ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 Справа № 917/1448/21

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Статус-Буд", вул.Геодезична, 42, м.Полтава, Полтавська область, 36015

до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. Пилипа Орлика, 40-а, м.Полтава, Полтавська область, 36000

про стягнення 450432 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

від позивача Кузь О.М., посвідчення № 327 від 01.03.18

від відповідача Купріян К.І.., посвідчення № 2893 від 09.07.2019

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Статус-Буд" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до омунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про стягнення 450432,00 грн. боргу за договором надання послуг № 16/10/2020 від 16.10.2020 року.

Ухвалою від 04.10.2021р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 04.11.21, запропонувати відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

20.10.21 відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову у зв"язку з недоведеністю та непідтвердженістю належними, достатніми та допустимими доказами.

04.11.21 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

В підготовчому засіданні 04.11.21 суд оголосив перерву до 16.11.21.

08.11.21 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Судом враховано, що сторони не повідомляли суд про наявність інших заяв і клопотань, необхідність вчинення дій, що передбачені у підготовчому провадженні.

Перелік дій, які має здійснити суд під час підготовчого засідання, визначено ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

У підготовчому засіданні, 16.11.2021р., судом здійснено дії та з`ясовані всі питання, передбачені ст.ст.177, 182 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 16.11.2021р. суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 917/1448/21, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 02.12.2021.

Ухвалою від 02.12.2021р. суд постановив відкласти розгляд справи на 14.12.2021.

В судовому засіданні 14.12.21 суд заслухав вступне слово представника позивача стосовно предмета та підстав заявленого позову, вступне слово представника відповідача стосовно заперечень, перейшов до з`ясування обставин, на які посилаються учасники справи та дослідження доказів, якими вони обгрунтовуються.

В судовому засіданні 14.12.21 суд оголосив перерву до 21.12.21.

В судовому засіданні 21.12.21 суд продовжив з`ясування обставин, на які посилаються учасники справи та дослідження доказів, якими вони обгрунтовуються, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Позивачем позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 21.12.21 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

В обгрунтування позову позивач посилається на наступні обставини:

16 жовтня 2020 року між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ (Замовник) та ТОВ БУДІВЕЛЬНА ГРУПА СТАТУС- БУД (Підрядник) було укладено Договір надання послуг № 16/10/20 на вивезення мулу із мулових майданчиків каналізаційних очисних споруд КП ПОР ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ.

Відповідно до п. 1 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати відповідно до умов Договору послуги код ДК 021:20-5-(Послуги з вивезення мулу. 90513700-3 (вивезення мулу із мулових майданчиків каналізаційних очисних споруд), (далі Послуги) а Замовник зобов`язується оплачувати вартість послуг, що надаються Виконавцем, в порядку, в строк, та на умовах, визначених даним Договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціна послуг становить 294 грн. 40 коп. з ПДВ за тонну вивезеного мулу а загальна сума Договору, відповідно п. 3.2 становить 980 352 грн.. в тому числі ПДВ 163 392 грн.

Відповідно до п. 4.2. оплата виконаних робіт за Договором проводиться протягом 5 календарних днів після підписання акту наданих послуг, на підставі рахунку, виставленого Виконавцем.

В період 16.10.2020 - 30.10.2020 року Виконавцем було вивезено мул у кількості 1530 тон. тобто виконано роботи на суму 450 432 грн.

Протягом листопада і грудня 2020 року Замовник усно просив відтермінувати оплату за даний об`єм наданих послуг до 31.12.2020 року та обіцяв розрахуватися протягом січня 2021 року, посилаючись на відсутність коштів у даному бюджетному році.

Листом №07 від 03.02.2021 року Підрядник направив Акт №1 прийому-передачі наданих послуг від 03.02.2021 року з додатками де просив підписати даний акт та оплатити надані послуги.

