ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23 грудня 2021 року м. ЧернівціСправа № 926/4465/16

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., розглянувши заяву представника відповідача ДП «Чернівецький лісгосп» про розстрочення виконання рішення вх.№ 3828 по справі

за позовом Заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі:

1) Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області

2) Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області

до Державного підприємства «Чернівецьке лісове господарство»

про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства 3081745 грн.

Представники:

від прокуратури не з`явився

від позивача 1 - не з`явився

від позивача 2 - не з`явився

від відповідача не з`явився

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2020 року позов Заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області, Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області до Державного підприємства «Чернівецьке лісове господарство» про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 3081745 грн задоволено.

Повний текст рішення складено та підписано 18.09.2020 року.

Державне підприємство «Чернівецьке лісове господарство» рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2020 року оскаржило до Західного апеляційного господарського суду.

19.11.2020 року за вих. № 02.02-37- 954/20 матеріали справи № 926/4465/16 надіслані на адресу Західного апеляційного господарського суду.

20.09.2021 року на адресу суду від уповноваженого представника відповідача Павчука І.С. надійшла заява (вх.№ 3828) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2020 року, в якій просить суд розстрочити виконання рішення терміном на 12 місяців.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочку виконання рішення заявник (відповідач) зазначив, що на даний час виконання рішення для підприємства ускладняються тим, що сума шкоди, що підлягає сплаті є значною та ускладнить фінансовий стан на підприємстві, який і так є досить складним, оскільки чистий дохід від реалізації лісопродукції відповідно до плану заготівель на 2021 рік є меншим у порівнянні з минулим роком, очікувані кошти від господарської діяльності за 9 місяців 2021 року в сумі 63603 тис. грн мають бути витрачені в межах першочергових платежів передбачених фінансовим планом підприємства на поточний рік, які забезпечують виплату заробітної плати на ведення лісового господарства та виконання всіх необхідних лісогосподарських заходів, сплату податків, розрахунки за послуги базового лісовпорядкування, без яких блокується будь-яка лісозаготівельна діяльність підприємства та оформлення державних актів на землю, що включено фінансовим планом до інвестиційної діяльності. Також значні кошти мають бути спрямовані на виконання договорів, укладених відповідачем з ВО «Укрдержліспроєкт», про надання послуг щодо виконання польових робіт з базового лісовпорядкування та камеральних робіт з базового лісовпорядкування. Сума завданої шкоди 3081745 грн складає 61,6 % від максимального прогнозу надходжень від реалізації продукції за вересень та 68,5 % від передбаченого чистого доходу в фінплані на звітний місяць поточного року. На сплату всієї суми завданої шкоди одним платежем у вересні поточного року, підприємство змушене спрямувати кошти, що акумульовані на виплату всього місячного фонду оплати праці, сплати ЄСВ, суми зарплатних податків та рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів. Це спровокує виникнення заборгованості по оплаті праці в розмірі місячного фонду 2300 тис. грн, простроченої кредиторської заборгованості по сплаті зарплатних податків в сумі 504 тис. грн і як наслідок нарахування штрафних санкцій та пені за невчасні платежі. З метою уникнення вкрай негативних фінансових наслідків, що можуть призвести до повної зупинки ДП «Чернівецький лісгосп» чи загрози банкрутства, відповідач просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2020 року по справі 926/4465/16 в частині стягнення з ДП «Чернівецький лісгосп» на користь Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області та Васловівської сільської ради Заставнівського району збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства на суму 3081745 грн, терміном на 12 місяців по 256812,08 грн щомісячно. У підтвердження своїх доводів Державним підприємством «Чернівецький лісгосп» також надано копії бухгалтерських звітів.

Ухвалою суду від 20.09.2021 року відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ДП «Чернівецький лісгосп» про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2020 року вх. № 3828 до повернення матеріалів справи № 926/4465/16 до Господарського суду Чернівецької області з Західного апеляційного господарського суду.

27.09.2021 року матеріали справи №926/4465/16 повернуто на адресу Господарського суду Чернівецької області для видачі наказів. Однак, згідно супровідного листа вих. № 09-01/1885/21 від 22.09.2021 року Західний апеляційний господарський суд у зв`язку із надходженням на його адресу касаційної скарги просить невідкладно надіслати матеріали справи № 926/4465/16 для долучення касаційної скарги та направлення до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою суду від 28.09.2021 року відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ДП «Чернівецький лісгосп» про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2020 року вх. № 3828 до повернення матеріалів справи № 926/4465/16 до Господарського суду Чернівецької області з Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

13.12.2021 року матеріали справи № 926/4465/16 повернулись на адресу Господарського суду Чернівецької області.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року призначено розгляд заяви ДП «Чернівецький лісгосп» про розстрочку виконання рішення суду у справі № 926/4465/16 на 23.12.2021 року на 12:30 год.

