ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. Справа№ 910/7447/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021, (повний текст складено 20.09.2021)

у справі № 910/7447/21 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект»

про стягнення 145 615,48 грн,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Позивач - Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» про стягнення суми заборгованості за договором про надання автопослуг від 30.08.2017 №04-09/89 у розмірі 70 636,99 грн та за договором про надання автопослуг від 02.01.2018 № 04-09/1 у розмірі 74 978,49 грн, а всього 145 615,48 грн.

1.2. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання автопослуг від 30.08.2017 №04-09/89 (далі - договір № 89) та за договором про надання автопослуг від 02.01.2018 № 04-09/1 (далі - договір № 1).

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 позовні вимоги Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» на користь Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради заборгованість у розмірі 145 615,48 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 05.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 по справі № 910/7447/21, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 по справі № 910/7447/21, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що у рішенні суду першої інстанції прийнято тільки позицію позивача та жодним чином не розглянуто та не прийнято до уваги доводів відповідача, повністю проігноровано аргументи останнього. Судом першої інстанції безпідставно не враховано зауваження відповідача щодо ненадання позивачем послуг, які зазначені в актах приймання-передачі наданих послуг, суд не звернув уваги на той факт, що рахунки та акти приймання-передачі наданих послуг, які в силу положень п. п. 2.2. договорів про надання послуг від 30.08.2017 № 04-09/89 та від 02.01.2018 № 04-09/1 є підставою для здійснення замовником платежів, не містять жодного підпису відповідача. Доказів на підтвердження надання автопослуг за актами позивачем суду не надано.

4.2. Вказує на те, що матеріали справи не містять жодних даних про факт прийняття відповідачем наданих послуг, направлення позивачем на підписання замовникові зазначених актів чи факт відмови відповідача від підписання таких актів. Проте оскаржуване рішення та наявні в справі докази свідчать про те, що акти приймання-передачі, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, направлялись останнім на адресу відповідача тільки разом з претензією і то не для підписання й оплати, а просто в якості додатків до претензії від 12.04.2021 № 01-09/547, яку замовник не отримав.

4.3. Вважає, що позивач в односторонньому порядку оформляє акти наданих послуг та направляє їх відповідачу з вимогою щодо оплати та без будь-якої вимоги щодо прийняття таких послуг та підписання актів приймання-передачі. Не містить таких вимог й позовна заява, що також виключає можливість проведення оплати послуг, які фактично не надавалися й не прийняті замовником.

4.4. Крім того, апелянт зазначає про ігнорування судом першої інстанції його заяви про застосування строку позовної давності.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 19.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу ТОВ «Теплоенергокомплект» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 по справі № 910/7447/21 - без змін.

5.2. У поданому відзиві позивач, зокрема, зазначає про те, що всі акти прийому-передачі (виконаних послуг) передавалися ТОВ «Теплоенергокомплект» своєчасно, всі посилання відповідача про те, що ними не отримувалися рахунки та акти прийому-передачі (виконаних послуг) є безпідставними, оскільки позивачем дійсно надавалися послуги автотранспорту та механізмів, що підтверджується належним веденням позивачем бухгалтерського обліку та внесення податкових зобов`язань. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не містить вимог щодо порядку передачі/направлення іншому учаснику господарської операції первинних документів (рахунків та актів прийому-передачі (виконаних послуг). Крім того, в договорах жодним пунктом не передбачено обов`язку направлення рахунків та актів прийому-передачі (виконаних послуг). Приписи Цивільного кодексу України, які регулюють відносини за договором про надання послуг, пов`язують обов`язок замовника оплатити послуги із фактом їх надання виконавцем, а не з фактом передачі послуг на підставі акта. Обов`язок оплатити послуги закон пов`язує з особою замовника, а не з підписанта акта про приймання-передачі робіт (послуг), оскільки сторонами договору про надання послуг відповідно до ст. 901 ЦК є саме замовник і виконавець.

5.3. 26.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення скаржника на відзив на апеляційну скаргу, в яких скаржник просить задовольнити у повному обсязі апеляційну скаргу.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021, апеляційну скаргу ТОВ «Теплоенергокомплект» у судовій справі № 910/7447/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7447/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021, постановлено справу № 910/7447/21 за вказаною апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/7447/21.