До Акту№1 прийому-передачі наданих послуг від 03.02.2021 року були надіслані додатки: Рахунок №0001 від 03.02.2021 року, копія Акту прийому-передачі наданих послуг № 202 від 16.10.2020 року, копія Акту прийому-передачі наданих послуг № 215 від 30.10.2020 року, копії ТТН - № 80 від 16.10.2020р.. № 81 від 16.10.2020р., № 82 від 27.10.2020р. №83 від 27.10.2020р.. № 84 від 27.10.2020р. № 85 від 28.10.2020р" № 86 від 28.10.2020р.. №87 від 28.10.2020р. № 88 від 29.10.2020р..№ 89 від 29.10.2020р. № 90 від 29.10.2020р.

22.02.2021 року була надіслана відповідь, де Замовник відмовився від підписання даного акту мотивуючи тим, що відсутнє підтвердження фактичного обсягу вивезеного мулу у кількості 1530 тон.

Позивач вважає дії Відповідача незаконними, такими що порушують п. 5.3 Договору, в якому узгоджено, що Замовник зобов`язаний підписати Акт наданих послуг і надіслати його з можливими зауваженнями Виконавцю в п`ятиденний строк з моменту отримання.

При цьому, позивач зазначає, що факт підтвердження фактичного обсягу вивезеного мулу у кількості 1530 тон. встановлений Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 року по справі № 917/242/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Калініної Людмили Григорівни до ГОВ БУДІВЕЛЬНА ГРУПА СТАТУС-БУД, де ФОП Калініна Л.Г. була перевізником за Договором надання послуг.

Так в мотивувальні частині рішення судом було встановлено, що послуги з перевезення мулу були надані та прийняті а саме:

з 13.10.2020 до 16.10.2020 загальною вартістю 82 770 грн. 00 коп. (Акт прийому- передачі №202 від 16.10.2020);

з 27.10.2020 до 29.10.2020 загальною вартістю 105 060 грн. 00 коп. (Акт прийому- передачі №215 від 30.10.2020).

Також судом було встановлено що дані послуги були частково оплачені ТОВ БУДІВЕЛЬНА ГРУПА СТАТУС-БУД та в резолютивній частині рішення вирішено стягнути заборгованість у розмірі 136 680 грн. 00 коп на користь перевізника ФОП Калініна Л.Г.

Згідно наданого позивачем Розрахунку сума боргу за договором надання послуг № 16/10/2020 від 16.10.2020 року, яку Позивач вважає за необхідне стягнути з Відповідача становить 450432,00 грн

Відповідач у відзиві, не заперечуючи факту укладення між сторонами договору надання послуг № 16/10/2020 від 16.10.2020 року, проти позову заперечив з наступних підстав:

- КП ПОР «Полтававодоканал» повернуло Акт наданих послуг №1 від 03.02.2021 року, в якому зазначено, що позивач виконав роботи з вивезення мулу в об`ємі 1530 тон на загальну суму 450 432,00 грн., без підпису, у зв`язку із тим, що в супровідних документах не надано підтвердження фактичного обсягу вивезеного мулу.

- в товарно-транспортних накладних, які надає Позивач, немає достатньої та повної інформації стосовно об`єму вивезеного мулу.

- є лише вказівка на масу брутто та марку автомобіля, яким здійснювалися роботи.

- інформація про вантажопідйомність автомобіля, яка прямо не вказана в накладній, і яку КП ПОР «Полтававодоканал» змушене було самостійно з`ясовувати, не є беззаперечним доказом фактичної ваги вивезеного мулу.

- КП ПОР «Полтававодоканал» змушене було запропонувати ТОВ «Будівельна група Статус Буд» розірвати договір та підписати додаткову угоду№1 від 02.02.2021 до Договору №16/10/20 від 16.10.2020 р., що була надана Позивачу разом із супровідним листом юр. /401 від 03.02.2021р.

