номер провадження справи 12/142/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 Справа № 908/1635/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 908/1635/21

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Запоріжбудтранс" (69096, м. Запоріжжя, вул. Сакко і Ванцетті, буд.3)

про стягнення 1 150 713,00 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Валько В.С., ордер АР № 1052655 від 01.07.2021, адвокат

СУТЬ СПОРУ: 04.06.2021 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 від 04.06.2021 до Товариства з додатковою відповідальністю "Запоріжбудтранс" про стягнення дивідендів в сумі 1 150 713,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2021 позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 10.06.2021 позовну заяву від 04.06.2021 залишено без руху в порядку ч. 1 ст. 174 ГПК України.

23.06.2021 на адресу суду надійшла позовна заява із супровідним листом б/н від 23.06.2021, відповідно до якого усунуто недоліки, які зумовили залишення позовної заяви без руху та клопотання про витребування доказів.

Також 23.06.2021 на адресу суду від позивача, в порядку приписів ст. 81 ГПК України, надійшло клопотання про витребування доказів.

Разом з тим, 23.06.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову б/н від 23.06.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2021 заяву забезпечення позову передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 25.06.2021 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 02.07.2021 об 11:00.

Ухвалою суду від 29.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1635/21, присвоїти справі номер провадження 12/142/21, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 14.07.2021 о 14:30 год.

Ухвалою суду від 02.07.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, вжито заходи забезпечення позову у справі № 908/1635/21 шляхом накладення арешту на нерухоме майно ТДВ "Запоріжбудтранс".

13.07.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволені позову в зв`язку із наступним:

- позовна заява містить, лише хаотично вибрані посилання на норми законодавства України із корпоративних відносин;

- відповідно до п. 3.1. Постанови № 4 від 25.02.16 під час розгляду справ у спорах про стягнення сум дивідендів господарські суди повинні виходити з того, що відповідно до пункту "д" частини п`ятої та частини шостої статті 41, статті 59 Закону України "Про господарські товариства", пунктів 11, 12 частини другої статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства", статті 15 Закону України "Про кооперацію" затвердження річних результатів діяльності юридичної особи, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) належить до виключної компетенції загальних зборів. Суд має право прийняти рішення про стягнення дивідендів лише за наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати;

- прийняття господарським судом рішення стосовно спрямування прибутку (частини прибутку) юридичної особи на виплату дивідендів виходить за межі компетенції господарського суду;

- такі висновки повністю корелюються із нормами ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", адже у п. 12 ч. 2 ст. 30 згаданого закону зазначено, що до компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема, розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів.

- те ж саме зазначено й у Статуті Товариства;

- позивач жодним чином не посилається на будь-яке рішення загальних зборів учасників Товариства про розподіл чистого прибутку товариства та/або прийняття рішення про виплату дивідендів, адже прекрасно знає, що такого рішення не існує;

- справжньою метою звернення до господарського суду із даним позовом є бажання Позивача накласти арешт на майно Товариства, що й було виконано судом при задоволенні заяви про забезпечення позову;

- посилання Позивача на наявність чистого доходу Товариства за 2019 рік, є лише способом надати позовній заяві видимості майнового спору для накладення арешту, оскільки ніякої фінансової звітності Товариства, зазначеної у позовній заяві, із прибутком у 27500000, 00 грн. не існує;

- позивач хоче за допомогою суду отримати те, на що він не має підстав розраховувати, адже, згідно з нормами ч. 1 ст. 81 ГПК України клопотання про витребування доказів судом учасники справи вправі подати лише у разі неможливості самостійно надати такі докази;

- про жодну "неможливість" надати відповідні доказі не йдеться ані у позовній заяві ані у клопотанні про витребування доказів, і це при тому, що законодавством України створені усі умови для отримання учасником Товариства зазначеної вище інформації;

- відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають такі права, як, зокрема, отримувати інформацію про господарську діяльність товариства;

- те ж саме зазначено й у Статуті Товариства.

- підсумовуючи викладене, можливо дійти до висновку про незаконність та безпідставність позовних вимог, а також про те, що задовольняючи, подібні позовні вимоги суд вийде за межі своєї компетенції;

- щодо розміру судових витрат, які ми заперечуємо, то взагалі незрозуміло, як вони вирахувані Позивачем, адже навіть сума судового збору зазначена невірно, а розмір витрат на професійну правничу допомогу не підтверджується жодним доказом.

Разом з тим, у відзиві на позову заяву відповідач зазначає, що попередній розмір судових витрат на професійну правову допомогу складає 9000,00 грн.

Ухвалою суду від 01.09.2021 зупинено провадження у справі № 908/1635/21 до розгляду апеляційної скарги та повернення матеріалів справи до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 06.10.2021 поновлено провадження у справі № 908/1635/21 та призначено судове засідання на 25.10.2021 о 14:45 год.