6.3. 13.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/7447/21.

7. Інші процесуальні дії у справі не вчилялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 30.08.2017 та 02.01.2018 між позивачем (виконавець) і відповідачем (замовник) були укладені Договори № 04-09/89 (далі також №89) та № 04-09/1 (далі також № 1), відповідно до умов яких:

- замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання згідно із заявками замовника надати послуги автотранспорту та механізмів, а замовник зобов`язується здійснити оплату за фактично надані послуги (пункти 1.1. Договорів);

- замовник зобов`язаний оплатити виконавцю фактично надані послуги на підставі акта виконаних робіт і виставленого рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 3-х банківських днів після пред`явлення рахунку до оплати (пункти 2.2. Договорів);

- оплата замовником за фактично надані автопослуги проводиться в 3-х денний термін, після підписання акта виконаних робіт (пункти 3.2. Договорів);

- ціна Договору № 89 становить 120 000 грн з ПДВ (пункт 3.3. Договору № 89 з урахуванням додаткової угоди від 01.12.2017 № 1);

- ціна Договору № 1 становить 100 000 грн з ПДВ (пункт 3.3. Договору № 1);

- термін дії Договору № 89 встановлюється з моменту підписання та діє до 31.12.2017, а в частині виконання фінансових зобов`язань до їх повного виконання (пункт 4.1. Договору № 89);

- термін дії Договору № 1 встановлюється з моменту підписання та діє до 31.12.2018, а в частині виконання фінансових зобов`язань до їх повного виконання (пункт 4.1. Договору № 1).

8.2. 14.04.2021 позивач надіслав відповідачу претензію від 12.04.2021 № 01-09/574 з вимогою оплатити заборгованість за вказаними договорами у розмірі 145 615,48 грн, до вказаної претензії було додано рахунки та акти прийому-передачі послуг (виконаних робіт) (а.с. 16-86).

8.3. Факт надсилання вказаного листа на адресу Товариства підтверджується описом вкладення у лист і фіскальним чеком (а.с. 87-89).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини у справі № 910/7447/21 виникли з договорів № 04-09/89 від 30.08.2017 та № 04-09/1 від 02.01.2018 про надання автопослуг, які за свою правовою природою є договорами про надання послуг.

9.2. З матеріалів справи вбачається, що 12.04.2021 позивачем спільно з претензією за № 01-09/574 направлено на адресу відповідача рахунки від 16.12.2017 № 3016/2; від 18.12.2017 № 3024/3, від 20.12.2017 № 3049/1; від 20.12.2017 № 3049/3; від 21.12.2017 № 3050; від 21.12.2017 № 3051; від 21.12.2017 № 3052; від 22.12.2017 № 3068/2; від 23.12.2017 № 3068/3; від 24.12.2017 № 3068/4; від 26.12.2017 № 3079/1; від 27.12.2017 № 3087/1; від 28.12.2017 № 3089; від 29.12.2017 № 3095, від 02.01.2018 № 1/1; від 02.01.2018 № 3/1; від 02.01.2018 № 3/2; від 03.01.2018 № 3/3; від 04.01.2018 № 3/6; від 09.01.2018 № 3/7; від 11.01.2018 № 3/8; від 20.01.2018 № 163/1; від 21.01.2018 № 163/2; від 23.01.2018 № 204; від 24.01.2018 № 205; від 25.01.2018 № 206; від 16.07.2018 № 1858; від 18.07.2018 № 1861; від 24.07.2018 № 1870; від 25.07.2018 № 1872; від 31.07.2018 № 1879 та акти прийому-передачі послуг (виконаних робіт) до вказаних рахунків на загальну суму 145 615,48 грн (а.с. 25-86).

9.3. Відповіді на вказану претензію з боку відповідача матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про підписання вказаних актів відповідачем та/або відмови відповідача від підписання таких актів прийому-передач (виконаних робіт). При цьому претензія за № 01-09/574 від 12.04.2021 спільно з рахунками та актами прийому-передачі послуг (виконаних робіт) повернута поштовим відділенням із відміткою поштового відділення «за письмовою відмовою одержувача» (а.с. 89).

