ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Черкаси справа № 925/1576/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: позивача - Солієнко І.М. особисто, адвоката Весеньова Є.В., відповідача адвоката Геращенка М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом заявою Фізичної особи - підприємця Солієнко Ірини Миколаївни до Фізичної особи - підприємця Коваль Валентини Петрівни про усунення перешкод у здійсненні права користування нежитловими приміщеннями, вселення у нежитлові приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа-підприємець Солієнко Ірина Миколаївна звернулась в Господарський суд Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Коваль Валентини Петрівни (далі-відповідач) про:

стягнення, на підставі договору оренди нежитлових приміщень та майна № 1/2 від 01.11.2015 року, 144000 грн. боргу, 77654 грн. 67 коп. інфляційних втрат, 21613 грн. 80 коп. 3% річних, що разом становить 243268 грн. 45 коп.;

розірвання договору оренди нежитлових приміщень та майна № 1/2 від 01.11.2015 року укладеного між Фізичною особою-підприємцем Солієнко Іриною Миколаївною та Фізичною особою-підприємцем Коваль Валентиною Петрівною;

усунення перешкод Фізичній особі-підприємцю Солієнко Ірині Миколаївні у здійсненні права користування нежитловими приміщеннями 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-3, 4-4, 4-5 за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1, загальною площею 40,2 м2, шляхом виселення з нежитлових приміщень 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-3, 4-4, 4-5 за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1, загальною площею 40,2 м2 Фізичної особи-підприємця Коваль Валентини Петрівни;

вселення Фізичної особи-підприємця Солієнко Ірини Миколаївни у нежитлові приміщення 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-3, 4-4, 4-5 за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1, загальною площею 40,2 м2 ;

стягнення судових витрат.

Позов мотивований порушенням відповідачем зобов`язань з оплати орендної плати за період з 01.11.2015 року по 01.11.2020 року за договором оренди нежитлових приміщень та майна № 1/2 від 01.11.2015 року, у зв`язку з чим позивач заявила вимоги про розірвання вказаного договору та зобов`язання усунути перешкоди позивачу у здійсненні права користування нежитловими приміщеннями 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-3, 4-4, 4-5 за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1, загальною площею 40,2 м2, шляхом виселення з них відповідача та відповідно вселення позивача.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.12.2020 року позовну заяву, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 11.12.2020 року, прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1576/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.02.2021 року.

Відповідач подала суду 16.02.2021 року заяву про поновлення строку подання відзиву (вх. № 2521/21, а.с. 40) і відзив на позовну заяву (вх. №2520/21, а.с. 36-37), у якому заперечувала проти позову з мотивів необґрунтованості і безпідставності позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач зазначила, що договір оренди нежитлових приміщень та майна № 1/2 від 01.11.2015 року та акт прийманн передачі від 01.11.2015 року нею не підписувались, строк дії вказаного договору закінчився 01.11.2017 року, його дію надалі не продовжено, станом на 01.11.2015 року позивач не була власником орендованого майна. Крім того, заявила про застосування позовної давності до спірних вимог як на окрему підставу відмови у їх задоволенні;

Ухвалою суду від 18.02.2021 року задоволено заяву відповідача (№ 2521/21 від 16.02.2021 року), поновлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву, в підготовчому засіданні оголошено перерву до 08.04.2021 року.

18.02.2021 року відповідач подала суду заяву про поновлення строку подання зустрічного позову (вх. № 2771/21, а.с. 63) і зустрічний позов (вх. № 2769/21), в якому просила суд визнати недійсним договір оренди нежитлових приміщень та майна № 1/2 від 01.11.2015 року укладений між Фізичною особою-підприємцем Солієнко Іриною Миколаївною та Фізичною особою-підприємцем Коваль Валентиною Петрівною та відшкодувати понесені судові витрати, а 05.03.2021 року - письмові заперечення на відповідь на відзив (вх. № 3825/21, а.с. 63), в яких додатково обґрунтовувала доводи, викладені у відзиві на первісний позов, просила відмовити у його задоволенні повністю.

Представник позивача подав суду 08.04.2021 року відповідь на відзив (вх. № 5812/21, а.с. 69-70), в якій спростовував доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 08.04.2021 року задоволено заяву відповідача про поновлення строку подання зустрічного позову (№ 2771/21 від 18.02.2021 року), поновлено строк для подання зустрічної позовної заяви, прийнято зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Коваль Валентини Петрівни до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано вимоги за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Коваль Валентини Петрівни в одне провадження з первісним позовом у справі № 925/1576/20 за правилами загального позовного провадження, розгляд зустрічної позовної заяви призначено разом із первісним позовом у підготовчому засіданні на 27.04.2021 року.

Представник позивача за первісним позовом подав суду 27.04.2021 року заяву (вх.№ 6859/21, а.с. 80-81), в якій відмовився від позовних вимог про стягнення, на підставі договору оренди нежитлових приміщень та майна № 1/2 від 01.11.2015 року, 144000 грн. боргу, 77654 грн. 67 коп. інфляційних втрат, 21613 грн. 80 коп. 3% річних, що разом становить 243268 грн. 45 коп. та розірвання договору оренди нежитлових приміщень та майна № 1/2 від 01.11.2015 року, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Солієнко Іриною Миколаївною та Фізичною особою-підприємцем Коваль Валентиною Петрівною. Також просив прийняти зміну позивачем підстав позову, а саме, оскільки позивач є власником спірних нежитлових приміщень, просив:

усунути перешкоди Фізичній особі-підприємцю Солієнко Ірині Миколаївні у здійсненні права користування нежитловими приміщеннями 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5 за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1, загальною площею 40,2 м2, шляхом виселення з нежитлових приміщень 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5 за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1, загальною площею 40,2 м2 Фізичної особи-підприємця Коваль Валентини Петрівни;

вселити Фізичну особу-підприємця Солієнко Ірини Миколаївни у нежитлові приміщення 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5 за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1, загальною площею 40,2 м2 .

В судовому засіданні 27.04.2021 року суд заяву позивача за первісним позовом про відмову від частини позовних вимог та про зміну підстави позову (вх. № 6859/21 від 27.04.2021 року) прийняв до провадження (в протоколі судового засідання), оголосив перерву в підготовчому засіданні до 27.05.2021 року.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом подала суду 27.05.2021 року заяву (вх. № 8559/21, а.с. 90-91), в якій просила суд закрити провадження у справі за зустрічним позовом у справі № 925/1576/20 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України та повернути судовий збір за подання зустрічної позовної заяви.

Ухвалами суду від 27.05.2021 року провадження у справі № 925/1576/20 за зустрічною позовною заявою Фізичної особи - підприємця Коваль Валентини Петрівни до Фізичної особи - підприємця Солієнко Ірини Миколаївни про визнання договору оренди недійсним закрито, повернено Фізичній особі-підприємцю Коваль Валентині Петрівні з Державного бюджету України судовий збір у сумі 2270 грн.; підготовче провадження у справі № 925/1576/20 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2021 року.

Представник позивача подав суду 07.07.2021 року письмові пояснення (вх. № 10897/21, а.с. 103), в яких просив враховувати положення договору оренди нежитлових приміщень та майна № 1/2 від 01.11.2015 року при розгляді уточнених позовних вимог.

В судовому засіданні 14.07.2021 року представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просив суд задовольнити їх повністю, представник відповідача уточнений позов не визнав і просив суд відмовити у його задоволенні. Судом оголошено перерву в судовому засіданні до 21.07.2021 року, в яке сторони явку своїх представників не забезпечили, належним чином були повідомлені про дату час та місце судового засідання в судовому засіданні 15.07.2021 року під підпис.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши подані представниками сторін заяви по суті справи та з процесуальних питань, наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 253547906 від 20.04.2021 року (а.с. 83-84) щодо реєстрації права власності за позивачем майна за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, буд. 1, наявний запис про право власності №17237525 від 01.11.2016 року, внесений державним реєстратором виконавчого комітету Звенигородської міської ради Буденковим О.Ю. на підставі додаткової угоди до договору підряду № 1 від 12.07.2012 року, серія та номер: б/н, виданий 01.06.2015 року, видавник: Президіум Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи, Солієнко І.М.; договору підряду, серія та номер: 1 виданий 15.07.2015 року, видавник: Президіум Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи, Солієнко І.М.; акт здачі-приймання виконаних робіт до договору підряду №1 від 15.07.2012 року, серія та номер: 2, виданий 15.06.2015 року, видавник:Президіум Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи, Солієнко І.М.; акт прийому-передачі приміщень, серія та номер: 1/1, виданий 17.06.2015 року, видавник:Президіум Всеукраїнської ради Українського товариства охорони природи, Солієнко І.М.;розрахунок часток співвласників нежитлових приміщень , розташованих за м. Черкаси, Верхня Горова,1, серія та номер:б/н, виданий 18.05.2016 року, видавник: Комунальне підприємство «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації; заява про погодження часток співвласників нежитлових приміщень, розташованих в м. Черкаси, Верхня Горова,1, серія та номер: 1665-1672, виданий 15.06.2016 року, видавник: Алєксєєва І.Ю. приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу щодо права власності Солієнко Ірини Миколаївни на 9/125 частки у комплексі будівель, частка складається з приміщення 1-го поверху літери «А-2» №1-14, поз. №4,5,6,7,10,12,,13 площею 17,2 м.кв., загальною площею 288,5 м.кв.

