ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/754/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №907/754/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Сфера комфорту», м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Адамант», м. Мукачево про стягнення суми 519.159,35грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 519.159,35грн., у тому числі 438.392,53грн. заборгованості по оплаті виконаних робіт за Договором підряду №37/19-АБ від 07.05.2019, а також суми 25 222,55 грн. три відсотки річних та 55 544,27грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки справа №907/754/21, не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, будь-яких клопотань щодо розгляду спору з повідомленням (викликом) сторін подано не було, у зв`язку з чим, враховуючи також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.09.2021 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 21.09.2021 була надіслана відповідачу 21.09.2021 рекомендованим листом, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та як вбачається з відстеження поштового відправлення отримана ним.

Відповідач на виконання вимог ухвали суду від 21.09.2021 року надіслав до суду відзив на позов який отриманий судом 12.10.2021 р, в якому проти задоволення вимог позивача заперечує, з підстав наведених у ньому.

Зокрема, зазначає, що були відсутні підстави для підписання акту виконаних робіт ТОВ «БК «АДАМАНТ» за вересень 2019 року на загальну суму 644 271, 68 грн., оскільки позивачем у порушення вимог п. 7.9 Договору підряду не були надані акти на зворотні матеріали, акти приймання-передачі обладнання та матеріалів, акти налагодження обладнання, сертифікати та паспорти на всі матеріали та обладнання.

За доводами відповідача про відмову у підписанні актів виконаних робіт, та, відповідно, сплаті їх вартості, ТОВ «Компанія «Сфера Комфорту» повідомлено листом № 273 від 28.08.2020 року. Водночас, жодного із зазначених документів на адресу ТОВ «БК «Адамант» до цього часу не надходило.

У отриманій судом 26.10.2021 року відповіді на відзив, позивач не погоджується, з твердженнями відповідача та зазначає зокрема, про те, що виконавча документація по об`єкту: «Реконструкція та технічне переоснащення полігону ТПВ № 5 в с. Підгірці Обухівського району Київської області» затверджена та передана Відповідачу ще в серпні 2019 року, що підтверджується наявними у Позивача документами які підписані представниками сторін та завіреними печатками.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «СФЕРА КОМФОРТУ» (далі Позивач, Субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія «Адамант» (далі Відповідач, Підрядник) був укладений Договір підряду № 37/19-АБ в порядку та на умовах якого, Субпідрядник зобов`язався за завданням Підрядника виконати на свій ризик, своїми та/або залученими силами роботи з улаштування технологічного обладнання насосної станції перекачки (Головна КHC) на об`єкті: Реконструкція та технічне переоснащення полігону ТПВ № 5 в с. Підгірці Обухівського р-ну Київської області (технологічне обладнання, насосна станція перекачки, головна кнс; а підрядник прийняти виконані роботи на умовах, визначеним цим договором.

Згідно з п. 3.1. Договору, визначено що ціна Договору встановлюється в додатках до даного Договору, які є невід`ємними частинами Договору.

За виконані роботи підрядник здійснює оплату Субпідряднику протягом 7 (семи) банківських днів з дати підписання Сторонами кожного акту здачі приймання виконаних робіт (4.2 Договору).

11 червня 2019 року сторонами по Договору було підписано Додаткову угоду до Договору підряду № 37/19-АБ, якою сторони виклали п. 3.1. Договору у наступній редакції: Ціна Договору становить 876 785,06 грн. з ПДВ згідно кошторисної документації та протоколу погодження цін на матеріали.

19 червня 2019 року платіжним дорученням № 24 Підрядником було перераховано попередню оплату у сумі 438 392,53 грн. з ПДВ.

02 вересня 2019 року сторонами було підписано Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт по формі № КБ-2в та Довідки про вартість виконаних підрядних будівельних робіт та витрати по формі № КБ-3 на частину виконаних робіт у сумі - 232 513,38 грн.

Згідно умов договору, Підрядник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи, приймати виконані роботи, підписувати передані Субпідрядником згідно з цим Договором Акти здачі-приймання виконаних робіт (див. п. 6.1.Договору).

Згідно п. 6.1.2., 6.1.4. договору, Підрядник зобов`язаний прийняти виконані роботи, які виконані згідно умов цього договору, підписувати передані Субпідрядником згідно з цим Договором Акти здачі-приймання виконаних будівельник робіт за умов відсутності претензій до виконаних Субпідрядником робіт/та або до їх оформлення за цим Договором.

Відповідно до п.6.4.1. Субпідрядник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи згідно цього договору, підтверджені належним чином оформленими Актами приймання виконаних будівельник робіт.

