ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3198/21

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Онофрійчук А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-перукарня «Золушка», м. Біла Церква Київської області

до відповідача фізичної особи-підприємця Кравчук Олени Миколаївни, м. Біла Церква Київської області

про стягнення 22 750,00 грн.

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Салон-перукарня «Золушка», м. Біла Церква Київської області (далі по тексту ТОВ «Салон-перукарня «Золушка»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 23.10.2021 № 848/21 до відповідача - фізичної особи-підприємця Кравчук Олени Миколаївни, м. Біла Церква Київської області (далі по тексту ФОП Кравчук О.М.), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 22 750,00 грн., згідно договору про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) було укладено договір про надання послуг з оренди робочого місця, пристосованого та обладнаного для надання замовником індивідуальних професійних послуг, відповідно до умов якого відповідач зобов`язалася оплачувати щомісячно до 15 числа поточного місяця 500,00 грн. Оскільки відповідач вказану оплату не здійснювала, позивач просить суд стягнути її у судовому порядку за період з 15.12.2017 по 30.09.2021 в сумі 22 750,00 грн.

Крім того, позивач просить суд здійснити розподіл судових витрат. У позовній заяві вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 2379,00 грн. витрати по сплаті судового збору та 15000,00 грн. витрати на правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.11.2021 відкрито провадження у справі № 911/3198/21, постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Цією ж ухвалою зобов`язано позивача подати копію повного тексту висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000791 від 11.08.2021 № 430/1093-1102/21-23; відповідача зобов`язано подати документи, що підтверджують сплату відповідачем грошових коштів за період з 15.12.2017 по 30.09.2021 згідно договору про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017.

Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов - 15 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

29.11.2021 від представника позивача надійшла копія висновку експерта від 11.08.2021 №430/1093-1102/21-23.

29.11.2021 до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив від 26.11.2021 на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач вважає, що позивач як Виконавець за договором свого обов`язку не виконав та не передав Замовнику робоче місце у відповідності до умов договору. Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували виконання ним свого обов`язку про передачу Замовнику робочого місця.

Відповідач вважає, що посилання позивача на показання свідка в рамках кримінального провадження, протокол огляду місця події та висновок експерта, якими нібито підтверджується передача робочого місця в оренду відповідачеві та наявність заборгованості за вказаним вище договором, не є належними доказами, оскільки, підтвердженням або спростуванням вказаних фактів може бути рішення суду, прийняте за наслідками розгляду такого кримінального провадження.

03.12.2021 до господарського суду Київської області від представника позивача надійшла відповідь від 01.12.2021 № 917/21 на відзив на позовну заяву , в якому він зазначає, що твердження відповідача у відзиві є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами. При цьому позивач вказує, що документами, які підтверджують наявність обладнаного у ТОВ «Салон-перукарня «Золушка» робочого місця, є акт введення в експлуатацію обладнання від 01.04.2013 про купівлю перукарських крісел та іншого, який долучено до позовної заяви. Позивач твердить, що від відповідача жодних претензій щодо переданого майна або з інших питань, як на момент передачі, так і за період використання цього майна протягом 2018-2019 років не надходило. Також позивач звертає увагу суду на ту обставину, що відповідач не звертався до суду з позовною заявою щодо неналежного виконання ТОВ «Салон-перукарня «Золушка» умов Договору оренди, зокрема, непередання робочого місця у відповідності до умов договору оренди від 15.12.2017, що спростовує доводи відповідача про невиконання позивачем умов договору.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов ТОВ «Салон-перукарня «Золушка» до ФОП Кравчук О.М. про стягнення 22 750,00 грн., дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до частини першої ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 ЦК України).

15.12.2017 між ФОП Кравчук О.М. (замовник) та ТОВ «Салон-перукарня «Золушка» (виконавець) укладено Договір про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг (далі - Договір).