З огляду на вищевикладене, КП ПОР «Полтававодоканал» не згодне із заявленими позовними вимогами, та просить суд відмовити Позивачу у їх задоволенні.

У відповіді на відзив позивач вказав, що вважає дії Відповідача незаконними, такими що порушують п. 5.3 Договору, в якому узгоджено, що Замовник зобов`язаний підписати Акт наданих послуг і надіслати його з можливими зауваженнями Виконавцю в п`ятиденний строк з моменту отримання. Всупереч даному пункту Договору, Відповідач запропонував розірвати його, після того, як половина робіт по ньому була виконана, тобто було вивезено 1530 тон мулу.

При вирішенні справи судом досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2020 року між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ (Замовник) та ТОВ БУДІВЕЛЬНА ГРУПА СТАТУС- БУД (Підрядник) було укладено Договір надання послуг № 16/10/20 на вивезення мулу із мулових майданчиків каналізаційних очисних споруд КП ПОР ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ.

З огляду на вказане, укладений між сторонами договір є договором про надання послуг. Відтак, до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі такого договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини надання послуг.

Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У договорі про надання послуг сторонами узгоджено, що:

П.5.2. Надання послуг, що є предметом даного Договору, оформляється Актами наданих послуг за кожен розрахунковий період.

Виконавець направляє зазначені акти Замовнику.

П.5.2. Замовник зобов`язаний підписати Акт наданих послуг і надіслати його з можливими зауваженнями Виконавцю в п`ятиденний строк з моменту отримання.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що Листом №07 від 03.02.2021 року Підрядник направив Акт №1 прийому-передачі наданих послуг від 03.02.2021 року з додатками, де просив підписати даний акт та оплатити надані послуги. До Акту№1 прийому-передачі наданих послуг від 03.02.2021 року були надіслані додатки: Рахунок №0001 від 03.02.2021 року, копія Акту прийому-передачі наданих послуг № 202 від 16.10.2020 року, копія Акту прийому-передачі наданих послуг № 215 від 30.10.2020 року, копії ТТН - № 80 від 16.10.2020р.. № 81 від 16.10.2020р., № 82 від 27.10.2020р. №83 від 27.10.2020р.. № 84 від 27.10.2020р. № 85 від 28.10.2020р" № 86 від 28.10.2020р.. №87 від 28.10.2020р. № 88 від 29.10.2020р..№ 89 від 29.10.2020р. № 90 від 29.10.2020р.

Відпоідачем була надіслана відповідь, де він як Замовник відмовився від підписання даного акту мотивуючи тим, що відсутнє підтвердження фактичного обсягу вивезеного мулу у кількості 1530 тон.

В даному випадку суд погоджується з твердженням позивача, що такі дії порушують п. 5.3 Договору, в якому узгоджено, що Замовник зобов`язаний підписати Акт наданих послуг і надіслати його з можливими зауваженнями Виконавцю в п`ятиденний строк з моменту отримання.

Таким чином, ураховуючи положення п. 5.3. договору про надання послуг, оскільки відповідачем не повернуто підписаного акту №1 прийому-передачі наданих послуг від 03.02.2021 року у визначені договором строки, послуги за цим актом вважаються прийнятими відповідачем.

Водночас, судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо не підписання актів надання послуг через те, що в супровідних документах не надано підтвердження фактичного обсягу вивезеного мулу з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом раніше встановлено, що за умовами укладеного сторонами договору факт надання послуг та факт їх прийняття засвідчується Актами наданих послуг за кожен розрахунковий період, при цьому на відповідача, як замовника, покладений обов`язок повідомити позивачу, як виконавцю, свої зауваження. Водночас, відсутність таких зауважень навіть за умови непідписання позивачем акту здачі-приймання робіт, свідчить про їх належне виконання та необхідність такі роботи оплатити.

При розгляді справи відповідач не заперечив факту надання позивачем послуг на виконання договору надання послуг № 16/10/20 на вивезення мулу із мулових майданчиків каналізаційних очисних споруд КП ПОР ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ.

