ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Справа № 915/1673/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Пилипась В.О.,

представника позивача: не з`явився,

представника: не з`явився,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумісне підприємство

"Південна аграрно-експортна компанія" (54006, м.Миколаїв, вул.Спаська, буд.19;

ідент.код 38524687; ел.адреса: ),

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Зорі над Бугом"

Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України"

(56564, Миколаївська обл., Вознесенський р-н, с.Яструбинове; ідент.код 34792373),

про: стягнення 1650000,0 грн,-

в с т а н о в и в:

16.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумісне підприємство "Південна аграрно-експортна компанія" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Зорі над Бугом" Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України" заборгованість у розмірі 1650000,0 грн за переданий по договору поставки №12/02/2021-01 від 12.02.2021 товар.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам договору та приписам чинного законодавства не розрахувався за переданий товар, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення основного боргу у заявленій сумі.

Ухвалою суду від 22.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 20.12.2021.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 06.12.2021, визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Представники учасників справи у підготовче засідання 20.12.2021 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Господарським судом враховано, що явка представників учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

Згідно ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників учасників справи.

Станом на момент проведення підготовчого засідання від учасників справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

Згідно п.1) ч.2 ст.46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

У відповідності до ч.3 ст.185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.191 ГПК України.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує чиїсь права, чи охоронювані законом інтереси, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

В підготовчому засіданні 20.12.2021 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

12.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумісне підприємство

"Південна аграрно-експортна компанія" (далі - постачальник) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Зорі над Бугом" Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України" (далі - покупець) було укладено Договір поставки №12/02/2021-01 (далі - Договір), у відповідності до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити за нього грошову суму, що складає його вартість, визначену на умовах Договору (п.1.1 Договору).

Згідно п.10.1 договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Згідно з п. 3.1. договору №12/02/2021-01 від 12.02.2021 оплата за товар здійснюється на умовах, вказаних в Розділі 2 Договору, відповідно до рахунку-фактури, що надається постачальником.

Відповідно до п.3.5. договору. оплата здійснюється покупцем на поточний рахунок постачальника до 20 липня 2021 року, відповідно до виставленого рахунку постачальника.

Додатковою угодою №1 від 13.02.2021 до договору поставки №12/02/2021-01 від 12.02.2021 сторони змінили п.1.2., 2.1., 2.2. договору поставки (а.с.15-16).

Позивач, на виконання зобов`язань за Договором поставив відповідачу товар, що підтверджується товарно-транспортними накладними: №19/02 від 19.02.2021; №19/02/1 від 19.02.2021; №22/02/1 від 22.02.2021; №22/02 від 22.02.2021; №26/02 від 26.02.2021; №02/03 від 02,03.2021; №02/03/1 від 02.03.2021; №04/03 від 04.03.2021 (а.с.26-33).

Позивач, на виконання зобов`язань за Договором поставки №12/02/2021-01 від 12.02.2021 поставив відповідачу товар на загальну суму 1650000,00 грн, що підтверджується видатковими накладними: №139 від 19.02.2021 на суму 387600,00 грн (з ПДВ), №140 від 22.02.2021 на суму 408000,00 грн, 00 (з ПДВ), №141 від 26.02.2021 на суму 224400,00 грн. (з ПДВ), №142 від 02.03.на суму 420000,00 грн. (з ПДВ), №143 від 04.03,2021 на суму 210 000,00 грн. (з ПДВ) - а.с. 17-21.

Покупцем надано довіреності №16а від 19.02.2021 та №18а від 02.03.2021 на отримання товару (а.с.22-24).

Товар згідно вказаних видаткових накладних був отриманий відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи на видаткових накладних. Зауважень щодо поставки, кількості та якості товару відповідачем не зазначено.

Відповідач грошові кошти за поставлений позивачем товар в сумі 1650000,00 грн. не сплатив, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно з положеннями ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.185, ч.2,4 с.191 ГПК України, а також враховуючи те, що відповідачем у відзиві визнано заборгованість в повному обсязі, доказів оплати суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 1650000,00 грн є обрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст.130 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У відзиві (за вх№18298/21) на позовну заяву, до початку розгляду справи по суті, відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі, а тому на підставі ч.1 ст.130 ГПК України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 50% витрат по сплаті судового збору у даній справі, а саме 12375,00 грн (1650000,00 грн. Х 1,5% = 24750,00 грн.; 24750,00 - 50% = 12375,00 грн).

Стосовно решти суми сплаченого позивачем судового збору у розмірі 50%, що становить 37065,78 грн, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Оскільки на час прийняття рішення позивачем не подано заяви про повернення 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, питання повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, судом при ухваленні рішення не вирішується.

Керуючись ст. ст. 86, ч.1 ст.130, ч.3 ст.185, 191, 202, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Зорі над Бугом" Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України" (56564, Миколаївська обл., Вознесенський р-н, с.Яструбинове; ідент.код 34792373) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумісне підприємств "Південна аграрно-експортна компанія" (54006, м.Миколаїв, вул.Спаська, буд.19; ідент.код 38524687) заборгованість за Договором поставки №12/02/2021-01 від 12.02.2021 в сумі 1650000,00 грн та 50% витрат по сплаті судового збору в сумі 12375,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 30.12.2021.

Суддя М.В.Мавродієва