За умовами Договору:

- Виконавець зобов`язується протягом визначеного в Договорі строку надавати замовнику за плату наступні послуги (надалі іменуються «послуги»): передати Замовнику у платне використання робоче місце за адресою: м. Біла Церква, вул. Олеся Гончара, 11, яке обладнане та пристосоване для надання замовником населенню індивідуальних професійних послуг у відповідності до умов цього Договору; забезпечення нормальних умов для здійснення діяльності замовником на переданих в оренду робочих місцях, в т.ч. обслуговування робочих місць (забезпечення електроенергією, водопостачанням, теплопостачання, організація прибирання тощо); інформаційні та рекламні послуги (п. 1.1 Договору);

- Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги (п. 1.1 Договору);

- Діяльність Замовника з використанням робочого місця обмежується його професійним напрямком як самозайнятої особи, що провадить незалежну діяльність в одному з перелічених напрямків: проектування та художнє моделювання зачісок; формування спецкомпозицій; робота з декоративною косметикою і гримом; стрижка тощо; художнього манікюру та індивідуальних художніх розписів з використанням нарощувань або без такого тощо; нанесення художнього тату; догляд за створеними композиціями тощо (п. 1.2 Договору);

- Виконавець зобов`язаний: протягом одного дня з моменту підписання даного договору надати замовнику необхідну кількість робочих місць; не перешкоджати замовнику експлуатувати надані робочі місця; надати вільний доступ до робочих місць як замовнику, так і клієнтам замовника; раз на квартал проводити обстеження робочих місць, що надаються замовнику; на вимогу замовника негайно проводити відповідні роботи щодо приведення робочих місць, що надаються замовнику, до відповідного робочого стану (п. 2.1 Договору);

- Виконавець має право: отримувати за надані послуги оплату в розмірах і строки, передбачені цим Договором; ініціювати переговори щодо внесення змін до цього Договору; у випадку наявності заборгованості замовника на момент припинення дії цього договору за погодженням із замовником прийняти в рахунок погашення заборгованості майно замовника, яке потрібно виконавцю для здійснення своєї діяльності (п. 2.2 Договору);

- Замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати якісно та своєчасно надані послуги; дотримуватись розпорядку роботи виконавця з питань щодо режиму роботи, а саме: щоденно з 8-00 до 20-00 без вихідних; дотримуватись вимог чинного законодавства щодо питань охорони праці, охорони здоров`я, пожежної безпеки на робочих місцях (п. 2.3 Договору);

- Замовник має право: відмовитись від прийняття результатів надання послуг, якщо надані послуги не відповідають умовам Договору і вимагати від виконавця відшкодування збитків, якщо вони виникли внаслідок невиконання або неналежного виконання виконавцем взятих на себе обов`язків за цим Договором; обладнати надані згідно даного договору робочі місця необхідним для здійснення своєї діяльності обладнанням; ініціювати переговори з щодо внесення змін до цього Договору; достроково розірвати даний договір письмово попередивши Виконавця за 1 місяць; використовувати надані Виконавцем послуги для здійснення своєї діяльності (п. 2.4 Договору);

- За надання передбачених Договором послуг замовник виплачує виконавцю щомісячно 500,00 грн. Оплата проводиться до 15 числа поточного місяця (п. 3.1 Договору);

- У випадку порушення Договору сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України (п. 4.1 Договору);

- Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 30.06.2018 (п. 6.1. Договору);

- Якщо за один місяць до закінчення даного договору жодна із сторін письмово не відмовиться від даного договору, цей договір вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк (п. 6.2. Договору);

- Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 6.3. Договору);

- Зміни у договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди (пункт 6.5);

- якщо інше не передбачено цим договором або чинним законодавством, договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до договору (пункт 6.6). Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, договорі, або у чинному законодавстві (пункт 6.7).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Укладений правочин за своєю правовою природою є змішаним договором найму (оренди) з елементами договору про надання послуг. Оскільки спірні відносини у справі є орендою, оскільки спір у справі стосується стягнення орендної плати, суд керується Главою 58 Цивільного кодексу України, параграфом 5 Глави 29 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Реальним (від латинського res-річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17.

Конструкція норми ст. 759 ЦК України передбачає два варіанти «передає або зобов`язується передати», відтак, договір майнового найму (оренди) може бути як реальним (тобто вважатися укладеним з моменту передачі майна наймачу в користування), так і консенсуальним. В силу диспозитивності норм про оренду право визначати момент укладення договору найму (оренди) належить сторонам даного договору.

