальна сума заявлених кредитором грошових вимог згідно ППР № та № складає 254 239 823, 25 грн.

Разом з цим, податкові повідомлення-рішення № та № були прийняті 16.05.2016 та 13.05.2016 відповідно, а не 07.10.2016, як помилково зазначено кредитором в уточненій заяві.

В період з 31.12.2015 по 18.04.2016 ревізорами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі контролюючий орган) була проведена виїзна планова перевірка боржника з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, за результатами якої було складено акт № 75/28-01-46-05393043 від 25.04.2016 (далі акт № 75).

На підставі акта №75 контролюючим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення від 13.05.2016 № - про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 183 604 608,00 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 91 802 304,00 грн; від 16.05.2016 № - про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 12 738 729,00 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 6 369 364,73 грн; № - про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1122 032,00 грн; № - неподання податкової декларації екологічного податку за період 1 квартал 2013 року з застосуванням штрафної (фінансової) санкції 170 грн.

ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" вищезазначені рішення податкового органу були оскаржені в адміністративному порядку та за наслідками адміністративного оскарження, податкові повідомлення-рішення: № від 13.05.2016 та № від 16.05.2016 скасовані.

Контролюючим органом 07.10.2016 прийняті наступні податкові повідомлення-рішення замість скасованих ППР від 13.05.2016 № та від 16.05.2016 №: № від 07.10.2016 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 178829157,00 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 89 692 884,00 грн замість ППР від 13.05.2016 № ; № від 07.10.2016 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 11 304 698,00 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 5 652 349,00 грн замість ППР від 16.05.2016 №.

Податкові повідомлення-рішення № від 07.10.2016 та № від 07.10.2016 були оскаржені боржником у судовому порядку у справі № 804/7753/16.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 у справі № 804/7753/16 визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення СДПІ від 07.10.2016: № - про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість; № - про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість із застосуванням штрафної (фінансової) санкції; № - про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із застосуванням штрафної (фінансової) санкції; від 16.05.2016 року № - неподання податкової декларації екологічного податку за період 1 квартал 2013 року з застосуванням штрафної (фінансової) санкції.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 у справі №804/7753/16 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 скасовано; позов ПАТ «ДМКД» задоволено частково; визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення СДІП від 07.10.2016 № 0 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 162 667 843,00 грн та застосування штрафних санкцій в розмірі 81 333 922,00 грн; визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення СДПІ від 07.10.2016 № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість і розмірі 817 427,00 грн та застосування штрафних санкцій в розмірі 408 713,00 грн; в іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 804/7753/16 касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС задоволено частково; постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 скасовано в частині задоволених позовних вимог та у відмовленій частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.10.2016 № і № в частині задоволених позовних вимог та в цій частині - справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

За результатами повторного розгляду справі №804/7753/16 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.10.2016 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 708 989 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 632 800 грн, винесене Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС; у задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.08.2021 у справі №804/7753/16 апеляційні скарги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" задоволено частково; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 скасовано; позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення прийняті 07.10.2016 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 162 670 663 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 81 335 332грн; № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 817 427 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 408 713 грн; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до пп.60.1.5 п. 60.1 ст.60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, зокрема, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно п. 60.4 ст. 60 Податкового кодексу України визначено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 (далі Наказ №1204), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за №124/28254, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, сума зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, що визначені у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу.

Згідно пункту 3 розділу V Наказу №1204 встановлено, що у випадках, визначених підпунктами 2 і 4 пункту 1 цього розділу, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Отже, за результатами адміністративного оскарження (податкові повідомлення-рішення № від 16.05.2016 та № від 13.05.2016) та судового оскарження у справі № 804/7753/16 (податкові повідомлення-рішення №, № від 07.10.2016, які було, прийнято на підставі акту №75) відповідно до п.60.4 ст. 60, ст.56 Податкового кодексу України зазначені податкові повідомлення-рішення є відкликаними у повному обсязі, що зумовлює відсутність обов`язку боржника, як платника податків по сплаті грошових зобов`язань за відкликаними ППР.

Враховуючи, що кредитором не подано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних неузгоджених грошових вимог, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відхилення грошових вимог на суму 254 239 823,25 грн (податкові повідомлення-рішення № від 16.05.2016 та № від 13.05.2016.