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про невиконання відповідачем умов спірних договорів та наявності документального підтвердження позивачем направлення відповідачу рахунків та актів прийому-передачі послуг (виконаних робіт) разом із претензією від 12.04.2021, які не були отримані відповідачем.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи скаржника щодо ненадання позивачем послуг, які зазначені в актах приймання-передачі наданих послуг, відсутності жодних даних прийняття відповідачем наданих послуг, направлення позивачем на підписання замовникові зазначених актів чи факт відмови відповідача від підписання таких актів, а також відсутності підпису відповідача на рахунках та актах приймання-передачі наданих послуг, з огляду на такі доводи.

11.2. Матеріали справи містять докази надсилання позивачем на адресу відповідача рахунків на оплату та актів прийому-передачі послуг (виконаних робіт) спільно з претензією № 01-09/574 від 12.04.2021.

11.3. Спірні договори, укладені між сторонами, не містять положень в частині як направлення, так і часового проміжку направлення таких актів прийому-передачі послуг (виконаних робіт).

11.4. При цьому відповідач відмовився від отримання вказаної претензії № 01-09/574 від 12.04.2021 спільно з рахунками на оплату та актами прийому-передачі послуг (виконаних робіт), про що міститься відмітка поштового відділення на копії конверту направлення «за письмовою відмовою одержувача».

11.5. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що відповідач не був позбавлений можливості отримати дані акти прийому-передачі послуг (виконаних робіт), підписати їх або відмовитися від їх підписання, надати свої зауваження щодо виконаних робіт по актам тощо. Натомість відмова від отримання листа спільно з актами прийому-передачі послуг (виконаних робіт) свідчить про свідоме волевиявлення відповідача.

11.6. Також, відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували незгоду із фактом наданих послуг та/або їх якістю у період дії договорів.

11.7. Щодо тверджень скаржника про необхідність застосування у спірних правовідносинах строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

11.8. Термін дії договору № 04-09/89 про надання автопослуг від 30.08.2017 визначено сторонами до 31.12.2017, а договору № 04-09/1 про надання автопослуг від 02.01.2018 - до 31.12.2018. (п.п. 4.1. спірних договорів).

11.9. Рахунки на оплату та акти прийому-передачі послуг (виконаних робіт) датовані груднем 2017 - липнем 2018 років.

11.10. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

11.11. Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

11.12. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

11.13. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України), а спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, якщо строк визначений роками (частина перша статті 254 ЦК України).

11.14. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

11.15. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

11.16. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. установлено на всій території України карантин.

11.17. Постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 установлено з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"

11.18. Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

11.19. Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 1 жовтня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

11.20. Позивач звернувся із позовною заявою до відповідача про стягнення 145 615,48 грн заборгованості за спірними договорами 05.05.2021, про що свідчить відмітка поштового відділення на конверті відправлення позову до Господарського суду міста Києва (а.с. 93), тобто у межах строку позовної давності, яка продовжується на період карантину.

11.21. Таким чином, доводи апелянта в частині пропуску позивачем строку позовної давності у спірних правовідносинах є необґрунтованими, а заява скаржника про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

11.22. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено умови договору № 04-09/89 про надання автопослуг від 30.08.2017 та договору № 04-09/1 про надання автопослуг від 02.01.2018 в частині здійснення оплати за фактично надані послуги, чим порушено права та інтереси позивача, як виконавця таких автопослуг.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України : « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

13.7. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

13.8. Згідно із ч. 1 ст. 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

13.9. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

13.10. Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

13.11. Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

13.12. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

13.13. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

13.14. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.15. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 у справі № 910/7447/21 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» на рішення Господарського суду міста Києвавід 20.09.2021 у справі № 910/7447/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 11, 14, 79, 86, 129, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 у справі № 910/7447/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 у справі № 910/7447/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект».

4. Справу № 910/7447/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 24.12.2021, у зв`язку із перебуванням судді Чорногуза М.Г. на лікарняному.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова