ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3761/21

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали

за позовом Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмаз»
про стягнення 99385,88 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмаз» (далі відповідач) про стягнення 99385,88 грн., з яких 45259,59 грн. основний борг, 1395,89 грн. інфляційні втрати, 787,82 грн. 3% річних, 50672,58 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати орендних платежів за користування державним майном: кімнатою № 412, яка розташована на 4 поверсі головного корпусу інституту за адресою: проспект Академіка Паладіна, 32, м. Київ.

Згідно із ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 29 ГПК України передбачено право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення коштів щодо користування нерухомим майном, поширюються норми ч. 3 ст. 30 ГПК України.

Предметом спору у даній справі є стягнення коштів в розмірі орендної плати та нарахованих на прострочені платежі сум інфляційних втрат, 3% річних та пені в заявленому до стягнення розмірі за користування державним майном: кімнатою № 412, яка розташована на 4 поверсі головного корпусу інституту за адресою: проспект Академіка Паладіна, 32, м. Київ.

Оскільки правила виключної підсудності поширюються на спір щодо стягнення коштів зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном, а підсудність справ господарському суду у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна визначається за правилами ч. 3 ст. 30 ГПК України, то дана справа у відповідності до ч. 3 ст. 30 ГПК України підлягає розгляду господарським судом за місцезнаходженням майна, яке знаходиться в м. Києві.

Подібний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, в якій розглянуто питання щодо виключної підсудності спорів, що виникають з приводу нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За вказаних обставин, суд передає позовні матеріали згідно встановленої виключної підсудності до Господарського суду міста Києва

Керуючись ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст.ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позовну заяву Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна НАН України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмаз» про стягнення 99385,88 грн., з яких 45259,59 грн. основний борг, 1395,89 грн. інфляційні втрати, 787,82 грн. 3% річних, 50672,58 грн. пеня та додані до неї документи передати згідно встановленої виключної підсудності до Господарського суду міста Києва.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк