ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
23.12.2021 Справа № 905/2444/21
про забезпечення позову, -
без виклику учасників справи

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Маріупольский млинкомбінат» є власником майнового комплексу по пр. Луніна, 50 в м.Маріуполь, Донецької області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.05.2011 та Витягом про державну реєстрацію прав від 10.05.2011. Так, ліквідатором ТОВ «ММК» Артеменко О.О. встановлено, що майновий комплекс ТОВ «ММК» без належних правових підстав використовує для здійснення підприємницької діяльності інша юридична особа товариство з обмеженою відповідальністю «Маріупольський КХП», а саме на підставі договору оренди виробничого комплексу від 11.11.2019, укладеного між ТОВ «Маріупольський млинкомбінат» та ТОВ «Маріупольський КХП». Разом із тим, ТОВ «ММК» не мав права передавати в користування ТОВ «Маріупольський КХП» майнового комплексу по просп. Луніна, 50, м. Маріуполь, Донецька область, оскільки з 30.05.2012 року майно перебувало в заставі та іпотеці АТ «СБЕРБАНК», а розпорядження майном без згоди іпотекодержателя (забезпеченого кредитора) прямо заборонена ст. 12 Закону України «Про іпотеку».
Як вбачається зі змісту вказаної заяви про забезпечення позову, 28.11.2021 на адресу Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Донецькій області та Відділу поліції № 3 (Приморський район) Маріупольського районного управління поліції ГУ НП у Донецькій області було направлено заяву № 02-35/1288 про вжиття превентивних та профілактичних заходів, спрямованих на запобігання вчиненню правопорушень у зв`язку із запланованим силовим (рейдерським) захопленням підприємства.
08.12.2021 територія та майно, яке знаходиться по пр. Луніна в м. Маріуполь Донецької області та належить ТОВ «Маріупольський млинкомбінат» на праві власності, із застосуванням сили та зброї були захоплені невідомими особами в кількості 15-20 осіб, після чого на територію млинкомбінату прибули керівник ТОВ «Маріупольський КХП» - новопризначений директор ОСОБА_1 , адвокат Косенко Сергій Сергійович та інші працівники ТОВ «Маріупольський КХП», які отримали розпорядження використовувати зерно, яке належить третім особам та перебуває на зберіганні на елеваторі Маріупольського млинкомбінату, для потреб ТОВ «Маріупольський КХП» та інших, пов`язаних з ТОВ «Маріупольський КХП» осіб.
Працівники поліції, представники охоронної компанії «КОМСЕРВІС ПРОТЕКШН» та представник ТОВ «Маріупольський млинкомбінат» за довіреністю Гавриленков Дмитро Юрійович на територію ТОВ «Маріупольський млинкомбінат» 08.12.2021 допущені не були.
09.12.2021 за заявою ліквідатора ТОВ «ММК» силами спецпідрозділу Головного управління Національної поліції у Донецькій області було припинено спробу захоплення ТОВ «Маріупольський млинкомбінат», вилучено зброю, про що в органах масової інформації було розміщено відповідне повідомлення.
Ліквідатор ТОВ «ММК» отримує інформацію про заплановані нові силові захоплення майнового комплексу підприємства. Крім того, із застосуванням нікчемного договору оренди виробничого комплексу від 11.11.2019 посадові особи та засновники ТОВ «Маріупольський КХП» намагаються здійснювати підприємницьку діяльність та заробляти грошові кошти від протиправного використання майна ТОВ «ММК», створюють загрозу життю та здоров`ю людей під час спроб силового (рейдерського) захоплення майнового комплексу ТОВ «ММК».
Заявник вважає, що у ТОВ «ММК» є обґрунтовані припущення, що пов`язана особа ОСОБА_2 , та керовані ним органи управління ТОВ «Маріупольський КХП» у разі невжиття заходів забезпечення позову будуть намагатись усіма можливими, у тому числі протиправними засобами, заволодіти майновим комплексом ТОВ «ММК» та майном, яке належить товариству, маючи, серед іншого, на меті його пошкодження, знищення, викрадення, вжиття заходів з пошкодження комунікацій водо- газо та електропостачання, що призведе до знецінення майнового комплексу по просп. Луніна, 50 в м. Маріуполь Донецької області та зменшення обсягу задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.
На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову може спонукати осіб, які входять до органів управління ТОВ «Маріупольський КХП», до вчинення протиправних дій з захоплення майна ТОВ «ММК» з використанням нікчемного правочину, що буде вимагати від ТОВ «ММК» вживати інші заходи для захисту майна, додатково витрачати грошові кошти кредиторів, відкладати процедуру продажу майна, продовжувати строк ліквідаційної процедури банкрута. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову може спонукати осіб, які входять до органів управління ТОВ «Маріупольський КХП», до вчинення протиправних дій з захоплення майна ТОВ «ММК» з використанням нікчемного правочину, що може призвести до людських жертв, нанесення шкоди здоров`ю та життю людей.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;
- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.
Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, серед іншого, позов забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову.
Оскільки заявник планує звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру (про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом визнання припиненими правовідношення з ТОВ «Маріупольський КХП» за нікчемним правочином договором оренди виробничого комплексу від 11.11.2019 року), а також майнового характеру (стягнення з ТОВ «Маріупольський КХП» доходів, які товариство одержало або могло одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави), яка за своїм змістом є похідною від вимоги немайнового характеру, в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18.
Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).
Проаналізувавши додані до заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольский млинкомбінат» про забезпечення позову доказів судом не встановлено, що на теперішній час ТОВ «Маріупольський КХП» вчиняються протиправні дії з захоплення майнового комплексу ТОВ «ММК» та майна, яке належить товариству, маючи, серед іншого, на меті його пошкодження, знищення, викрадення, вжиття заходів з пошкодження комунікацій водо- газо та електропостачання.
Як вже зазначалося, 09.12.2021 за заявою ліквідатора ТОВ «ММК» силами спецпідрозділу Головного управління Національної поліції у Донецькій області було припинено спробу захоплення ТОВ «Маріупольський млинкомбінат», вилучено зброю, про що в органах масової інформації було розміщено відповідне повідомлення. Отже, на теперішній час спірне приміщення є вільним. Жодних доказів на підтвердження вчинення повторних спроб захоплення ТОВ «Маріупольський КХП» майнового комплексу ТОВ «ММК» на теперішній час, заявником не надано.
Заява про забезпечення доказів не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Доводи заявника, якими мотивовано забезпечення позову, ґрунтуються лише на його припущеннях, доказів, на підтвердження викладеного у заяві про забезпечення позову, на даний час заявником не надано.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може, також, зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви, покладається на заявника.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 73, 74, 76, 86, 129, 136, 137, 140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В
У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Маріупольский млинкомбінат» про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 23.12.2021.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.В. Бокова