21.10.2021 на адресу від ТДВ "Запоріжбудтранс" надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову. При цьому, до вказаного клопотання відповідач надав суду баланс ТДВ "Запоріжбудтранс" на 31.12.2019 та станом на 31.12.2020.

Ухвалою суду від 25.10.2021 вказане клопотання прийнято до розгляду та призначене судове засідання на 25.10.2021 о 15:00 год.

25.10.2021 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати від ТДВ "Запоріжбудтранс" засвідчені копії балансу та звіту про фінансові результати за 2019, 2020 роки.

Ухвалою суду від 03.11.2021 у задоволенні клопотання ТДВ "Запоріжбудтранс" про скасування заходів забезпечення позову у справі № 908/1635/21 відмовлено.

15.11.2021 в судовому засіданні представником позивача надана заява про зміну предмету позову відповідно до якої просить суд стягнути на його користь з відповідача 1150713 грн. за період 2018 та 2019 рік. Також в судовому засіданні представником позивача надано клопотання про призначення експертизи.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви. Отже, право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті.

Так, дослідивши подану заяву про зміну предмету позову, враховуючи положення п. п. 3.11, 3.12. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" суд дійшов висновку, що заява мотивована зміною періоду, за який позивач просить стягнути дивіденди та не пов`язана ані зі зміною предмету або підстав позову, ані зі збільшенням розміру позовних вимог.

24.11.2021 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи у зв`язку із перебуванням представника ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з приводу загального захворювання, відтак не має можливості прибути до судового засідання. Разом з тим, в пункті 2 прохальної частини даного клопотання представник позивача просить призначити колегіальний розгляд справи № 908/1635/21.

Безпосередньо в судовому засіданні 24.11.2021 представник відповідача надав суду заперечення на клопотання позивача про призначення у справі експертизи.

Ухвалою суду від 24.11.2021 відкладено підготовче засідання на 30.11.2021 о 10:30.

Безпосередньо в судовому засіданні 30.11.2021 суд, розглянувши клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи та про призначення у справі колегіального розгляду справи, відмовив у їх задоволенні, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.12.2021

В судове засідання 13.12.2021 представник позивача не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Безпосередньо в судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив:

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є учасником Товариства з додатковою відповідальністю "ЗАПОРІЖБУДТРАНС" із часткою у статутному капіталі 4,2619%, що становить 42 832,00 грн.

Відповідно до відомостей, що містяться у звіті про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) (форма № 2 за ДКУД 18010003), рядок 2000 "Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)" Товариства з додатковою відповідальністю "ЗАПОРІЖБУДТРАНС" за 2019 рік склав 27 500 000,00 грн.

Позивач зазначає, що оскільки частка ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "ЗАПОРІЖБУДТРАНС" складає 42 832,00 грн, що складає 4,2619%, він має право на отримання частки прибутку товариства у розмірі 4,2619% що становить 1150713, 00 грн. (27 500 000,00 грн. х 4,2619%), які і просить суд стягнути з відповідача.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами склалися корпоративні відносини, які регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), Господарським кодексом України (далі - ГК), Законом України "Про господарські товариства", Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 ГК України, ст. 65 Закону України "Про господарські товариства", далі Закон, товариством з додатковою відповідальністю визнається товариство, статутний (складений) капітал якого поділений на частки визначених установчими документами розмірів. Учасники такого товариства відповідають за його боргами своїми внесками до статутного (складеного) капіталу, а при недостатності цих сум - додатково належним їм майном в однаковому для всіх учасників кратному розмірі до внеска кожного учасника

Частиню1 ст. 11 Закону визначено, що установчим документом товариства є статут.

Так, в матеріалах справи міститься Статут ТДВ "Запоріжбудтранс", далі Статут, відповідно до пункту 6.1.2. якого учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину. Право на одержання частини прибутку мають особи які є учасниками товариства на початок проведення виплат учасникам.

Питання розподілу прибутків та збитків товариства врегульовано розділом 9 Статуту, зокрема встановлено, що:

- виплата частини прибутку проводиться один раз на рік за підсумками календарного року (п. 9.2.);

- частина прибутку виплачується Учаснику протягом першого кварталу року, який йде після звітного року (п. 9.3.).

Умови виплати частини прибутку можуть змінюватися за рішенням Загальних зборів, що передбачено п. 9.4. Статуту.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 116 ЦК України встановлено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди), що також закріплено у п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та податковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, орати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

Відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 30 Закону до компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема, розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів.

