ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2021 року Справа № 906/772/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Тимошенко О.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) матеріали апеляційної скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 21.09.2021 (суддя Тимошенко О.М.) у м.Житомирі, (повний текст рішення складено 21.09.2021) у справі № 906/772/21

за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області

до відповідача Управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Житомирській області

про стягнення 16356,72 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі № 906/772/21 відмовлено в задоволенні позову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до Управління Держпраці у Житомирській області про стягнення 16356,72 грн.

2.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1 Позивачем обрано неправильний спосіб захисту своїх прав при звернення до господарського суду, що є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки враховуючи наявність рішення суду про скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 14169 грн, позивач повинен був звернутися до відповідача за поданням про повернення помилково зарахованих до бюджету платежів, яке в подальшому разом із заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом документа (що підтверджує перерахування коштів до бюджету) слід було подати до органу Казначейства. Однак позивач не звертався до вказаних органів.

2.2. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача 1416,90 грн виконавчого збору та 140,22 грн витрат виконавчого провадження, які позивач сплатив за постановами відділу ДВС від 17.09.2020.

2.2.1 Судом першої інстанції, враховуючи норми Закону України "Про виконавче провадження", частину 2 статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів встановлено, що у даний справі відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади - Відділ примусового виконання (дії якого призвели до безспірного стягнення коштів) та Казначейська служба (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету).

2.3 Неправомірність дій Корольовського відділу ДВС по стягненню виконавчого збору за виконання рішення, яке в подальшому було визнане недійсним, не підтверджено відповідним рішенням адміністративного суду. В судовому порядку, не визнано протиправною та не скасовано постанову державного виконавця Корольовського відділу ДВС від 17.09.2020 (ВП №63050853) про стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області виконавчого збору у сумі 1416,90 грн, 140,22грн. витрат виконавчого провадження.

2.4 Судом першої інстанції зазначено, що для ефективного захисту прав та інтересів позивача, останньому необхідно звернутися до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця Корольовського відділу ДВС у місті Житомирі від 17.09.2020 (ВП №63050853),згідно яких з позивача стягнуто виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

2.5 Грошові кошти, стягнуті виконавчою службою на виконання виконавчих документів, які у подальшому були скасовані судом, не являються шкодою (збитками) відповідно до положень ЦК та ГК України та підлягають поверненню у встановленому законом порядку. Позивачем, зазначено невірне визначення правової природи спірних правовідносин. Враховуючи, що позов заявлено саме про відшкодування шкоди на підставі ст.1173, ст.1174 ЦК України, суд прийшов до висновку, дана вимога не може бути задоволена.

2.6 Вимога про стягнення 630,60грн, які позивач сплатив за розгляд заяви про забезпечення позову у справі №240/14425/20 також не підлягає задоволенню, оскільки вказані кошти не є шкодою у розумінні норм чинного законодавства, відносяться до судових витрат, питання стягнення яких було вирішено в межах справи №240/14425/20.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі №906/772/21 і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі; справу розглядати з повідомленням учасників справи. Управління вважає оскаржуване незаконним і необґрунтованим.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що не зважаючи на оскарження Управлінням (позивачем) постанови від 10.08.2020 №.ЖИ17/ЖT8290/91ПП-ФC про накладення штрафу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 14169 грн в судовому порядку, відповідач звернувся з заявою про примусове виконання оскаржуваної постанови. Відповідно 17.09.2020 Корольовським відділом ДВС у місті Житомирі розпочато процедуру примусового стягнення та прийняло постанову про відкриття виконавчого провадження №63050853 про стягнення з Управління на корить відповідача накладеного штрафу у розмірі 14169,00грн; постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1416,90грн; постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 140,22 грн; - кошти у сумі 14 169,00 грн сплачені згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.09.2020 та стягнення з Управління на користь Управління Держпраці: накладеного штрафу у розмірі 14169,00 грн; кошти у сумі 1416,90 грн сплачені згідно постанови від 17.09.2020 про стягнення виконавчого збору у розмірі 1416,90 грн; кошти у сумі 140,22грн сплачені згідно постанови від 17.09.2020 про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 140,22грн. Також позивач подав до адміністративного суду заяву про забезпечення позову.