Пунктом 7.9 Договору визначено, що за прострочення надання підряднику будь-якої із наведеної виконавчої документації Актів на зворотні матеріали (при демонтажу) з Підрядником; Акту приймання передачі обладнання та матеріалів з Підрядником; Акту налагодження обладнання з Підрядником; Сертифікатів та паспортів на всі матеріали та обладнання. У випадку затримки субпідрядником передачі підряднику вищевказаної документації, підрядник має право затримати остаточний розрахунок за виконані роботи до моменту її передачі підряднику.

За доводами позивача у вересні 2019 року Підрядником було виконано залишок робіт та надано Підряднику Акти по формі № КБ-2 в та Довідку по формі № КБ-3 для перевірки, погодження та підписання на загальну суму 644 271,68 грн. з ПДВ, які підписані та повернуті не були, оплата відповідно також не проведена.

З метою досудового врегулювання спору 10 серпня 2021 року була направлена вимога про виконання умов договору № 105 від 10 серпня 2021 року. Решта доказів звернення до відповідача з вимогою про проведення розрахунку за виконані роботи позивачем суду не подано.

Водночас, відповідачем до поданого суду відзиву приєднано відомості про те, що 28.08.2020 року відповідачем надіслано позивачу лист № 273 яким повідомлено про відмову у підписанні акту та проведенні оплати, до усунення зазначених в листі недоліків, а саме до передання актів на зворотні матеріали, актів приймання-передачі обладнання та матеріалів, актів налагодження обладнання, сертифікатів та паспортів на всі матеріали та обладнання.

Вказані обставини стали підставами звернення позивача до суду із позовними вимогами про стягнення суми 438.392,53грн. заборгованості по оплаті виконаних робіт за Договором підряду №37/19-АБ від 17.05.2019, а також суми 25 222,55 грн. три відсотки річних та 55 544,27грн. інфляційних втрат.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Проаналізувавши укладений сторонами договір №37/19-АБ від 07.05.2019, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини підпадають під регулювання Глави 33 Господарського кодексу України та норм глави 61 Цивільного кодексу України.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно пункту 1.1. Договору субпідрядник зобов`язується за завданням Підрядника виконати на свій ризик, своїми та/або залученими силами роботи, а Підрядник прийняти виконані роботи на умовах визначених цим Договором.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу (ч.ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України).

Статтею 854 ЦК України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 3.1. Договору, визначено що ціна Договору встановлюється в додатках до даного Договору, які є невід`ємними частинами Договору.

За виконані роботи підрядник здійснює оплату Субпідряднику протягом 7 (семи) банківських днів з дати підписання Сторонами кожного акту здачі приймання виконаних робіт (4.2 Договору).

11 червня 2019 року сторонами по Договору було підписано Додаткову угоду до Договору підряду № 37/19-АБ, якою сторони виклали п. 3.1. Договору у наступній редакції: Ціна Договору становить 876 785,06 грн. з ПДВ згідно кошторисної документації та протоколу погодження цін на матеріали.

На виконання договору 19 червня 2019 року платіжним дорученням № 24 Підрядником було перераховано попередню оплату у сумі 438 392,53 грн. з ПДВ.

Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно умов договору, Підрядник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи, приймати виконані роботи, підписувати передані Субпідрядником згідно з цим Договором Акти здачі-приймання виконаних робіт (див. п. 6.1.Договору).

Згідно п. 6.1.2., 6.1.4. договору, Підрядник зобов`язаний прийняти виконані роботи, які виконані згідно умов цього договору, підписувати передані Субпідрядником згідно з цим Договором Акти здачі-приймання виконаних будівельник робіт за умов відсутності претензій до виконаних Субпідрядником робіт/та або до їх оформлення за цим Договором.

Відповідно до п.6.4.1. Субпідрядник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи згідно цього договору, підтверджені належним чином оформленими Актами приймання виконаних будівельник робіт.

В частині 1 ст. 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 1 ст. 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, факт часткового прийняття позивачем виконаних відповідачем робіт на суму - 232 513,38 грн. підтверджується Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт по формі № КБ - 2в та Довідкою про вартість виконаних підрядник будівельних робіт та витрат по формі № КБ-3.

Статтею 854 ЦК України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З наведених правових норм вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов`язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов`язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

За доводами позивача, у вересні 2019 року Підрядником було виконано залишок робіт та надано Підряднику Акти по формі № КБ-2 в та Довідку по формі № КБ-3 для перевірки, погодження та підписання на загальну суму 644 271,68 грн. з ПДВ, які підписані та повернуті не були, оплата відповідно також не проведена.

