ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"23" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2484/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., за участю секретаря судового засідання Рибки Ю. Е., розглянувши матеріали справи № 916/2484/18

за позовом Приватного акціонерного товариства „ІСРЗ (код 32333962, 68093, Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Космонавтів, 59-Б)

до відповідача GELLAR EQUITIES CORP (PARDINI&ASOCIADOS CON OFICINAS EN EDIFICIO PLAZA 2000, 10MO. PISO, CALLE 50, PANAMA, REPUBLICA DE PANAMA)

про стягнення 145721,55 доларів США причального збору

з підстав невиконання умов контракту № 55804 від 27.03.2015р.

Представники сторін:

Від позивача: Толстік В.В.

Від відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

На підставі контракту № 55804 на ремонт, далі іменується «Контракт», укладеному 27.03.2015 р. між іноземною компанією СС NORDIC GROUP K/S та Публічним акціонерним товариством «Іллічівський судноремонтний завод», останнє прийняло в ремонт на умовах оплати судно "EXCALIBUR".

Пунктом 1 Контракту власником Судна визначено іноземну компанію BEYOND EXPECTATION INC.

Як вказує Позивач, після завершення ремонту Судна, ні іноземна компанія СС NORDIC GROUP K/S, ні інша особа не звернулась за вказаним судном.

За вказаних обставин ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод» розмістило Судно біля причалу № 1 та нараховувало причальний збір.

Рішенням апеляційного суду Одеської області, винесеним 17.05.2016 р. по справі № 501/5202/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод» про витребування майна з чужого незаконного володіння у апеляційному провадженні №22- ц/785/3234/16 (копія додається), на аркуші 5 визначено наступне: «Юридичною підставою для набуття компанією ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП. права власності на спірне судно є купча (акт передачі права власності на судно) від 22 червня 2015 року. Купча засвідчує факт укладення договору купівлі-продажу та є стандартним документом у міжнародному судноплавстві, що засвідчує перехід права власності на судно.»

Частиною 4 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, власником Судна в період за який Позивачем нараховано причальний збір заявлений в позові до стягнення, була іноземна компанія GELLAR EQUITIES CORP.

Тобто, з 27.03.2015 р. (дата укладення Контракту) до 22.06.2015 р. (дата переходу права власності на Судно до Відповідача) власником Судна була іноземна компанія BEYOND EXPECTATION INC, а з 22.06.2015р. (дата переходу права власності на Судно) по теперішній час його власником є іноземна компанія GELLAR EQUITIES CORP Відповідач по справі.

Позов ґрунтується на тому, що Іноземна компанія GELLAR EQUITIES CORP не сплачувала ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод» причальний збір, нарахований за період з 08.11.2015 р. по 06.11.2018 р. в загальному розмірі 145 721,55 доларів США за стоянку Судна біля причалу № 1, яким ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод» володіє на праві оренди, що підтверджується Договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 07.05.2014 р. реєстровий № 516 та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний № 21371366 від 07.05.2014 р.

При цьому, суд враховує, що Відповідач по справі, обізнаний про місцезнаходження вказаного судна, оскільки приймав участь у цивільній справі № 501/5202/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод» про витребування майна з чужого незаконного володіння, відкриту провадженням ухвалою від 04.01.2016 р. - Іноземна компанія GELLAR EQUITIES CORP. Приймала участь при перегляді Апеляційним судом Одеської області рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 29.02.2016 р. за апеляційною скаргою її представника за довіреністю належним чином легалізованої - Петровець Аліни Валеріївни.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 ЦК України.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України.

Аналогічні положення містить і ГК України.

За статтями 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це положення кореспондується зі статтею 193 Господарського кодексу України, згідно якої об`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Першим реченням частини 1 статті 22 Закону України «Про морські порти України» визначено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний. якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний.

Згідно другого речення частини 2 статті 22 Закону України «Про морські порти України» порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, шо забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Частиною 4 статті 22 Закону України «Про морські порти України» передбачено, що причальний збір справляється на користь власника причалу, а якщо причал перебуває у користуванні - на користь відповідного користувача.

Пунктом 1.2 Порядку справляння та розмірів ставок причального збору, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 червня 2013 р. за № 930/23462, визначено, що згідно з частинами третьою - п`ятою статті 22 Закону України «Про морські порти України» портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом, а саме: причальний збір справляється на користь власника причалу, а якщо причал перебуває у користуванні - на користь відповідного користувача.

Як вбачається з, наданої до матеріалів справи, копії Договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 07.05.2014р., укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, в якості орендодавця, та Публічним акціонерним товариством „Іллічівський судноремонтний завод (згідно нової редакції Статуту Відповідач змінив назву на Приватне акціонерне товариство „Іллічівський судноремонтний завод), в якості орендаря, Відповідач прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: причал №1, що розташований на гідротехнічній споруді №67 доковий пірс.

Договір оренди укладено строком на 49 років з 07 травня 2014р. до 07.05.2073р. включно.

Таким чином, Позивач є користувачем вищевказаного причалу №1.

Позивачем, у відповідності до вимог чинного законодавства, розраховано розмір причального збору, який підлягає до стягнення з Відповідача, на підставі вищевказаних вимог чинного законодавства.

Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з GELLAR EQUITIES CORP (PARDINI&ASOCIADOS CON OFICINAS EN EDIFICIO PLAZA 2000, 10MO. PISO, CALLE 50, PANAMA, REPUBLICA DE PANAMA) на користь Приватного акціонерного товариства „ІСРЗ (код 32333962, 68093, Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Космонавтів, 59-Б): 145 721 долар 55 центів США та 61 236 гривень 55 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2021 р.

Суддя О.А. Демешин