У даному випадку сторони на основі вільного волевиявлення визначили, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (пункт 6.1), встановили його строк з 15.12.2017 по 30.06.2018, (тобто 6 місяців та 15 днів) та не передбачили окремо порядок передачі та повернення робочого місця за актом приймання-передачі чи іншим чином. З огляду на викладене, суд вважає договір укладеним; з огляду на відсутність повідомлень, передбачених пунктом 6.2 договору, договір був продовжений на тих самих умовах і на той самий строк, а саме з 01.07.2018 по 15.01.2019; з 16.01.2019 по 31.07.2019, з 01.08.2019 по 15.02.2020, з 16.02.2020 до 31.08.2020.

25.03.2020 представник ТОВ «Салон-перукарня «Золушка» направив на адресу ФОП Кравчук О.М. лист від 24.03.2020, у якому твердив про припинення договору з 30.06.2018 у зв`язку із направленням листа-відмови від продовження договору від 28.06.2018.

Разом із тим, суду не подано доказів існування такого листа-відмови від 28.06.2018.

Крім того, у листі від 24.03.2020 представник ТОВ «Салон-перукарня «Золушка» твердив, що орендар ФОП Кравчук О.М. продовжувала безпідставно користуватися майном за період з липня 2018 по березень 2020 та просив у термін до 21.04.2020 звільнити приміщення, підписати акт повернення орендованого майна орендодавцю.

Суд зазначає, що твердження про безпідставне користування майном та вимога про звільнення приміщення до 21.04.2020 не відповідають чинному законодавству та умовам укладеного договору, оскільки, як зазначалося судом, за відсутності доказів існування, направлення та/або вручення відповідачу листа-відмови від 28.06.2018 договір було продовжено з 16.02.2020 по 31.08.2020. В силу обов`язковості умов договору для його сторін, відповідач як наймач має право користування орендованим робочим місцем протягом строку дії договору оренди.

Доказів підписання додаткової угоди про дострокове розірвання договору (пункти 6.6, 6.7 Договору) з 21.04.2020 або з іншої дати матеріали справи також не містять.

Листом від 16.04.2020 ФОП Кравчук О.М. повідомила, що Договір фактично продовжив свою дію на тих самих умовах та на той самий строк у відповідності до пунктів 6.2, 6.6, 6.7. Договору; повідомила, що товариством «Салон-перукарня «Золушка» надано відповідачу лише територію для розміщення робочого місця без належного обладнання; вказала, що у випадку обладнання робочого місця відповідним професійним обладнанням (крісла, фен тощо) зобов`язується погасити заборгованість протягом 5 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі робочого місця в експлуатацію та в подальшому систематично сплачувати плату за послуги відповідно до п. 3.1. Договору. Крім того, вказаним листом відповідач повідомляла, що з незалежних від неї обставин починаючи з 17.03.2020 не має змоги використовувати робоче місце, оскільки в результаті запровадженого карантину постановою КМУ від 11.03.2020 №211 припинено діяльність перукарень.

Щодо вказаного листа від 16.04.2020 суд вказує, що укладеним між сторонами договором не передбачено ані передача робочого місця за актом приймання-передачі, ані переліку обладнання, яким має бути забезпечено робоче місце. З огляду на те, що доказів пред`явлення претензій щодо наданих послуг від відповідача позивачу не подано, викладені у вказаному листі та у відзиві на позов твердження про відсутність факту передання орендованого робочого місця та ненадання позивачем обумовлених договором послуг належними та достатніми доказами не підтверджується.

14.08.2020 представник позивача направив на адресу ФОП Кравчук О.М. лист від 13.08.2020 № 225/20 (номер поштового відправлення 552), у якому, посилаючись на порушення відповідачем умов договору, вимагав до 31.08.2020 звільнити приміщення та підписати двосторонній акт повернення орендованого майна орендодавцю. Також у листі представник позивача твердив про користування відповідачем орендованим майном з липня 2018 без належних правових підстав; про відсутність надходження передбачених договором платежів та про те, що зобов`язання із сплати орендної плати не припинились, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства припинення орендних відносин визначається моментом повернення орендованого майна, а не фактом закінчення строку дії договору.