Пунктом 7.9 Договору визначено, що за прострочення надання підряднику будь-якої із наведеної виконавчої документації Актів на зворотні матеріали(при демонтажу) з Підрядником; Акту приймання передачі обладнання та матеріалів з Підрядником; Акту налагодження обладнання з Підрядником; Сертифікатів та паспортів на всі матеріали та обладнання. У випадку затримки субпідрядником передачі підряднику вищевказаної документації, підрядник має право затримати остаточний розрахунок за виконані роботи до моменту її передачі підряднику.

З метою досудового врегулювання спору 10 серпня 2021 року була направлена вимога про виконання умов договору № 105 від 10 серпня 2021 року.

Разом з тим, відповідачем підтверджено, що перша вимога про сплату заборгованості за виконані роботи була ним отримана від позивача 14.08.2020 у листі за №102. Водночас, позивачем відповідної вимоги суду не подано, до матеріалів справи не приєднано.

28.08.2020 року відповідачем надіслано позивачу лист № 273 яким повідомлено про відмову у підписанні акту та проведенні оплати, до усунення зазначених в листі недоліків, а саме до передання актів на зворотні матеріали, актів приймання-передачі обладнання та матеріалів, актів налагодження обладнання, сертифікатів та паспортів на всі матеріали та обладнання.

Однак, дані доводи відповідача не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на те, що матеріали справи містять виконавчу документацію, яка складена за результатами виконання підрядних робіт та підписана представником відповідача.

Разом з тим, оскільки у матеріалах справи міститься, підписана представником відповідача виконавча документація, та відсутні докази наявності претензій щодо строків чи якості робіт, чи докази будь-якої активної поведінки відповідача щодо прийняття робіт з огляду на значний проміжок часу з моменту виконання робіт, суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно ухилився від свого обов`язку з прийняття виконаних робіт та відповідно їх оплати.

У зв`язку з чим, судом критично оцінюються та не приймаються доводи відповідача про зазначені недоліки та про відсутність обов`язку з оплати робіт.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем здійснено оплату за договором в загальній сумі 438 392,53грн.

У зв`язку з чим вимога позивача про стягнення суми 438 392,53 грн. основного боргу по оплаті вартості виконаних робіт за Договором підряду №37/19-АБ від 07.05.2019, є обґрунтованою та такою, що підлягають задоволенню.

З посиланням на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України та з огляду на прострочення відповідачем строку оплати, позивачем, заявлено також позовні вимоги про стягнення 25 222,55 грн. три відсотки річних за період з 01.10.2019 по 31.08.2021 та 55 544,27 грн. інфляційних втрат за аналогічних період.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст.837 Цивільного кодексу України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст.846 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною

Частиною 1 ст.877 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Згідно ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось умовами договору сторони погодили, що за виконані роботи підрядник здійснює оплату Субпідряднику протягом 7 (семи) банківських днів з дати підписання Сторонами кожного акту здачі приймання виконаних робіт (4.2 Договору).

Оскільки Акти по формі № КБ-2в та Довідка по формі № КБ-3 на загальну суму 644 271,68 грн. відповідачем підписані не були, право вимоги оплати у позивача виникло після семи днів, з моменту отримання відповідачем відповідної вимоги.

Водночас, відповідачем до поданого суду відзиву приєднано відомості про те, що 28.08.2020 року відповідачем надіслано позивачу лист № 273 відповідь на вимогу №102 від 14.08.2020 яким повідомлено про відмову у підписанні акту та проведенні оплати, до усунення зазначених в листі недоліків, а саме до передання актів на зворотні матеріали, актів приймання-передачі обладнання та матеріалів, актів налагодження обладнання, сертифікатів та паспортів на всі матеріали та обладнання.

Інших належних та допустимих доказів, які дають можливість встановити дату отримання актів відповідачем матеріали справи не містять.

Таким чином, суд за визначений період здійснивши власний розрахунок заявлених до стягнення сум, прийшов до висновку, про часткове задоволення вказаних позовних вимог у розмірі 44 847,54 грн. інфляційних втрат та 13 499,10 грн. трьох відсотків річних.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Сфера комфорту», м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Адамант», м. Мукачево про стягнення суми 519.159,35грн. підлягають задоволенню частково у розмірі 496 739,17 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача в сумі 7 451,08 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АДАМАНТ" (89600, Закарпатська обл., місто Мукачеве, вулиця Штефана Августина, будинок 12/1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "«Компанія «Сфера комфорту» (03164, місто Київ, вулиця Клавдіївська, будинок 40-Г, квартира 96, ) суму 496 739,17 (чотириста дев`яносто шість тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 17 коп.) в.т.ч 438.392,53 грн. основного боргу, 44 847,54 грн. інфляційних втрат та 13 499,10 грн. трьох відсотків річних, а також суму 7 451,08 грн. (сім тисяч чотириста п`ятдесят одну гривню 08 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 24.12.2021.

Суддя О. Ф. Ремецькі