ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Справа № 910/1929/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - ОСОБА_1., Храпійчук В.О.

відповідача - не з`явилися

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА"

про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ТМА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 (повне рішення складено 10.09.2021)

у справі №910/1929/19 (суддя - Джарти В.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА"

про стягнення частки в статутному капіталі та прибутку (дивідендів).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/1929/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" на користь позивача 3501236,00 грн боргу, 14100,87 грн 3% річних та 35012,36 грн інфляційних втрат, в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "ТМА" також навело попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які останнє очікує понести у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. За розрахунком відповідача очікувані витрати на професійну правничу допомогу становитимуть 200000,00 грн. При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "ТМА" зазначено, що докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу буде надано у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення постанови суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 апеляційну скаргу у справі №910/1929/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/1929/19, призначено її до розгляду на 09.11.2021, а також встановлено позивачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

У призначеному засіданні суду 09.11.2021 оголошено перерву до 30.11.2021.

22.11.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" надійшли додаткові пояснення у справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/1929/19 скасовано частково та ухвалено нове рішення, викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" на користь ОСОБА_1 248214,80 грн боргу, 999,66 грн 3% річних, 3748,03 грн інфляційних втрат, 3793,94 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 15957,74 грн витрат на проведення судової експертизи.

3. В іншій частині у задоволенні позову відмовити."

Також вказаною постановою стягнуто з позивача на користь відповідача 74833,46 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

До суду 09.12.2021 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" надійшла зава про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить долучити до матеріалів справи докази, що підтверджують надання правничої допомоги відповідачу під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 200000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 заяву відповідача призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.12.2021 та надано ОСОБА_1 строк до 20.12.2021 включно на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідача.

До суду 14.12.2021 від представника позивача надійшло клопотання про залишення без розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення.

У поданому клопотанні позивач вважає, що відповідачем в порушення ч. 8 ст. 129 ГПК України до закінчення судових дебатів не зроблено заяви про подання до суду доказів понесених судових витрат. Також, на переконання позивача, відповідачем пропущено п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення на подання доказів понесених судових витрат. Також позивач посилається на відсутність належних доказів на підтвердження укладення відповідачем договору про надання правової допомоги, а також на те, що інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" представляє адвокат Сергєєв П.О., однак зі звіту про надання правової допомоги убачається, що виконавцем послуг є Адвокатське об`єднання "Ювіто". Насамкінець, позивач зазначає, що у випадку якщо суд встановить факт подання відповідачем належних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, розмір таких витрат підлягає безумовному зменшенню, оскільки є явно завищеним.

16.12.2021 на електронну поштову адресу суду представником відповідача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У засідання суду 20.12.2021 з`явився позивач та його представник і надали пояснення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" про ухвалення додаткового рішення. Натомість, представник відповідача у призначене засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином. Однак, відсутність у судовому засіданні представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, оскільки згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду. Також судом враховано, що представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши заяву відповідача, заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України).

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "ТМА" просить стягнути з позивача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 200000,00 грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як було зазначено вище, у поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "ТМА" навело попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які останнє очікує понести у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. За розрахунком відповідача очікувані витрати на професійну правничу допомогу становитимуть 200000,00 грн. При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "ТМА" зазначено, що докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу буде надано у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення постанови суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що процесуальним законом не визначено, у який саме спосіб сторона повинна зробити заяву про необхідність подання доказів понесених судових витрат, якщо такі докази не можуть бути подані до закінчення судових дебатів. З огляду на зазначене, викладення такої заяви безпосередньо у тексті апеляційної скарги не суперечить нормам ГПК України та є належним повідомленням учасників справи про намір подати докази понесення судових витрат у порядку, встановленому ч. 8 ст. 129 ГПК України.

З урахуванням наведеного, спростовуються доводи позивача з приводу того, що Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "ТМА" в порушення ч. 8 ст. 129 ГПК України до закінчення судових дебатів не зроблено заяви про подання до суду доказів понесених судових витрат.

Також апеляційний суд наголошує на тому, що відповідно до ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Оскільки ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлено строк на подання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, такий строк для відповідача розпочався 01.12.2021 (наступний день після прийняття постанови) та закінчився 06.12.2021 включно, оскільки п`ятий день припадав на неділю.

Як убачається з матеріалів справи, заяву про ухвалення додаткового рішення з відповідними доказами надіслано відповідачем до суду засобами поштового зв`язку 06.12.2021, а отже у строк, встановлений вищевикладеними приписами процесуального закону. Отже, у даному випадку відсутні підстави для залишення без розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення.