Щодо вказаного листа від 13.08.2020 суд вказує, що за умовами пункту 6.2 укладеного сторонами договору якщо за один місяць до закінчення даного договору жодна із сторін письмово не відмовиться від даного договору, договір вважається продовженим на тих самих умовах на той самий строк.

Відмова може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди.

Отже, сторона, яка не бажає продовжувати дію договору, зобов`язана попередити про це іншу сторону не пізніше одного місяця після закінчення строку договору. При цьому, попередження про припинення договору майнового найму (оренди) має бути зроблене в такій формі, яка б забезпечила можливість доведення у разі спору, що таке попередження було зроблене.

Формулювання пункту 6.2 Договору свідчить про те, що сторонами встановлено мінімальний строк 1 місяць до спливу строку договору для здійснення письмового повідомлення про відмову від договору, тобто така письмова відмова мала бути зроблена у чіткій та недвозначній формі не протягом останнього місяця дії договору, а не пізніше, ніж за один місяць. Відтак, лист від 13.08.2020 №225/20, направлений менше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору (31.08.2020), і який не містить відмови від продовження договору, а містить твердження про безпідставне користування майном з липня 2018, не є належним чином у встановлений строк направленою відповідачу письмовою відмовою від договору.

Відтак, суд встановив, що у порядку пунктів 6.2, 6.6, 6.7 договір був продовженим на тих самих умовах на той самий строк, а саме до 15.03.2021.

Доказів звернення сторін договору із листом-відмовою не пізніше, ніж за місяць до вказаної дати матеріали справи не містять, відповідно договір є продовженим і на наступний строк з 16.03.2021 по 30.09.2021.

Крім того, не відповідає чинному законодавству твердження відповідача про те, що обов`язок сплати орендної плати не припиняється із припиненням орендних відносин на підставі договору, а визначається моментом фактичного повернення майна.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно із частиною 1 ст. 286 ГП України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Також відповідно до частини 1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За таких обставин, право наймача використовувати орендоване майно протягом дії договору найму породжує для наймача обов`язок сплати орендної плати, яка є встановленою договором платою за правомірне користування майном.

З огляду на викладене, припинення договору оренди, яке має наслідком припинення зобов`язань сторін (ст. 653 ЦК України) припиняє обов`язок наймача сплачувати орендну плату, а наслідки припинення договору оренди для сторін надалі визначаються ст. 785 ЦК України.

ФОП Кравчук О.М. направила представнику позивача лист від 21.08.2021, в якому повідомила, що термін дії договору про надання послуг оренди робочого місця для провадження надання професійних послуг від 15.12.2017 фактично продовжив дію на тих самих умовах та на той самий строк. При цьому, відповідач повторно зазначила про допущені позивачем порушення умов Договору (пунктів 1.1, 2.1) щодо непередання обладнання, необхідного для надання професійних послуг. Крім того, вимагала зменшення плати з 500,00 грн. до 250,00 грн. на період з дати укладення договору до дати акту приймання-передачі необхідного інвентаря. Також звертала увагу на те, що в Україні встановлено карантин з 17.03.2020 до 31.08.2020 постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №221, відповідно до якого припинено діяльність перукарень до 03.06.2020, у зв`язку з чим пропонувала внести зміни до договору шляхом укладення додаткової угоди з метою зменшення плати за неякісно надані послуги, підписати акти надання послуг за період з дати укладення, та зобов`язувалась після досягнення згоди та підписання додаткової угоди протягом 10 днів здійснити оплату у повному обсязі.

Щодо вказаного листа суд зазначає, що умовами договору оренди не було передбачено передачі обладнання робочого місця в експлуатацію замовнику за окремим актом; оплата орендної плати була передбачена у фіксованому розмірі щомісячно без укладення додаткових актів приймання-передачі послуг тощо.