Вказівка відповідача на те, що в супровідних документах не надано підтвердження фактичного обсягу вивезеного мулу має формальний характер. Дійсність акту не спростовується листом відповідача, який не містить вмотивованих причин його непідписання.

Суд зазначає, що приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України на кожну зі сторін покладений обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами, як письмові, речові електронні докази.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, докази, надані стороною спору на підтвердження своїх вимог або заперечень, повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та вірогідності, встановленим ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Так, положеннями ст. 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає в тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням викладеного, оцінивши в сукупності надані сторонами докази та встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази більш вірогідно свідчать про надання позивачем послуг, обумовлених укладеним сторонами договором договору надання послуг № 16/10/20 на вивезення мулу із мулових майданчиків каналізаційних очисних споруд КП ПОР ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ у обсязі визначеному у Акті №1 прийому-передачі наданих послуг від 03.02.2021 року, всього на 450432,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У договорі про надання послуг сторонами узгоджено, що відповідно до п. 4.2. оплата виконаних робіт за Договором проводиться протягом 5 календарних днів після підписання акту наданих послуг, на підставі рахунку, виставленого Виконавцем.

Відповідачу виставлено рахунок на оплату вказаних послуг №0001 від 03.02.2021 року на суму 450 432 грн.

Суд зазначає, що непідписання відповідачем акту не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку щодо оплати вартості наданих позивачем послуг за договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

На спірні правовідносини сторін поширюється дія статті 530 Цивільного кодексу України де зазначено, що зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у 7-денний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на вищенаведене, з огляду на приписи вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань є таким, що настав.

Натомість, доказів повного або часткового виконання відповідачем вимоги позивача матеріали справи не містять. Доказів оплати боргу в сумі 450 432, 00 грн. відповідачем суду не подано.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За даних обставин, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 450 432, 00 грн. обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Позивачем також заявлено стягнення 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

Частинами 1, 3 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залучення свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як зазначено у частинах 1-3 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами до говору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем до позовної заяви додано Договір про надання правової допомоги від « 12» серпня 2021 року, Додаток №1 до договору про надання правової допомоги від « 12» серпня 2021 року року перелік послуг, що зобов`язується надати адвокат, попередній розрахунок вартості послуг та роботи адвоката Кузь О.М. за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від « 12» серпня 2021 року та довіреність на право представлення інтересів позивача.

У відзиві на позов відповідач надав заперечення, в яких відповідач вказав, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як зазначено вище, Позивачем до позовної заяви додано Додаток №1 до договору про надання правової допомоги від « 12» серпня 2021 року перелік послуг, що зобов`язується надати адвокат та попередній розрахунок вартості послуг та роботи адвоката Кузь О.М. за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від « 12» серпня 2021 року, що спростовує твердження відповідача про відсутність розрахунку як на підставу для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу.

Щодо посилання відповідача на відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, судом враховано, що відповідно до правового висновку Об`єднаної палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду щодо застосування норми права, що був зроблений у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідач не заявляв.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів, стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши надані представником позивача документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів розмір судових витрат, які має сплатити у зв"язку з розглядом справи, в сумі 10 000,00 грн.

Оцінивши витрати з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, суд покладає судові витрати на професійну правничу допомогу на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Полтавської обласної ради ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ (), місце знаходження за даними ЄДРЮОФОП: вул. Пилипа Орлика. 40-а, м. Полтава, 36020 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БУДІВЕЛЬНА ГРУПА СТАТУС- БУД (). місце знаходження за даними ЄДРЮОФОП: вул. Геодезична. 42, м. Полтава, 36015 суму боргу за у розмірі 450 432 витрати по сплаті судового збору в сумі 6756 грн 48 коп та професійної правничої допомоги в сумі 10 000 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.12.21

Суддя Киричук О.А.