У Х В А Л А

29 грудня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1251/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши заяву Комунального некомерційного підприємства "Чернігівська обласна дитяча лікарня" Чернігівської обласної ради № 0106/1925 від 24.12.2021 про відстрочення судового наказу у справі №927/1251/21

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів»,

, проспект Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013

до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради,

, вул. Пирогова, 16, м. Чернігів, 14005

про видачу судового наказу

У судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини ухвали.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» звернулось до Господарського суду Чернігівської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 122 772,05 грн за договором № 3103ВЦ про постачання електричної енергії споживачу від 23.02.2021.

08 грудня 2021 року Господарським судом Чернігівської області видано судовий наказ по справі № 927/1251/21 про стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» 122 772,05 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за договором віл 23.02.2021 року №3103ВЦ про постачання електричної енергії споживачу та 227,00 грн витрат зі сплати судового збору.

24.12.2021 від Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради до суду надійшла заява про відстрочку судового наказу, у якій боржник просить суд відстрочити виконання судового наказу від 08.12.2021 по справі № 927/1251/21 виданого Господарським судом Чернігівської області до отримання КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» ЧОР фінансування з обласного бюджету.

В обґрунтування поданої заяви боржник зазначає, що лікарня зверталась до Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації (лист від 23.04.2021 №35-28/694) та до Чернігівської обласної ради (лист від 07.05.2021 №01-06/752) щодо виділення коштів для оплати комунальних послуг в сумі 8 472 007,90 грн. Відповідно до розпорядження голів Чернігівської обласної державної адміністрації Чернігівської обласної ради від 11.06.2021 №20 «Про розподіл додаткової дотації на здійснення переданих з державного бюджету видатків з утримання закладів освіти та охорони здоров`я» лікарні було виділено 3 696 900,00 грн. Виділених коштів не достатньо для оплати комунальних послуг. Станом на 22.12.2021 лікарня має заборгованість за комунальні послуги в сумі 2 263 311,88 грн, з них сума 122 772,05 грн за спожиту електричну енергію. На даний час на рахунках підприємства наявні кошти лише для розрахування по заробітній платі.

До заяви боржником додано копію листа від 23.04.2021 №35-28/694 до Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації, копію листа від 07.05.2021 №01-06/752 до Чернігівської обласної ради, платіжне доручення №3227 від 20.12.2021 про сплату 227,00 грн судового збору, а також докази отримання ТОВ «Енера Чернігів» копії заяви про відстрочку судового наказу з додатками.

Ухвалою суду від 29.12.2021 прийнято до розгляду заяву Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради про відстрочення судового наказу від 08.12.2021 у справі №927/1251/21 та призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 29.12.2021 на 16:00.

Копія вищевказаної ухвали суду була направлена на електронну адресу ТОВ «Енера Чернігів» , яка вказана у заяві про видачу судового наказу.

Секретарем судового засідання телефонограмою від 29.12.2021 було повідомлено Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради про дату, час та місце розгляду заяви.

В судове засідання з`явилась представник Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради.

Представник ТОВ «Енера Чернігів» в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових пояснень по суті заяви не надав.

Згідно з нормами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на процесуальне право заявника щодо направлення у судове засідання повноважного представника, беручи до уваги, що його явка у судове засідання обов`язковою судом не визнавалась, суд доходить висновку, що неприбуття представника ТОВ «Енера Чернігів» у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви боржника без його участі.

Представник КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради в судовому засіданні підтримала заяву про відстрочення судового наказу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника боржника, суд дійшов висновку, що заява боржника задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно ст. 160 Господарського процесуального кодексу України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Передбачені ст. 331 Господарського процесуального кодексу України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки або розстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку або розстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

Тобто можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Спираючись на те, що основним принципом судочинства має бути відновлення прав та інтересів кредитора, до обов`язків суду відноситься дослідження усієї сукупності обставин потенційної можливості виконання судового рішення, задля отримання кредитором повної суми коштів, що складають предмет заборгованості.

В зв`язку з тим, що відстрочка продовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку продовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 року у справі "Чіжов проти України" Суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд, згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради на підтвердження відсутності у лікарні коштів на оплату комунальних послуг та енергоносіїв надала копії листів до Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації та до Чернігівської обласної ради, у яких зазначає про критичну ситуацію з оплатою комунальних послуг та просить виділити кошти з обласного бюджету на зазначені потреби.

Однак, вказані листи датовані лише квітнем-травнем 2021 року.

Крім того, у поданій заяві боржник зазначає, що станом на 22.12.2021 має заборгованість за комунальні послуги в сумі 2 263 311,88 грн, з яких 122 772,05 грн - заборгованість за спожиту електричну енергію.

Проте доказів, які підтверджують відсутність у боржника коштів на оплату комунальних послуг саме на теперішній час КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради суду не надало.

За наведених обставин у їх сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Комунального некомерційного підприємства "Чернігівська обласна дитяча лікарня" Чернігівської обласної ради про відстрочення судового наказу від 08.12.2021 у справі №927/1251/21.

Керуючись ст. 202, 233-235, 255, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства "Чернігівська обласна дитяча лікарня" Чернігівської обласної ради про відстрочення судового наказу від 08.12.2021 у справі №927/1251/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 30.12.2021.

Суддя В. В. Шморгун