Приписами ч.ч. 1, 4 ст. 26 Закону встановлено, що виплата дивідендів здійснюється за рахунок чистого прибутку товариства особам, які були учасниками товариства на день прийняття рішення про виплату дивідендів, пропорційно до розміру їхніх часток. Виплата дивідендів здійснюється у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття рішення про їх виплату, якщо інший строк не встановлений статутом товариства або рішенням загальних зборів учасників.

Таким чином, за змістом вказаних норм Закону вбачається, що виплата дивідендів здійснюється товариством його учаснику за на підставі рішення загальних зборів учасників товариства.

Статтею 167 ГК України передбачено правомочність учасника (акціонера, участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі зборах, є однією зі складових корпоративних прав.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 32 Закону виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства.

Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення.

У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і загальних зборів, якщо учасник не зміг узяти участі у загальних зборах: належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належно реалізувати своє право на участь в управлінні.

Відповідно до п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого госопдарського суду № 4 від 25.02.16 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" під час розгляду справ у спорах про стягнення сум дивідендів господарські суди повинні виходити з того, що відповідно до пункту "д" частини п`ятої та частини шостої статті 41, статті 59 Закону України "Про господарські товариства", пунктів 11, 12 частини другої статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства", статті 15 Закону України "Про кооперацію" затвердження річних результатів діяльності юридичної особи, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) належить до виключної компетенції загальних зборів. Суд має право прийняти рішення про стягнення дивідендів лише за наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати;

Однак, в даному випадку позивачем не надано суду рішення загальних зборів Товариства з додатковою відповідальністю "Запоріжбудтранс" про виплату дивідендів його учасникам за 2018 або за 2019 роки. Разом з тим, не надано суду доказів на підтвердження скликання таких зборів та відсутності можливості належно реалізувати своє право на участь в управлінні товариством шляхом участі в загальних зборах.

Відтак, твердження ОСОБА_1 про порушення Товариством з додатковою відповідальністю "Запоріжбудтранс" його корпоративних прав не виплатою дивідендів в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не доведено під час розгляду справи факт прийняття відповідачем рішення загальних зборів про виплату дивідендів його учасникам за 2018 або за 2019 роки, скликання таких зборів товариством, відсутності можливості реалізувати своє право на участь в загальних зборах, а відтак і наявність порушених прав. Відповідач довів суду відстутність з боку Товариства з додатковою відповідальністю "Запоріжбудтранс" порушення прав позивача.

За таких обставин, у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Запоріжбудтранс" дивідендів в сумі 1 150 713,00 грн. слід відмовити.

Стосовно клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи.

Відповідно до статті 1 Закону "Про судову експертизу" № 4038-ХІІ від 25.02.1994 судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частиною 1 ст. 99 ГПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При цьому згідно із п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012 судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи те, що під час розгляду справи судом встановлено, що позивач ( ОСОБА_1 ) не довів факт порушення його прав відповідачем (ТДВ "Запоріжбудтранс"), суд дійшов висновку про недоцільність та відсутність дійсної потреби призначення в рамках справи № 908/1635/21 проведення судової економічної експертизи.

Згідно з ч. 9 ст. 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 17260, 71 грн. покладаються на позивача у справі - ОСОБА_1 , відповідно до п. 2. ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, ч. 4 ст. 75, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Запоріжбудтранс" дивідендів в сумі 1 150 713,00 грн. відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору в сумі 17260,71 грн. покласти на ОСОБА_1 .

3. Скасувати заходи забезпечення позову по справі 908/1635/21 накладені ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.07.2021 у вигляді арешту на нерухоме майно Товариства з додатковою відповідальністю "Запоріжбудтранс" (69096, м. Запоріжжя, вул. Сакко і Ванцетті, буд. 3), а саме:

- базу відпочинку "Автомобіліст", що складається з будинку дерев`яного літ. Е-1 - площею 21,8 кв.м., будинку дерев`яного літ. Е1-1- площею 21,8 кв.м., вагону літ. З-1 - площею 29,2 кв.м., вагону літ. З1-1 - площею 29,2 кв.м., вагону літ. З2-1 - площею 29,2 кв.м., будинку дерев`яного літ. И-1 - площею 30,4 кв.м., будинку дерев`яного літ. И1-1 - площею 30,4 кв.м., розташовану за адресою: Запорізька обл., Якимівський район, смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип, будинок 74 ;

- головний виробничий корпус літ. Е інв. № 7, площею 5387 кв.м., склад запчастин літ. Ж інв. № 9, площею 392, 8 кв.м., пункт ТО-1 літ. Д інв. № 3, площею 1029,6 кв.м., будівлю літ. А-3 інв. № 26, площею 744,6 кв.м. розташовані за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Седова, буд. 7.

Повне рішення складено - 14.01.2021 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.