номер провадження справи 34/187/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 Справа № 908/3181/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу № 908/3181/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», ідентифікаційний код юридичної особи 20474912 (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070; адреса для листування адвоката Сечко Сергія Володимировича: вул. Леонтовича, 9, корп. 1, оф. 301, м. Київ, 01054)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», ідентифікаційний код юридичної особи 13490997 (вул. Перемоги, буд. 97-а, м. Запоріжжя, 69005)

про стягнення 17 790 грн 90 коп.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 4061 АРКС від 22.10.2021 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» 17 790 грн 90 коп. страхового відшкодування та 2270 грн 00 коп. судового збору.

Позов заявлено, зокрема, на підставі ст.ст. 979, 993, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 9, 20, 27 Закону України Про страхування, ст.ст. 12, 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2021, справу 908/3181/21 визначено для розгляду судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.11.2021 у справі № 908/3181/21 позовна заява прийнята судом до розгляду. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач отримав вказану копію ухвали суду 08.11.2021, а відповідач 09.11.2021 що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

25.11.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, направлений суду 21.11.2021 та позивачеві 19.11.2021, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог та розглянути справу без участі представника відповідача. При цьому, відповідач зазначає, що сума страхового відшкодування має складати 12 870 грн 18 коп. (13870 грн 18 коп. вартість відновлювального ремонту 1000 грн 00 коп. франшизи). Платіжним дорученням № 71_26543 від 01.11.2021 відповідачем сплачено позивачеві 12 870 грн 18 коп. страхового відшкодування.

Відзив своєчасно направлений до суду та позивачеві і прийнятий судом до розгляду.

Відповіді на відзив не надійшло.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

19.02.2021 о 08 год. 30 хв. у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Dacia Sandero», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «Кіа Сееd», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Кіа Сееd». номерний знак НОМЕР_2 .

На момент ДТП та завдання майнової шкоди, діяв договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист» № 59975а0цв від 10.09.2020, укладений між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (страховиком, позивачем у справі) та ОСОБА_2 (страхувальником за договором).

Згідно з договором, який діяв з 12.09.2020 по 11.09.2021 позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Кіа Сееd», номерний знак НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність щодо експлуатації автомобіля марки «Dacia Sandero», номерний знак НОМЕР_1 була застрахована в Приватному акціонерному товариству «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» згідно полісу № АР/1039628.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25.03.2021 у справі №3/756/2423/21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з договором добровільного страхування, 26.02.2021 страхувальник звернувся до позивача з заявою про подію та виплату страхового відшкодування за договором.

Заяву було розглянуто та здійснено розрахунок страхового відшкодування на підставі ремонтної калькуляції № 1.003.21.0 від 23.04.2021, згідно з якою вартість ремонту склала 18790 грн 90 коп.

За страховим актом № ARX2766184 від 27.04.2021 сума відшкодування склала 18790 грн 90 коп.

Платіжним дорученням № 774710 від 28.04.2021 позивачем виплачено ОСОБА_2 18 790 грн 90 коп. страхового відшкодування згідно акту № ARX2766184 від 27.04.2021.

02.06.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою вих. № 4061 про відшкодування 18 790 грн 90 коп.

Враховуючи не виплату станом на день подання позовної заяви страхового відшкодування та не отримання відповіді на заяву, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 18 790 грн 90 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

У ст. 9 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР Про страхування визначено, що страховим відшкодуванням є страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Матеріалами справи підтверджується, що за умовами договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист» № 59975а0цв від 10.09.2020, відповідно до заяви страхувальника, позивач виплатив страхове відшкодування страхувальнику в сумі 18 790 грн 90 коп.

За приписами ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма міститься у ст. 27 Закону України від 07.03.1996 № 85/96-ВР Про страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У ст. 6 вказаного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25.03.2021 у справі №3/756/2423/21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність щодо експлуатації автомобіля марки «Dacia Sandero», номерний знак НОМЕР_1 була застрахована в Приватному акціонерному товариству «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» згідно полісу № АР/1039628 (строк дії з 15-00 06.11.2020 до 05.11.2021. включно)

Ліміт за шкоду майну за цим полісом становить 130000 грн 00 коп., франшиза 1 000 грн 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму страхового відшкодування, з урахуванням зменшення цієї суми на суму франшизи.

Відповідач не надав суду доказів виплати страхового відшкодування позивачу у встановлений строк.

Щодо зауважень відповідача до правильності визначення страхового відшкодування, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 0,56, суд зауважує наступне.

За приписами пункту 36.2 статті 36 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17 викладено правовий висновок про те, що згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

З виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статі 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Виходячи з викладених висновків Великої палати Верховного Суду та приписів законодавства, суд дійшов висновку, що порядок виплати страхового відшкодування, встановлений Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поширюється не тільки на страхувальника, але й на іншу особу, яка має право на виплату страхового відшкодування, в даному випадку на позивача, у тому числі щодо строків виплати страхового відшкодування та відповідальності за їх порушення.

Позивач надіслав відповідачу 02.06.2021 заяву про відшкодування 18 790 грн 90 коп.

Отже, відповідач не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування повинен був відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до п. 36.7 ст. 36 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Щодо вимог позивача на суму страхового відшкодування відповідач не надав доказів прийняття обґрунтованого рішення про відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування та надання його позивачу у встановлений строк відповідно до п. 36.2 ст. 36, п.37.2 ст. 37 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За таких обставин, суд визнав заперечення відповідача проти позовних вимог безпідставними.

При цьому, суд враховує, що до відзиву відповідачем не було подано жодного обґрунтованого рішення про відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування та вказано у відзиві про отримання регресної вимоги вих. № 4061 про страхове відшкодування у розмірі 18 790 грн 90 коп. від позивача та прийняття рішення після її розгляду про виплату страхового відшкодування в сумі 12 870 грн 18 коп. та сплату 12 870 грн 18 коп. страхового відшкодування платіжним дорученням № 71_26543 від 01.11.2021, тобто за мінусом франшизи та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем не доведено своєчасне прийняття обґрунтованого рішення про відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування та надання його позивачу у встановлений строк.

Враховуючи оплату позивачем відповідачеві 12 870 грн 18 коп. страхового відшкодування платіжним дорученням № 71_26543 від 01.11.2021, тобто після подання позивачем позовної заяви (25.10.2021 позов направлено до суду), суд закриває провадження у справі в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, за відсутністю предмета спору.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню частково, в сумі 4 920 грн 72 коп.

На підставі ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 627 грн 85 коп.

Враховуючи закриття провадження у справі щодо стягнення з відповідача на користь позивача 12 870 грн 18 коп. страхового відшкодування, позивач не позбавлений права звернення до суду із відповідним клопотанням про повернення судового збору в сумі 1 642 грн 15 коп., у зв`язку з цим.

Керуючись 129, 231, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі щодо стягнення 12 870 грн 18 коп. страхового відшкодування.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», ідентифікаційний код юридичної особи 13490997 (вул. Перемоги, буд. 97-а, м. Запоріжжя, 69005) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», ідентифікаційний код юридичної особи 20474912 (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070) 4 920 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять) грн 72 коп. страхового відшкодування та 627 (шістсот двадцять сім) грн 85 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 24.12.2021.

Суддя А.О. Науменко