РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2021Справа № 910/16919/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Сфера люкс»

до державного підприємства «Спортивний комплекс «Авангард»

про зобов`язання укласти додаткову угоду,

Представники:

від позивача Савко Р.Я.

від відповідача не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Сфера люкс» до державного підприємства «Спортивний комплекс «Авангард» про зобов`язання укласти додаткову угоду до договору підряду № 19 на виконання робіт від 01.06.2021 в такій редакції: « 2.3.1. До початку виконання робіт замовник має право здійснити попередню оплату підряднику (аванс) в розмірі - 30% на строк не більше трьох місяців з моменту внесення замовником змін до дозволу на початок виконання будівельних робіт, що становить 22734621,10 грн в т.ч. ПДВ. Підрядник зобов`язується використати одержану попередню оплату виключно з такого рахунку на цілі, визначені цим договором з наданням підтверджуючих документів».

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами.

01 червня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Сфера люкс» (підрядник) та державне підприємство «Спортивний комплекс «Авангард» (замовник) уклали (далі - Договір), відповідно до п. 2.3.1 якого до початку виконання робіт замовник має право здійснити попередню оплату підряднику (аванс) в розмірі - 30%, на строк не більше трьох місяців з моменту зарахування коштів на рахунок, відкритий на його ім`я в органах Державної казначейської служби у встановленому законодавством порядку, що становить 22734621,10 грн, в т. ч. ПДВ.

Позивач з незалежних від нього причин не зміг вчасно приступити до виконання робіт за Договором. При цьому кошти з попередньої оплати були використані на придбання матеріалів, а закриття авансу здійснюється шляхом подання замовнику актів за формою КБ-2 та КБ-3.

За таких обставин бездіяльність позивача щодо не встановлення іншого строку для звітування по використанню коштів, отриманих як попередня оплата, призводить до порушення прав позивача.

В обґрунтування правової позиції позивач послався на постанову Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти», відповідно до якої розпорядники (одержувачі) бюджетних коштів (крім закордонних дипломатичних установ) у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати попередню оплату в разі закупівлі товарів, робіт і послуг за поточними видатками - на строк не більше трьох місяців.

При цьому, в абзаці другому пункту 1 вказаної постанови визначено, що розмір та строк попередньої оплати в межах строків, визначених у абзацах другому - четвертому цього пункту, кількість платежів з попередньої оплати в межах строку, а також положення щодо здійснення в поточному бюджетному періоді попередньої оплати тих товарів, робіт і послуг, що згідно з договорами про закупівлю передбачається поставити, виконати і надати протягом поточного чи наступного бюджетного періоду, визначаються головним розпорядником бюджетних коштів виходячи із необхідності, що обґрунтовується, зокрема, реальним станом поставки товару, виконання робіт, надання послуг, помісячним розподілом бюджетних асигнувань, сезонністю робіт, циклом виробництва.

Таким чином, враховуючи специфіку робіт, сторони Договору можуть встановити інший строк для звітування по використанню коштів, отриманих як попередню оплату.

Суд своєю ухвалою від 22.10.2021 відкрив провадження у справі № 910/16919/21, постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

01 червня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Сфера люкс» (підрядник) та державне підприємство «Спортивний комплекс «Авангард» (замовник) уклали договір підряду №19 на виконання робіт (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого підрядник на свій ризик власними і залученими силами та засобами зобов`язується у встановлений строк виконати роботи по об`єкту «Капітальний ремонт приміщень будівлі Льодового палацу ДП «СК «Авангард» на вул. Мечниками 46 (Літера А) у Шевченківському районі м.Києва».

У пункті 2.3.1 Договору сторони погодили, що до початку виконання робіт замовник має право здійснити попередню оплату підряднику (аванс) в розмірі - 30%, на строк не більше трьох місяців з моменту зарахування коштів на рахунок, відкритий на його ім`я в органах Державної казначейської служби у встановленому законодавством порядку, що становить 22734621,10 грн в т. ч. ПДВ. Підрядник зобов`язується використати одержану попередню оплату виключно з такого рахунку на цілі, визначені даним договором, з наданням підтверджуючих документів.

Позивач звернувся до відповідача з пропозицією викласти п. 2.3.1 Договору у такій редакції6 « 2.3.1. До початку виконання робіт замовник має право здійснити попередню оплату підряднику (аванс) в розмірі - 30% на строк не більше трьох місяців з моменту внесення замовником змін до дозволу на початок виконання будівельних робіт, що становить 22734621,10 грн в т.ч. ПДВ. Підрядник зобов`язується використати одержану попередню оплату виключно з такого рахунку на цілі, визначені цим договором з наданням підтверджуючих документів»

У свою чергу відповідач відповіді на пропозицію не надав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість сторін двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договору як юридичному факту властиві такі ознаки:

- в договорі виявляється воля не однієї особи, а двох чи кількох, причому волевиявлення учасників за своїм змістом мають збігатися і відповідати одне одному;

- договір - це така спільна дія осіб, яка спрямована на досягнення певних цивільно-правових наслідків: встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Основною особливістю цивільних правовідносин є те, що вони засновані на рівності, автономії волі, майновій і організаційній відокремленості її суб`єктів. У зв`язку з цим однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України), суть якої розкрита у ст. 627 ЦК України і полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору є багатоаспектним поняттям, яке включає в себе різні прояви: прийняття власного рішення про вступ у договірні відносини, самостійний вибір того, з ким буде вступати у правовідносини, визначення умов договору тощо. Одним і проявів свободи договору є не лише вільне укладення договору, а й розірвання та зміна його умов за їх згодою.

Отже, зміна умови договору є правом сторони, яке є елементом прояву свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства.

Водночас, відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Доведення вказаних обставин, в силу ст. 74 ГПК України, покладається на позивача як на особу, яка ініціює зміну договору.

Позивач не довів обставин для зміни пункту 2.3.1 Договору внаслідок його істотного порушення відповідачем.

Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Позивач також не довів наявність істотних обставин, зміною яких обґрунтовуються пред`явлені вимоги.

Оскільки позивачем не надано доказів наявності передбачених законом підстав для зміни умов Договору, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Сфера люкс» у позові до державного підприємства «Спортивний комплекс «Авангард».

Покласти судові витрати на товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Сфера люкс».

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 29.12.2021

Суддя С. А. Ковтун