23.12.2021 року позивач-1 через канцелярію суду подав відзив за вх. № 5313 на ДП «Чернівецький лісгосп» про встановлення розстрочки виконання рішення, в якому не вбачає підстав для задоволення даної заяви, оскільки відповідачем добровільно відшкодовано шкоду в розмірі 3081745 грн та витрати, пов`язані з оплатою судової експертизи в сумі 29980 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 3158, № 3159 та № 3160 від 18.10.2021 року.

Сторони явку своїх представників в судове засідання 23.12.2021 року не забезпечили.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд зазначає наступне:

Відповідно до частин 1, 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред`явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом. При цьому заявник повинен обґрунтувати подану заяву, вказати обставини, з якими пов`язується можливість розстрочення виконання рішення та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, подати докази наявності таких обставин.

У п. 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз`яснено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно п. 7.2. вище вказаної Постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Водночас, Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку ст. 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року за №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Вирішуючи питання про застосування відстрочки або розстрочки виконання рішення суду, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан тощо. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, зокрема, у справі «Жовнер проти України», заява № 56848/00, рішення від 29.06.2004р., зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

У своїй заяві Державне підприємство «Чернівецький лісгосп» посилається на тяжке фінансове становище підприємства, в обґрунтування якого надає відповідні фінансові документи, а саме: копії бухгалтерських звітів за 2 квартал 2021 року.

Так, встановлення та підтвердження факту наявності обставин, на які посилається боржник, можливо лише внаслідок сукупного аналізу відповідних доказів щодо наявності зазначених обставин, що безпосередньо, на думку заявника, ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у момент звернення рішення до виконання.

Однак, зазначені фінансові документи не можуть бути доказами скрутного фінансового становища, оскільки ці обставини є тільки одним із елементів скрутного фінансового стану.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.02.2018 року у справі № 906/434/17, в якій зазначено: «балансом (звіт про фінансовий стан) за І півріччя 2017 року підтверджується, що підприємство є збитковим за результатами господарської діяльності у І півріччі 2017 року, оскільки він відображає дані лише на конкретну дату та не показує проміжні дані ведення відповідачем господарської діяльності».

При цьому, збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем, як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочки та/або розстрочки виконання судового рішення.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у прийнятій постанові від 27.06.2018 року у справі № 813/8842/13-а.

Судом також відмічається, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2020 року залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 року. Тому, враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р.), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції», у справі «Бурдов проти Росії», у справі «Ясюнієне проти Литви»).

Складне фінансове становище Державне підприємство «Чернівецький лісгосп», яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання розстрочки виконання судового рішення; при цьому, розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Із зазначеного, суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а лише відображають поточну господарську діяльність відповідача, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається Державне підприємство «Чернівецький лісгосп», лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим. При цьому, фінансове становище Державне підприємство «Чернівецький лісгосп» є результатом його власної господарської діяльності, в ході якої відповідач мав планувати свої видатки.

Однак, за висновком суду, така підстава, як скрутне фінансове становище, не є виключною, винятковою чи такою, що свідчить про неможливість чи ускладненість виконання рішення на стадії його виконання.

Скрутне фінансове становище підприємства є наслідком діяльності роботи підприємства та не є винятковими підставами для надання розстрочки в розумінні ст. 331 ГПК України.

На переконання суду надання боржнику розстрочки не відповідає (суперечить) принципу правової визначеності та остаточності судового рішення. Одними з елементів такого принципу визначеності є прозорість правової норми та впевненість сторони у її застосуванні. Принцип правової визначеності є невід`ємною складовою принципу верховенства права.

Надання розстрочки без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявником не доведено належними доказами виключності обставин, що спричинили неможливість виконання судового рішення у даній справі в повному обсязі, як і не надано доказів вжиття заходів до повного виконання рішення.

Крім того, ДП «Чернівецьке лісове господарство» на підставі рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2020 року у справі № 926/4465/16 добровільно відшкодовано шкоду в розмірі 3081745,00 грн на рахунок з обліку доходів по Чернівецькій області «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», що підтверджується платіжними дорученнями № 3158, № 3160 від 18.10.2021 року добровільно відшкодовано витрати пов`язані з оплатою судової експертизи в сумі 29980 грн, що підтверджується платіжним дорученням №3159 від 18.10.2021 року.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви Державного підприємства «Чернівецьке лісове господарство» за вх.№ 3828 від 20.09.2021 року про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2020 року у справі № 926/4465/16 - слід відмовити

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Державного підприємства «Чернівецьке лісове господарство» за вх. № 3828 від 20.09.2021 року про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2020 року у справі № 926/4465/16 - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.12.2021 року.

Ухвала набрала чинності 23.12.2021 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя М.В. Швець