ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.12.2021 Справа № 591/29/18
Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,
за участю секретаря судового засідання Гребенюк С.В.,
Розглянувши матеріали справи № 591/29/18
проспект Перемоги, 107-А),
до відповідачів: 1) ОСОБА_1 (
2) ОСОБА_2 (
3) ОСОБА_3 (
про стягнення 732420,15 грн.

за участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідачів: 1) Кузнєцов А.С.;
2) не з`явився;
3) не з`явився;
Рішенням від 17.11.2021 у справі № 591/29/18 Господарський суд Сумської області у задоволенні позову відмовив.

06.12.2021 перший відповідач подав заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. № 4303 від 06.12.2021), в якій просить стягнути з позивача, Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп.

Ухвалою від 06.12.2021 Господарський суд Сумської області призначив заяву про ухвалення додаткового рішення суду (вх. № 4303 від 06.12.2021) до розгляду у судовому засіданні на 16.12.2021, 14:00.

16.12.2021 позивач подав клопотання № 2021/12/15-1 від 15.12.2021 (вх. № 10233 від 16.12.2021), в якому просить суд розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводити без участі представника АТ «ПроКредит Банк»; у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited» проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

У відзиві на позовну заяву (вх. № 3422 від 16.09.2021) представник першого відповідача, в тому числі зазначив, що перший відповідач поніс додаткові витрати під час розгляду справи на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп.

Суд установив, що послуги з правничої допомоги у справі № 591/29/18 були надані першому відповідачу адвокатом Кузнєцовим А.С. В підтвердження витрат на правничу допомогу перший відповідач подав копію договору про надання правової допомоги № 2021-31/08 від 31.08.2021, укладеного між адвокатом Кузнєцовим Артемом Сергійовичем та Стахєєвим Сергієм Анатолійовичем; довідку про детальний опис робіт адвоката, необхідний для надання правової допомоги Стахєєву С.А.; копії квитанцій: від 06.09.2021 на суму 3500 грн 00 коп. та від 16.09.2019 на суму 3500 грн 00 коп.

Згідно довідки про детальний опис робіт адвоката, необхідний для надання правової допомоги Стахєєву С.А., відповідно до договору про надання правової допомоги № 2021-31/08 від 31.08.2021, сторонами погоджено, що вартість послуг за договором має фіксований розмір і складає 7000 грн 00 коп. Послуги складаються з надання будь-якої кількості консультацій щодо вчинення необхідних дій, як усних, так і письмових, участі у судових засіданнях, - як особисто (без витрат на дорогу), так і у режимі відеоконференції, складання позовної заяви, заяви про забезпечення позову, відповіді на відзив, апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу, ознайомлення з матеріалами справи, адвокатських запитів, будь-якої кількості клопотань, зустрічей, переговорів, без обмеження в часі наданні таких послуг під час розгляду справи № 591/29/18, протягом строку дії договору.

Відповідно до п. 7.1 договору про надання правової допомоги № 2021-31/08 від 31.08.2021, договір набирає чинності з моменту сплати вартості послуг та діє один рік або до його повного виконання в частині розрахунків між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (зокрема, фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 4.1 договору, вартість послуг має фіксований розмір та складає 7000 грн 00 коп.

Таким чином, сторони домовились, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання першим відповідачем послуг адвоката та понесених ним витрат в суді з моменту укладення договору, а саме, представником першого відповідача складені та підписані наступні документи: заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх. № 7676 від 01.09.2021), відзив на позовну заяву (вх. № 3422 від 16.09.2021), заява про відкладення розгляду справи (вх. № 8409 від 30.09.2021), заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх. № 8699 від 13.10.2021), клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 9279 від 08.11.2021), клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. № 9549 від 17.11.2021).

Крім того, представник першого відповідача брав участь у судових засіданнях 06.09.2021, 13.10.2021, 25.10.2021, 08.11.2021, 17.11.2021; знайомився з матеріалами справи за поданими заявами.

Суд враховує положення ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач, заперечуючи щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, не наводить жодних обґрунтувань в підтвердження підстав відмови у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, позивач до суду не подав.

Суд також звертає увагу, що в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником першого відповідача, отже, є визначеним.

Оцінюючи обґрунтованість клопотання першого відповідача, заперечень позивача, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд вважає, що розмір витрат першого відповідача на професійну правничу допомогу є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Разом з цим, позивач не скористався правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дослідивши подані заявником докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши відповідність цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а саме: складання, підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах першого відповідача, участь представника у судових засіданнях; витрачений час та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що витрати першого відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп. покладаються на позивача АТ «ПроКредит Банк».

Керуючись ст. ст. 2, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Стягнути з Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 107-А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 7000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 23.12.2021.

Суддя Є.А. Жерьобкіна