3.3. 03.11.2020 Житомирським окружним адміністративним судом було прийнято рішення у справі №240/14425/20, яким визнано протиправною та скасовано постанову відповідача №ЖИ17/ЖT8290/91ПП-ФC від 10.08.2020 та стягнуто на користь Управління судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

3.4. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021 рішення Житомирського окружного адміністративного суду залишено без змін.

3.5. 13.04.2021р. Управління звернулось до відповідача з вимогою про повернення примусово стягнутих коштів, яка залишилася без відповіді. Тобто, незаконною постановою відповідача про накладення штрафу від 10.08.2020 завдано шкоди Управлінню у розмірі 16356,72грн. (630,60+ 14169,00+ 1416,90 +140,22).

3.6. В обґрунтування апеляційної скарги, враховуючи зазначені обставини апелянт зазначає, що в силу приписів Цивільного кодексу України одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди зазначено у статті 1166 ЦК України. Так, згідно даної норми майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

3.7. Скаржник звертає увагу на підстави позадоговірної відповідальності та склад цивільного правопорушення згідно норм ЦК України.

3.8. Апелянт також зазначає, що при винесенні рішення суд першої інстанції не надавши належної правової оцінки статтям 1173, 1174 ЦК України, дійшов помилкового висновку про застосування Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом МФУ від 03.09.2013.

3.9. Норми статей 1173, 1174 ЦК України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини органу державної влади та його посадової або службової особи.

3.10. В даному випадку кошти примусово стягнуті з позивача відповідно до законодавства та вказаного Порядку - не є помилково або надміру сплаченими коштами. Позиція Управління (позивача) підтверджується рішенням Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2018 у справі №925/210/18.

3.11. Помилковим є висновок суду про те, що для ефективного захисту прав та інтересів, позивачу необхідно звернутись до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця Корольовського відділу ДВС у місті Житомирі. Натомість у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду позовом про визнання протиправними і скасування вищезазначених постанов державного виконавця, так як 17.09.2020 Корольовським відділом ДВС у місті Житомирі розпочато процедуру примусового стягнення та прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №63050853 про стягнення з Управління (позивача) на корить відповідача відповідних сум, тобто до судового рішення про визнання протиправною та скасування постанови відповідача. Тоді як рішення Житомирського окружного адміністративного судом у справі №240/14425/20, яким визнано протиправною та скасовано постанова відповідача від 10.08.2020 було прийнято пізніше - 03.11.2020 про накладення штрафу. А тому і помилковим є посилання суду на позицію Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі № 240/172/20.

3.12. Не здійснивши аналіз існуючих норм, суд ухвалив по суті незаконне рішення.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Не погоджуючись з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області у повному обсязі, а рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021р. у справі 906/772/21 - залишити без змін.

4.1.1. Управління вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, всі обставини, що мають значення для справи встановлені та доведені, рішення прийнято без порушення норм процесуального та з правильним застосуванням норм матеріального права. Управління Держпраці у Житомирській області зазначає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, а також, що відносини які склалися є безспірними.

4.1.2. Управління у відзиві зазначає, що враховуючи зміст статей 1173, 1174 ЦК України та частини 2 статті 25 Бюджетного кодексу України відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою. Таким чином, відшкодування шкоди має здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідач зазначає, що повернення коштів в даному випадку регулюється Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом МФУ від 03.09.2013р. №787. Цей порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих державного та місцевих бюджетів.

4.1.3. Управління Держпраці у Житомирській області є органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету, а тому останнє наділене обов`язком щодо формування та подання до органів Казначейства подання про повернення коштів. Постановою КМУ №845 від 03.08.2011 затверджено "Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників". Цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

4.1.4. Таким чином, аналіз норм чинного законодавства та вказаних порядків свідчить про те, що безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду входить до компетенції Державного казначейства України. Відшкодування шкоди в даній справі може здійснюватися. лише за рахунок державного бюджету.

4.2. Щодо компенсації відповідачем суми судового збору за поданою позивачем заяви про забезпечення позову у розмірі 630,60грн, відповідач у відзиві зазначає наступне.