Суд погоджується із наявністю у відповідача права на зменшення орендної плати на період з 17.03.2020 по 03.06.2020, коли відповідно до встановленого постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №221 (із змінами) карантину було призупинено діяльність перукарень, у порядку пункту 14 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції законів України від 30.03.2020 N 540-IX, від 13.04.2020 р. N 553-IX, від 16.06.2020 N 691-IX, від 16.06.2020 N 692-IX, яка була чинною на дату вказаного листа), відповідно до якого з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.

Разом із тим, орендна плата належить до істотних умов договору, щодо яких сторони у будь-якому випадку мають дійти згоди (частина 3 ст. 180 ГК України).

При цьому пунктами 6.4, 6.5, 7.2 Договору від 15.12.2017 встановлено, що зміни у договір можуть бути внесені тільки за згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою, набирають чинності з моменту її підписання та скріплення печатками, після чого всі попередні переговори, листування втрачають силу, що відповідає порядку, передбаченому ст. 188 ГК України.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Суду не подано доказів направлення (вручення) відповідачем позивачу проекту додаткової угоди про зміну умов договору у порядку, передбаченому ст. 188 ГК України; не подано доказів підписання такої додаткової угоди, або звернення до суду про зміну умов договору у встановленому порядку. Отже суд встановив, що умови договору є чинними у первинній редакції та обов`язковими для виконання його сторонами за спірний період з 15.12.2017 по 30.09.2021. З огляду на викладене, у відповідача наявний обов`язок оплати орендної плати у визначених договором порядку та розмірі за час користування об`єктом оренди по 30.09.2021 включно.

19.08.2021 представник позивача направив відповідачу ФОП Кравчук О.М. претензію про сплату заборгованості від 18.08.2021 (рекомендований лист № 271). Однак поштове відправлення не було вручено адресатові, у зв`язку з відмовою від отримання, що підтверджується копією конверту із довідкою підприємства зв`язку про причини повернення/досилання від 27.08.2021.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, обов`язок довести належне виконання своїх зобов`язань з оплати орендної плати закон покладає на боржника. Доказів оплати орендної плати за спірний період відповідач суду не подав у тому числі на вимогу пункту 4 ухвали суду від 05.11.2021 про відкриття провадження, яку відповідач отримала 12.11.2021, і яка є обов`язковою для виконання на всій території України.

Відповідно до частини 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

З огляду на викладене, сума прострочених зобов`язань з орендної плати за спірний період становить 22758,06 грн. (258,06 грн. за 16 днів з 16.12.2017 по 31.12.2017, 6000,00 грн. за 12 місяців 2018 року, 6000,00 грн. за 12 місяців 2019 року, 6000,00 грн. за 12 місяців 2020 року, 4500,00 грн. за 9 місяців 2021 року по 30.09.2021).

Позивач заявив до стягнення 22750,00 грн. орендної плати. Суд, ухвалюючи рішення, не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог (ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України), відтак вимогу про стягнення відповідача орендної плати слід задовольнити повністю у заявленій сумі 22750,00 грн.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов ТОВ «Салон-перукарня «Золушка» повністю, ухвалює рішення про стягнення з фізичної особи - підприємсця Кравчук Олени Миколаївни 22 750,00 грн. орендної плати.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у мінімальному законом встановленому розмірі 2270,00 грн.

При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір в сумі 2389,70 грн. квитанцією від 22.10.2021 №, тобто в розмірі, більшому, ніж встановлено підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2 270,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене, позивач не позбавлений права вирішити питання про повернення 119,70 грн. (2389,70 2270,00) судового збору, звернувшись до суду з відповідним клопотанням.

Щодо зазначених у позові витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки у процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказані висновки щодо застосування ч. 8 ст.129 ГПК України містяться у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 922/376/20.

Доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу суду не подано.

Отже питання щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу може бути вирішено судом за умови подання позивачем відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-перукарня «Золушка» задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Кравчук Олени Миколаївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Салон-перукарня «Золушка» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Олеся Гончара, буд. 11, ідентифікаційний код 20605260)

22750,00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят гривень нуль копійок) основного боргу.

2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривнь нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх