ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.12.2021 Справа№ 461/9239/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Коссака С.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Миколаїв, Львівська обл.

до відповідача: Галицької митниці Держмитслужби, м. Львів

відповідача: Державної Казначейської служби України, м. Київ

про відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним рішенням Львівської митниці ДФС

ВСТАНОВИВ:

Супровідним листом від 15.12.2021 року на розгляд Господарського суду Львівської області ухвалою Львівського апеляційного суду (вх.№4325 від 22.12.2021 року) надіслано за юрисдикцією матеріали справи №461/9239/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Миколаїв, Львівська обл. до відповідачів: Галицької митниці Держмитслужби, м. Львів, Державної Казначейської служби України, м. Київ про відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним рішенням Львівської митниці ДФС.

Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просить стягнути з державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 23 615,00 грн. моральної шкоди, заподіяної незаконним рішенням Галицької митниці Держмитслужби.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність передачі її за територіальною підсудністю, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

За змістом частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Системний аналіз наведеного свідчить, що право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції у господарських судах.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 ГПК України), інстанційна юрисдикція (статті 24-26 ГПК України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Статтею 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено правила виключної підсудності справ.

Водночас, частиною 5 статті 30 ГПК України передбачено, що спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Отже, якщо відповідачем у справі є орган, зазначений у частині 5 статті 30 ГПК України, зокрема Державна Казначейська служба України, то така справа у будь-якому разі підлягає розгляду місцевим господарським судом юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Суд зазначає, що у розумінні наведених норм процесуального права виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність за змістом частини 5 статті 30 ГПК України, визначає суд, яким має бути розглянуто справу. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування. Аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 15.05.2018 у справі № 905/1566/17.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, предметом спору в даній справі є вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Миколаїв, Львівська обл. до відповідачів: Галицької митниці Держмитслужби, м. Львів, Державної Казначейської служби України, м. Київ про відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним рішенням Львівської митниці ДФС,

Таким чином, звертаючись до суду із позовом позивачем в якості одного з відповідачів визначено Державну Казначейську службу України.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року №215, Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно вищенаведеного, з урахуванням положень частини 5 статті 30 ГПК України щодо виключної підсудності справ у спорах, у яких відповідачем є центральний орган виконавчої влади, дана справа є підсудною Господарському суду міста Києва.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведені вищи норми, даний спір підлягає розгляду господарським судом за місцезнаходженням відповідача, який є центральним органом виконавчої влади, тобто Господарським судом міста Києва.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 27, ст. 30, ст. ст. 31, 138, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Справу № 461/9239/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Миколаїв, Львівська обл. до відповідачів: Галицької митниці Держмитслужби, м. Львів, Державної Казначейської служби України, м. Київ про відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним рішенням Львівської митниці ДФС, передати за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44В).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку і строки передбачені ст.256, 257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя Коссак С.М.