4.2.1. Звертаючись до адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, заявник лише вказує на можливість початку примусового виконання постанови про накладення штрафу, однак не надає доказів про відкриття виконавчого провадження та не наводить існування очевидних фактів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Судом таких фактів не встановлено, відповідно відмовлено у забезпечення позову. Позивач не оскаржував дану ухвалу до суду апеляційної інстанції, чим у повному обсязі погодився із даним судовим рішенням, тому вимога щодо компенсації зазначеної суми судового збору за подання зави про забезпечення позову є абсолютно безпідставною, незаконною та такою, що не передбачена чинними нормами законодавства.

4.3. Щодо правомірності дій Управління Держпраці у Житомирській області під час надсилання постанови №ЖИ17/ЖТ8290/91/НП/АВ/СП-ФС до Державної виконавчої служби у відзиві зазначено.

4.3.1. Управління Держпраці у Житомирській області погоджується з позицію суду першої інстанції вважає, що висновки суду належним чином аргументовані з врахуванням норм чинного законодавства та доводами сторін в частині. Вимоги позивача є безпідставними, позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Управління Держпраці у Житомирській області діяло виключно на підставі та в межах повноважень передбачених чинним положеннями законодавства при прийнятті Постанови ЖИ17/ЖТ8290/91/НП/АВ/СП-ФС та направлення її на виконання до органів державної виконавчої служби.

4.4. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі №906/772/21.

4.4.1. Відповідно до частини 13 статті 8 та частини 10 статті 270 ГПК України розгляд апеляційні скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021р. у справі №906/772/21 здійснюється без повідомлення учасників справи.

4.4.2. Клопотання апелянта про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні із викликом сторін розглянуто, у його задоволенні відмовлено ухвалою апеляційного господарського суду від 02.11.2021.

4.5. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі №906/772/21 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Конституція України;

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Бюджетний кодекс України;

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерством фінансів України (МФУ) від 03.09.2013р. №787 (далі по тексту постанови також - Порядок);

Закон України "Про виконавче провадження",

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Держпраці у Житомирській області 10.08.2020 винесена постанова №ЖИ17/ЖТ8290/91/НП/АВ/СП-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 14169грн. на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

7.3. Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій Управлінням Держпраці у Житомирській області протиправними та скасування постанови відповідача №ЖИ17/ЖТ8290/91/НП/АВ/СП-ФС від 10.08.2020, та із заявою про забезпечення позову. Так, позивачем було сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 2102,00грн. згідно платіжного доручення №1061 від 17.08.2020; судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 630,60грн. згідно платіжного доручення №1062 від 17.08.2020 .

7.4. 01.09.2020р. ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №240/14425/20 та прийнято ухвалу про відмову у забезпеченні позову.

7.5. 17.09.2020р. Корольовським відділом ДВС у місті Житомирі Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) розпочато процедуру примусового стягнення та прийнято: постанову про відкриття виконавчого провадження №63050853 про стягнення з позивача на корить відповідача штрафу у розмірі 14169,00грн.; постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1416,90грн.; постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 140,22грн.

7.6. На виконання вказаної постанови позивачем були сплачені кошти:

- 14169,00грн. штрафу, згідно платіжного доручення від 30.10.2020 №1420;

- 1416,90грн. виконавчого збору , згідно платіжного доручення від 30.10.2020 №1421;

- 140,22грн. витрат виконавчого провадження, згідно платіжного доручення №1422 від 30.10.2020.

7.7. 03.11.2020р. Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/14425/20 визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Житомирській області №ЖИ17/ЖТ8290/91/НП/АВ/СП-ФС від 10.08.2020 та стягнуто на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

7.8. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021р. рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/14425/20 залишено без змін.

7.9. Як вбачається з матеріалів справи, 13.04.2021р. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області звернулось до Управління Держпраці у Житомирській області з вимогою (претензією) про повернення примусово стягнутих коштів, яка залишилась без відповіді та задоволення.

7.10. В подальшому Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Управління Держпраці у Житомирській області 16356,72 грн. шкоди завданої незаконним рішенням органом державної влади.

7.10.1. Позивач при звернені посилається на те, що незаконною постановою Управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Житомирській області від 10.08.2020р. про накладення штрафу Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області завдано шкоди у розмірі 16356,72грн. (630,60+ 14169,00+ 1416,90 +140,22). При цьому посилається, на загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду згідно статті 1166 ЦК України та статтю 1173 ЦК України.

7.10.2. Неправомірність дій Управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Житомирській області по накладенню штрафу позивач підтверджує рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/14425/20 від 03.11.20, яким визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Житомирській області №ЖИ17/ЖТ8290/91/НП/АВ/СП-ФС від 10.08.2020р.

7.10.3. Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

7.10.4. Оскільки постанову Управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Житомирській області №ЖИ17/ЖТ8290/91/НП/АВ/СП-ФС від 10.08.2020р. за рішенням суду у справі №240/14425/20 скасовано, позивач просить повернути йому кошти, які були сплачені на виконання вказаної постанови та під час її виконання виконавчою службою.

7.11. За результатами розгляду позовної заяви, відмовлено у задоволенні позову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до Управлінням Держпраці у Житомирській області про стягнення 16356,72 грн. у повному обсязі.

7.12. Підстави відмови у задоволенні позову апеляційним господарським судом наведені у пункті 2 цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, часткове врахування доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги частково та скасування судового рішення в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 14169,00грн з прийняттям нового рішення в цій частині, в решті рішення - залишити без змін, виходячи з наступного.

8.2. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8.3. Кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України).

8.4. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права і обов`язки виникають безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також внаслідок завдання майнової (матеріальної) шкоди.

8.5. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (стаття 16 ЦК України).

8.6. Згідно пункту 8 частини 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

8.7. Застосування цього способу захисту визначається положенням статті 22 ЦК України і проводиться як у договірних зобов`язаннях (стаття 611 ЦК України), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл.82 ЦК України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду.

8.8. Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності, відповідно до статті 623 ЦК України

8.9. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, згідно якої - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

8.10. Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

8.11. При цьому, з урахуванням визначених господарсько-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності судочинства, позивач звільняється від обов`язку доказування вини відповідача у заподіянні шкоди.

8.12. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

8.13. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

8.14. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди.

8.15. Статтями 1173, 1174 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

8.16. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

8.17. Так, згідно приписів наведених норм, підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

8.18. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

8.19. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

8.20. Таким чином, предметом доказування у даній справі є факт протиправної поведінки відповідача у вигляді незаконного рішення, заподіяння шкоди такими рішенням позивачу та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою позивачу шкодою.

8.21. Так, відповідачем - Управлінням Держпраці у Житомирській області 10.08.2020 винесена постанова №ЖИ17/ЖТ8290/91/НП/АВ/СП-ФС про накладення на позивача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області штрафу у розмірі 14169грн за порушення законодавства про працю та зайнятість населення

8.21.1. Матеріалами встановлено, що не зважаючи на оскарження Управлінням (позивачем) постанови від 10.08.2020р. №ЖИ17/ЖT8290/91ПBП-ФC про накладення штрафу на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 14169 грн в судовому порядку, відповідач звернувся з заявою про примусове виконання оскаржуваної постанови до Корольовського відділу ДВС у місті Житомирі.

8.21.2. 17.09.2020 Корольовським відділом ДВС у місті Житомирі розпочато процедуру примусового стягнення та прийнято

- постанову про відкриття виконавчого провадження №63050853 про стягнення з позивача на корить відповідача накладеного штрафу у розмірі 14169,00грн;

- постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1416,90грн;

- постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 140,22 грн.

8.21.3. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження 30.10.2020 р. сплачені кошти:

- 14169,00грн штрафу, згідно платіжного доручення від 30.10.2020 №1420;

- 1416,90грн виконавчого збору, згідно платіжного доручення від 30.10.2020 №1421;

- 140,22 грн витрат виконавчого провадження, згідно платіжного доручення №1422 від 30.10.2020.

8.22. 03.11.2020 Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/14425/20 визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Житомирській області №ЖИ17/ЖТ8290/91/НП/АВ/СП-ФС від 10.08.2020 та стягнуто на користь Управління судовий збір у розмірі 2102,00грн.

8.23. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021 рішення Житомирського окружного адміністративного суду залишено без змін.

8.24. Відтак Управлінням Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Житомирській області неправомірно винесено постанову про накладення штрафу на позивача.

8.25. Частиною 4 статті 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

8.26. У даному випадку, неправомірним рішенням органу державної влади позивачу завдано майнову шкоду у розмірі 14169 грн.

8.27. Як уже зазначалося, в силу статей 1173,1174 ЦК України необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

8.28. Таким чином, предметом доказування у даній справі є факт протиправної поведінки відповідача у вигляді незаконного рішення, заподіяння шкоди такими рішенням позивачу та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою позивачу шкодою.

8.28.1. Дії Управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Житомирській області, внаслідок яких було завдано шкоди позивачу - прийняття неправомірної постанови від 10.08.2020 про накладення штрафу (рішення суду у справі №240/14425/20).

8.28.2. Наявність шкоди, її розмір - 14169,00 грн.

8.28.3. Причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідача і заподіяною шкодою позивачу - так об`єктивним наслідком протиправних дії відповідача стало понесення Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області майнових/грошових збитків на суму 14169,00грн. згідно постанови від 10.08.2020р, так як Управління виконало - сплатило даний штраф після відкриття виконавчого провадження №63050853, до прийняття Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/14425/20 рішення про скасування вказаної постанови відповідача №ЖИ17/ЖТ8290/91/НП/АВ/СП-ФС від 10.08.2020р. та визнання її протиправною.

8.29. Відповідно до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

8.30. Особою, відповідальною перед потерпілим за шкоду, завдану органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, відповідно до наведених вище положень ЦК України є держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

8.31. Так, кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна, як учасник цивільних відносин (ч.2 ст. 2 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

8.32. Таким чином, відповідачем у даній справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади - Управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Житомирській області та Казначейська служба, яка здійснює списання коштів з державного бюджету на підставі рішення суду.

8.33. За наведених обставин та норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Державного бюджету України заподіяної позивачу шкоди.

8.34. Позовні вимоги в частині стягнення шкоди в сумі 14169,00 грн підлягають до задоволення.

8.35. Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд, не повно з`ясував вказані обставини у даній справі, що мають значення у даній справі, в частині стягнення зазначеної суми завданої шкоди та дійшов помилкового висновку про відмову позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, у зв`язку із неправильно обраним позивачем способом захисту порушеного права.

8.36. Щодо вимоги про стягнення з відповідача 1416,90грн. виконавчого збору та 140,22грн. витрат виконавчого провадження, які позивач сплатив за постановами Корольовського відділу ДВС у місті Житомирі від 17.09.21р., апеляційний господарський суд зазначає наступне.

8.36.1. З матеріалів справи вбачається, що грошові кошти в розмірі 1557,12грн. були стягнуті органами Державної виконавчої служби на підставі відповідних виконавчих документів у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

8.36.2. Відповідно до частини 2 та частини 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Оскільки набувачем сплаченого боржником у виконавчому провадженні збору є Державний бюджет України, помилково або надмірно сплачені суми виконавчого збору підлягають стягненню саме з Державного бюджету України.

8.36.2. Згідно частини 2 статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету здійснює Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

8.36.3. Територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі виступає Державна виконавча служба України.

8.36.4. Зазначені положення встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою. Тому у разі, коли орган стягнення в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник вправі скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.

8.36.4. Отже орган, який контролює справляння надходження виконавчого збору, у разі наявності судового рішення, яке набрало законної сили, про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, зобов`язаний скласти подання, яке платником подається до органу Казначейства.

8.36.5. В даному випадку, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, неправомірність дій Корольовського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) по стягненню виконавчого збору за виконання рішення, яке в подальшому було визнане недійсним, не підтверджено жодним відповідним рішенням адміністративного суду.

8.36.6. В судовому порядку, не визнано протиправною та не скасовано постанову державного виконавця Корольовського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 17.09.2020 (ВП №63050853) про стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області виконавчого збору у сумі 1416,90грн., 140,22грн. витрат виконавчого провадження.