Щодо наданих відповідачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Колегія суддів також зазначає, що у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як убачається з матеріалів справи, представництво інтересів відповідача в апеляційному суді здійснював адвокат Сергєєв П.О. на підставі ордера про надання правової допомоги серія КВ №469774 від 22.09.2021, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ №6130 від 12.07.2018 та договору №2 про надання правової допомоги від 21.09.2021.

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору Адвокатське об`єднання "Ювіто" зобов`язується надати Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "ТМА" комплексну правничу професійну допомогу по супроводженню справи №910/1929/19 в суді апеляційної інстанції.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що вартість послуг (правової допомоги) об`єднання за цим договором фіксується сторонами в акті виконаних робіт по факту їх надання, а саме по факту прийняття судом рішення у справі. Замовник має право вимагати від об`єднання звіту про виконану роботу. Сторони погодили наступну вартість правової допомоги по даному договору: 200000,00 грн за всі послуги, що будуть надані в рамках договору та його предмету.

При цьому, зі змісту п. 5.2 договору також убачається, що акт приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг підписується сторонами не пізніше 5 (п`ятого) робочого дня за днем надання послуг.

Копію вищевказаного договору додано відповідачем до його апеляційної скарги.

З наданих відповідачем доказів також убачається, що 06.12.2021 між Адвокатським об`єднанням "Ювіто" та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "ТМА" підписано акт надання послуг за договором №2 від 21.09.2021 на загальну суму 200000,00 грн. Відповідачем також надано до матеріалів справи підписаний ним звіт до договору №2 про надання правової допомоги від 21.09.2021, який містить перелік наданих послуг та витрачений час на їх надання загальною тривалістю 38 годин.

Що стосується заперечень позивача з приводу того, що інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" представляє адвокат Сергєєв П.О., однак зі звіту про надання правової допомоги убачається, що виконавцем послуг є Адвокатське об`єднання "Ювіто", колегія суддів вказує на те, що ордер про надання правової допомоги серія КВ №469774 від 22.09.2021 виданий адвокату на представництво інтересів відповідача саме вказаним адвокатським об`єднанням та містить підпис керівника і печатку юридичної особи. З урахуванням наведеного, вказані заперечення позивача не приймаються до уваги.

Як убачається з наданого звіту до договору №2 про надання правової допомоги від 21.09.2021, відповідачу надано послуги, пов`язані з розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції, зокрема:

- ознайомлення з оскаржуваним рішенням суду та аналіз матеріалів справи;

- підготовка та подання апеляційної скарги до суду;

- дії, пов`язані з організацією сплати судового збору та надсиланням процесуальних документів на адресу суду та позивача;

- надання консультацій клієнту, моніторинг реєстру судових рішень на предмет відкриття апеляційного провадження у справі;

- участь у двох судових засіданнях;

- пошук та аналіз судової практики, написання та подання до суду письмових пояснень.

Суд констатує той факт, що всі наведені послуги відповідають обставинам справи та є реальними, тобто такими, що здійснені в межах справи №910/1929/19.

При цьому, у клопотанні про залишення без розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення позивач лише декларативно зазначає про необхідність зменшення витрат відповідача на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю, однак не наводить для цього жодних мотивів.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, 16.05.2019 у справі №823/2638/18, 09.07.2019 у справі №923/726/18 та 26.02.2020 у справі №910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Суд зазначає, що умовами укладеного договору №2 про надання правової допомоги від 21.09.2021 не передбачено погодинну оплату послуг адвоката. Натомість, гонорар адвоката сторони вирішили погодити у фіксованому розмірі, який охоплює усі надані послуги по договору.

Як було зазначено вище, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись вказаними процесуальними приписами, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням викладеного у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічний висновок наведений у додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19).

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що належних доказів або обґрунтувань, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справі, позивачем не надано, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що скаржник не довів на підставі ч. 6 ст. 126 ГПК України неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката щодо складності цієї справи.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №910/5410/19.

До того ж, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України (позиція, викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19).

Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього кодексу).

Згідно з п. 5.3 укладеного договору №2 про надання правової допомоги від 21.09.2021 правова допомога об`єднання оплачується замовником протягом 15-ти днів з моменту виставлення рахунку, що виставляється по факту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг.

З огляду на усе вищезазначене, суд вважає необґрунтованими доводи, викладені у клопотанні позивача про залишення без розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення.

Отже, оскільки заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи і наданими адвокатом послугами, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" є обґрунтованою.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача позов задоволено частково, витрати Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанцій відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на ОСОБА_1 у сумі 187358,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, заява відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/1929/19 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ТМА" (01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 31, ідентифікаційний код 25640097) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 187358 (сто вісімдесят сім тисяч триста п`ятдесят вісім),00 грн.

3. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст складено 28.12.2021.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В.Андрієнко