За результатами проведеної Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ПАТ «ДМК» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2015 року було складено акт від 17 липня 2015 року № 40/28-01-46-05393043 (далі - акт № 40).

На підставі акту №40 контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення: № від 21.10.2015 на суму 4 259 360,00 грн - зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та на суму 2 129 680,00 грн штраф; № від 21.10.2015 на суму 4 259 360,00 грн - зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та на суму 2 129 680,00 грн штраф.

Загальна сума розрахованих контролюючим органом грошових зобов`язань боржника за податковими повідомленнями-рішеннями № від 21.10.2015 та № від 21.10.2015, які включені до грошових вимог кредитора, складає 12 778 080,00 грн.

Податкові повідомлення-рішення від 21.10.2015 № та від 21.10.2015 № оскаржені боржником в судовому порядку.

Станом на час постановлення оскаржуваної вказаний спір розглядався Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 804/488/16.

З урахуванням наведеного, заявлені кредитором грошові вимоги до боржника на загальну суму 12 778 080,00 за вказаними ППР є неузгодженими.

За результатами проведеної Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську МГУ ДФС документальної позапланової виїзної перевірки публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" з питань дотримання вимог податкового законодавства України при взаємовідносинах з наступними платниками: ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК» (код за ) за січень, квітень, травень 2015 року; ТОВ «ФАРКОН» (код за ) за травень, липень, серпень, жовтень 2015 року; АСОЦІАЦІЯ «БК СПЕЦМЕТАЛУРГМОНТАЖ» (код за ) за березень, квітень, жовтень 2015 року; ТОВ «ФАРКОН ЛТД» за жовтень, листопад, грудень 2015 року; ТОВ ІВБП «ОРГХІМПРОМ» (код за ), ТОВ «РЕМАВТОМАТИКА» (код за ); ТОВ ВКФ «ДНІПРОРЕМОНТ АГ» (код за ); ТОВ «ПРОМБУДМОНТАЖ» (код за ); ТОВ «ПП «МСР 2» (код за ); ТОВ «УКР АЛЕКС СЕРВІС» (код за ); ТОВ «ІТ БІЗНЕС ГРУП» (код за ); ТОВ «ДОНБАС ДНІПРОБУД ЛТД» (код за ); ТОВ «МСР» (код за ) за травень 2015 року, було складено акт перевірки від 21 червня 2016 року №115/28-01- 40-01-05393043 (далі акт № 115).

На підставі акту №115 контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення - рішення № від 16.12.2016 на суму 7 861 646,00 грн - зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та 3 930 823,00 грн штраф.

Загальна сума розрахованих контролюючим органом грошових зобов`язань боржника за вказаним податковим повідомленням-рішенням, які включені до грошових вимог кредитора, складає 11 792 469,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено боржником в судовому порядку, адміністративний позов про скасування цих ППР розглядається Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 804/626/17.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2017 провадження у справі № 804/626/17 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 804/1154/16.

На час постановлення оскаржуваної ухвали спір про правомірність прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення № від 16.12.2016 на загальну суму 11 792 469,00 грн в судовому порядку не вирішено.

Отже, заявлені кредитором грошові вимоги до боржника на загальну суму 11 792 469,00 грн за актом №115 є неузгодженими.

За результатами проведеної Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС документальної позапланової виїзної перевірки публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" з питань дотримання податкового законодавства України по взаємовідносинах з наступними платниками: ТОВ НВК "Хімтранс" (код за ) за листопад 2014 року, січень 2015 року, з ТОВ"ДОНБАС-ДНIПРОБУД ЛТД" (код за ) за грудень 2014 року, ТОВ"НПК "ТЕХМЕТ" (код за ) за січень 2015 року, з ТОВ «Фаркон» (код за ) за квітень, травень 2015 року, з ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТК» (код за ) за квітень2015 року, з ТОВ «НВО» Укрпромекологія» (код за ) за червень 2015 року, з ТОВ «Укрспецконструкція» (код за ) за червень 2015 року, з ТОВ «Інтерконструкція» (код за ) за червень 2015 року, з ТОВ «ЮГСЕРВІС-ПЛЮС» (код за ) за червень 2015 року, - з ТОВ «ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ» (код за ) за червень 2015 року ревізорами контролюючого органу було складено акт від 27 серпня 2015 року № 75/28-01-46-05393043 (далі акт № 75).

На підставі акту №75 контролюючим органом було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: від 14.09.2015 на суму 135 572,70 грн - збільшення суми грошового зобов`язанняз ПДВ на суму штрафних санкцій та № від 14.09.2015 на суму 3 701 389,00 грн - зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та на суму 1850694,50 грн штраф.

Загальна сума розрахованих контролюючим органом грошових зобов`язань боржника за вказаними ППР, які включені до грошових вимог кредитора, складає 5 687 656,20 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені боржником в судовому порядку, адміністративний позов про скасування цих ППР розглядається Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 804/1154/16.

Згідно ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2016 провадження у справі № 804/1154/16 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 804/488/16.

Таким чином, заявлені кредитором грошові вимоги до боржника на загальну суму 5687656,20 грн за актом №75 є неузгодженими.

За результатами проведеної Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС камеральної перевірки даних, задекларованих ПАТ «ДМК» у декларації за червень 2015 року щодо сум бюджетного відшкодування була складено акт перевірки від 07.08.2015 № 28/28-01-46-05393043 (далі акт № 28).

На підставі акту № 28 контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2015 на суму 610 934,00 грн - зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та на суму 305 467,00 грн штраф.

Загальна сума грошових вимог згідно податкового повідомлення-рішення від 21.08.2015 № складає 916 401,00 грн.

Зі змісту акту №28 вбачається, що висновки про встановлені в ході камеральної перевірки податкові порушення було зроблено контролюючим органом за результатами раніше проведених перевірок публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", а саме на підставі акту №1267/28-01-46-02-05393043 від 19.05.2015 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" (код за ) бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2015 року" (далі - акт №1267); акту №10/28-01-46-05393043 від 19.06.2015 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" (код за ) бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень 2015 року" (далі - акт №10); акту №40/28-01-46-05393043 від 17.07.2015 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" (код за ) бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2015 року (далі акт № 40).

Результати акту № 1267 були оскаржені боржником в судовому порядку (судова справа №804/15656/15).

На час постановлення оскаржуваної ухвали, справа №804/15656/15 перебувала на розгляді в Верховному Суді, остаточно спір не вирішено.

Результати акту №10 були оскаржені боржником у судовій справі №804/426/16, яка вирішена судами першої та апеляційної інстанції на користь публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат". Ухвалою від 15.07.2019 Верховним Судом відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпропетровського управління ОВПП ДФС.

Враховуючи, що наведені у акті №10 висновки про встановлені порушення спростовані, визнані судом безпідставним, а тому не можуть враховуватись в розрахунку суми порушення, розрахованого в акті № 28.

Результати акту №40 були оскаржені боржником в судовому порядку у справі №804/488/16, яка на час постановлення оскаржуваної ухвали не розглянута Дніпропетрвоським окружним адміністративним судом, а тому наведені у акті №40 висновки правомірно не враховано судом першої інстанції.

Податкові повідомлення-рішення № від 21.08.2021 оскаржені боржником у судовому порядку (справа № 804/646/16). На час постановлення оскаржуваної ухвали вказана справа розглядалася Дніпропетровським окружним адміністративним судом, рішення у справі не прийнято.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 21.08.2015 № на загальну суму вимог - 916401,00 грн є неузгодженим.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження грошових вимог, зокрема, первинних документів, що підтверджують здійснення боржником господарських операцій, які були охоплені перевірками, кредитором не надано. Разом з цим, скаржник не був позбавлений можливості звернутися до господарського суду із клопотанням про витребування відповідних доказів. Проте наданим йому процесуальним правом кредитор не скористався.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства вимоги конкурсних кредиторів до боржника повинні бути обґрунтованими, тобто у боржника на момент порушення справи про банкрутство повинен існувати обов`язок зі сплати відповідних платежів кредиторові, який виник до порушення провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність доказів обґрунтованості заявлених грошових вимог, місцевий господарський суд дійшов аргументованого висновку про відхилення заявлених грошових вимог у розмірі 412 675 524,60 грн у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними посилання скаржника на наявні податкові повідомлення - рішення, оскільки системний аналіз норм податкового законодавства дає підстави для висновків про те, що податкове повідомлення-рішення є лише формою реалізації податковим органом владних управлінських функцій щодо повідомлення платника податків про суми нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.

При цьому, самостійне визначення контролюючим органом грошового зобов`язання платника податків шляхом надіслання податкового повідомлення-рішення не має наслідком автоматичного набуття таким грошовим зобов`язанням статусу безспірного, обов`язкового до виконання, правомірність нарахування якого не підлягає доведенню.

Факт існування податкових повідомлень-рішень не створює певних юридичних наслідків для платника податків, оскільки платник податків у відповідності до положень Податкового кодексу України має обов`язок сплачувати лише узгоджені податкові повідомлення-рішення.

У даному випадку скаржником не зазначено про наявність узгоджених податкових повідомлень-рішень, зобов`язання за якими не погашені боржником.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про неврахування та залишення поза увагою господарським судом наданих кредитором матеріалів проведених перевірок.

Так, мотивувальна частина оскаржуваної ухвали свідчить про те, що господарським судом надано належну правову оцінку доказам, наданим кредитором та наведено наступні мотиви їх відхилення: матеріали справи не містять актів перевірок, кредитором надано лише окремі частини актів, з яких неможливо встановити вчинення боржником податкового правопорушення та встановити виникнення у боржника обов`язку по сплаті податків та зборів;

акт перевірки не зумовлює виникнення будь-яких прав та обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялась; в даному випадку акти перевірок складено посадовими особами кредитора в односторонньому порядку, відтак такі акти не є належними та допустимими доказами на підтвердження грошових вимог; акти перевірки містять лише власні суб`єктивні висновки перевіряючих та є носієм інформації що підлягає доказуванню; кредитором не надано будь-яких доказів, що підтверджують достовірність, повноту наведеної в актах перевірок інформації щодо встановлених порушень.

Необґрунтованими є посилання скаржника на неврахування господарським судом наявності незавершених судових проваджень по справам №160/423/19, №160/1062/19, №160/12941/19, №160/5435/20, №160/2924/20, № 804/4594/16, № 804/7754/16, № 804/14971/15, № 804/11212/14, № 804/15656/16, оскільки грошові зобов`язання, правомірність визначення яких є предметом судового оскарження у цих справах, не включались до переліку грошових вимог, заявлених кредитором у даній справі про банкрутство.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними твердження скаржника про неврахування судом першої інстанції наявності нерозглянутих справ №804/3118/16, №804/7753/16, №804/626/17, №804/1154/16, №804/488/16, №804/646/16, №160/12769/19, оскільки оспорювані у цих справах грошові зобов`язання за ППР були включені в грошові вимоги кредитора, заявлені ним у справі про банкрутство і саме з урахуванням наявності цих спорів, судом першої інстанції було постановлено ухвалу про відхилення грошових вимог.

Грошові вимоги, що є предметом судового оскарження у справах № 804/7753/16 та №804/3118/18, правомірно відхилені судом першої інстанції як такі, що частково скасовані за результатами адміністративного та судового оскарження, частково погашені.

Помилковим є посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №904/1693/19.

Так, у наведеній постанові Великою Палатою зазначено, що неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує або може не враховуватися при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог. Разом з цим, судом не вказано щодо безспірності такого зобов`язання або автоматичного його визнання судом без належного його підтвердження кредитором.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що він не позбавлений права повторного звернення із грошовими вимогами до боржника з наданням належних, допустимих доказів, що їх підтверджують, зокрема, документи первинного обліку, або інших документів щодо фінансово-господарської діяльності боржника які підтверджують здійснення боржником господарських операцій, що були охоплені перевірками, документи про отримані боржником доходи, видатки та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, складену боржником звітність за відповідний період або податкових повідомлень-рішень грошове зобов`язання боржника за якими є узгодженим, тощо.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

3.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки вони спростовуються викладеними приписами законодавства та встановленими обставинами у справі, і не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено невірне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2021 у справі №904/2104/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 24.12.2021.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді А.Є.Чередко

Л.А.Коваль