8.36.7. Відповідно, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 1416,90грн. виконавчого збору та 140,22грн. витрат виконавчого провадження, які позивач сплатив за постановами Корольовського відділу ДВС у місті Житомирі від 17.09.21р. в силу статей 1166, 1173, 1174 ЦК України є необґрунтованими та безпідставними.

8.36.8. Судом першої інстанції, вірно зазначено, що грошові кошти, стягнуті виконавчою службою на виконання виконавчих документів, які у подальшому були скасовані судом, не являються шкодою (збитками) відповідно до положень ЦК та ГК України та підлягають поверненню у встановленому законом порядку.

8.36.9. Враховуючи, що позов заявлено саме про відшкодування шкоди на підставі статей 1173, 1174 ЦК України, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що дана позовна вимога не підлягає до задоволення.

8.37. Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про стягнення 630,60грн, які позивач сплатив за розгляд заяви про забезпечення позову у справі №240/14425/20 також не підлягає задоволенню, оскільки вказані кошти не є шкодою у розумінні норм чинного законодавства, відносяться до судових витрат, питання стягнення яких було вирішено в межах адміністративного спору у справі №240/14425/20.

8.38. Доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі в частині неправомірної відмови судом у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної шкоди у розмірі 14169,00грн., знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження, судом апеляційної скарги враховуються, як обґрунтовані та підставні, що є наслідком задоволення апеляційної скарги в цій частині.

8.39. Враховуючи вище викладені обставин, апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області слід задоволити частково.

8.39.1. Рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі №906/772/21 слід скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення шкоди 14169,00грн, прийняти в цій частині нове рішення, про стягнення з відповідача на користь позивача 14169,00грн із покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору, з урахуванням Закону України "Про судовий збір", частини 5 статті 129 ГПК України, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.

8.39.2. В частині відмови у позові про стягнення 1416,90 грн - виконавчого збору, 140,22 грн - витрат виконавчого провадження, 630,60 грн - судового збору у справі №240/14425/20 - рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі №906/772/21 слід залишити без змін.

8.39.3. Розмір пропорції задоволених позовних вимог проти заявлених становить 86,62% (14169*100/16356,72).

8.39.4. Відтак витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача у розмірі 1966,27грн (2270*86,62%). В іншій частині понесені судові витрати за подання позовної заяви залишаються за позивачем.

8.39.5. На виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду (пункти 8.39.1., 8.39.4. цієї постанови) слід видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду Житомирської області.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст.277 ГПК України.

10.Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області сплатило за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі №906/772/21 3405,00 гривень судового збору в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" (платіжне дорученням № 1440 від 06.10.2021р.

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. Згідно частини 2 статті 129 Законом України "Про судовий збір" судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

10.4. Відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка діє на момент прийняття рішення про розподіл судових витрат), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, його територіальні органи.

10.5. Так, відповідач у даній справі в силу Закону звільняється від сплати судового збору при поданні позовної заяви, апеляційної чи касаційної скарги тощо.

10.6. Проте, звільнення від сплати судового збору Управління Державної служби України з питань праці не звільняє їх від обов`язку відшкодувати судові витрати у разі, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

10.7. Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2949,41грн (3405,00*86,62%).

10.8. На виконання постанови про покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід видати наказ. Видачу наказу слід доручити Господарському суду Житомирської області.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області від 07.10.2021 задоволити частково.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі № 906/772/21 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 14169,00грн завданої шкоди. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення з Управління Державної служби України з питань праці на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 14169,00грн - шкоди, задоволити.

В решті рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2021 у справі № 906/772/21 - залишити без змін.

Стягнути з Управління Державної служби України з питань праці (вул.Шевченка,18-а, м. Житомир, 10008, ) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (майдан Корольова, 2, м. Житомир, 10014, ) 4169,00 грн - шкоди, 1966,27 грн - витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Управління Державної служби України з питань праці (вул.Шевченка,18-а, м. Житомир, 10008, ) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (майдан Корольова, 2, м. Житомир, 10014, ) 2949,41грн. - витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати накази.

Видачу наказів доручити господарському суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №906/772/21 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "31" грудня 2021 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.