01.11.2015 року між позивачем Приватним підприємцем Солієнко Іриною Миколаївною (в подальшому Фізична особа - підприємець), як орендодавцем, і відповідачем - Приватним підприємцем Коваль Валентиною Петрівною (в подальшому Фізична особа - підприємець), як орендарем, укладено договір оренди нежитлових приміщень та майна № 1/2 (далі Договір, а.с. 10-11), за умовами п. 1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування частину нежитлових приміщень, що розташовані в будинку по вул. Фрунзе, 1, перший поверх, зазначені в технічному паспорті будівлі за номерами: 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5 загальною площею 40,2 м2.

Із акту прийому-передачі майна та приміщення в оренду згідно договору №1/2 від 01.11.2015 року (а.с. 12) вбачається передача позивачем відповідачу приміщень загальною площею 40,2 м2, що розташовані в будинку по вул. Фрунзе, 1, перший поверх зазначені в технічному паспорті будівлі за номерами: 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано акт державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдай Т.О. від 05.03.2020 року складеного при примусовому виконанні наказу № 25/366/18 від 02.07.2019 року (а.с. 82), яким зокрема встановлено при виході за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 1 здійснення підприємницької діяльності ФОП Коваль Валентиною Іванівною на першому поверсі вказаного приміщення.

За твердженням відповідача на момент подачі даного позову до суду він вже не займав спірне приміщення, однак доказів передачі його позивачу не надав.

Предметом позову, що розглядається у даній справі, є уточнена вимога позивача до відповідача про усунення йому перешкод у здійсненні права користування нежитловими приміщеннями 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5 за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1, загальною площею 40,2 м2, шляхом виселення з вказаних нежитлових приміщень відповідача та вселення позивача у спірні нежитлові приміщення.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з нормами ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п.п. 3, 5 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами. Майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 386 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 2 ст. 328 ЦК України встановлена презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Згідно із частинами 1, 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11.09.1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Згідно до положень ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Позивачем у негаторному позові може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні ним законного права користування чи розпорядження річчю.

Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивач з 01.11.2016 року є власником нежитлових приміщень 1-го поверху літери «А-2» №1-14, поз. №4,5,6,7,10,12,13 площею 17,2 м.кв., загальною площею 288,5 м.кв., що розміщені за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1 в тому числі і спірних нежитлових приміщень 1-го поверху, літери А-2 поз. № 4-1, 4-3, 4-4, 4-5 загальною площею 40,2 м2.

На підставі договору оренди відповідач з 01.11.2015 року зайняла нежитлові приміщення 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-3, 4-4, 4-5, що розміщені за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1, договір припинив свою дію за закінченням терміну, на який його було укладено.

Перебуванням у спірному приміщені в м. Черкаси, вул. Верхня Горова (Фрунзе), 1, 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-3, 4-4, 4-5 загальною площею 40,2 м2 відповідач порушує права власника на вільне володіння та користування своїм майном, факт здійснення підприємницької діяльності відповідачем в спірному приміщені підтверджено актом державного виконавця від 05.03.2020 року та наявністю даного спору.

За відсутності доказів повернення спірних нежитлових приміщень суд визнає уточнені вимоги позивача із заявлених підстав обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і з заявлених у ньому підстав задовольняє повністю. Доводи відповідача, викладені у заявах по суті справи, якими він заперечує проти позову, суд вважає необґрунтованими і відхиляє.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України 4540 грн. судового збору, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди Фізичній особі-підприємцю Солієнко Ірині Миколаївні, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 у здійсненні права користування нежитловими приміщеннями 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, загальною площею 40,2 м2, за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1 шляхом виселення з нежитлових приміщень 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, загальною площею 40,2 м2 за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1 Фізичної особи-підприємця Коваль Валентини Петрівни, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Вселити Фізичну особу-підприємця Солієнко Ірину Миколаївну, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 у нежитлові приміщення 1-го поверху літери А-2 поз. № 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, загальною площею 40,2 м2 за адресою: 18001, м. Черкаси. вул. Верхня Горова (Фрунзе) 1.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Коваль Валентини Петрівни, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 в дохід Державного бюджету України (ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 2203016) - 4540 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.12.2021 року.

Суддя В.М. Грачов