ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/675/21

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Малого приватного підприємства "Капона-Комбіко", вул.Незалежності, 27 м.Тячів Закарпатської області,

до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, вул.Коперника, 4 м.Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в Тячівському районі Закарпатської області, вул.Нересенська, 2 м.Тячів Закарпатської області,

про визнання договору оренди продовженим,

секретар судового засідання Сінкіна Е.В.

За участю представників:

від позивача - Сочка В.І., адвокат, ордер серія АО № 1025531 від 17.08.2021;

від відповідача - Глоба Л.В., в порядку самопредставництва;

від третьої особи - не з`явився;

в с т а н о в и в:

Мале приватне підприємство "Капона-Комбіко" (далі Позивач, МПП "Капона-Комбіко", Орендар), звернулось до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (далі також Відповідач, РВ ФДМУ, Орендодавець) у якому просить:

-визнати договір оренди №191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 30.08.2006 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області та Малим приватним підприємством «Капона-Комбіко» (з врахуванням додаткової угоди № 1 від 15.02.2007 року, додаткового договору від 25.08.2009 року, додаткового договору від 01.12.2010 року, додаткового договору від 29.09.2011 року, додаткового договору від 12.09.2014 року, додаткового договору від 06.09.2017 року) продовженим на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 30.08.2020 року до 29.08.2023 року включно;

-зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна Україні по Львівській, Закарпатській та Волинській областях внести відомості про продовження договору оренди № 191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 30.08.2006 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області та Малим приватним підприємством "Капона-Комбіко" (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 15.02.2007 року, додаткового договору від 25.08.2009 року, додаткового договору від 01.12.2010 року, додаткового договору від 29.09.2011 року, додаткового договору від 12.09.2014 року, додаткового договору від 06.09.2017 року) продовженим на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 30.08.2020 року до 29.08.2023 року включно до Єдиного реєстру об`єктів державної власності.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено строки для подання учасниками справи заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

До справи залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України в Тячівському районі Закарпатської області, яке є Балансоутримувачем орендованого нерухомого майна.

Ухвалою суду від 20.08.2021 задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Під час підготовчого провадження, строк якого протокольною ухвалою суду 07.10.2021 було продовжено на тридцять днів, від сторін надійшли такі заяви по суті спору: відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, які прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи. Від третьої особи 04.10.2021 надійшло пояснення № 01-43-10/305 від 30.09.2021, які прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 07.10.2021 оголошувалася перерва до 02.11.2021, а також відкладався розгляд справи на 25.11.2021 року.

Ухвалою від 25.11.2021, зважаючи на виконання сторонами завдань підготовки справи до розгляду, судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 23.12.2021 року.

В судовому засіданні 23.12.2021 представники підтримали позиції сторін.

За результатами розгляду справи по суті суд, після виходу з нарадчої кімнати проголосив вступну та резолютивну частину рішення у справі.

І. Виклад позиції позивача.

Позивач стверджує, що між Регіональним відділенням ФДМУ по Закарпатській області та Малим приватним підприємством «Капона-Комбіко» 30.08.2006 укладено та нотаріально посвідчено договір оренди №191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності (далі Договір) та складено і підписано Акт прийому-передачі майна в оренду від 30.08.2006 року, за яким Відповідач передав, а Позивач прийняв у строкове платне користування вбудовані приміщення на першому поверсі двоповерхового адмінбудинку, розташованого за адресою: м.Тячів, вул. Жовтнева, 2, що знаходяться на балансі відділення Державного казначейства в Тячівському районі.

В подальшому, до вищевказаного Договору неодноразово вносились зміни, зокрема:

- додатковим договором від 25.08.2009 року продовжено його дію до 29.08.2011 року;

- додатковим договором від 01.12.2010 року змінено мету використання об`єкту оренди - «Майно передається в оренду з метою використання: інше використання державного майна (розміщення пі церії, що здійснює продаж товарів підакцизної групи)»;

- додатковим договором від 29.09.2011 року викладено мету використання об`єкту в новій редакції - «розміщення кафе-піцерії, що здійснює продаж товарів підакцизної групи» та продовжено його дію до 29.08.2014 року

включно;

- додатковим договором від 12.09.2014 року продовжено дію Договору до 29.08.2014 року включно;

- додатковим договором від 06.09.2017 року продовжено його дію Договору до 29.08.2020 року включно.

14.05.2020 року Мале приватне підприємство «Капона-Комбіко» звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна Україні по Львівській, Закарпатській та Волинській областях із заявою №31 про продовження договору оренди.

14.07.2021 року листом № 11-03-01006 РВ ФДМУ повідомило, що наказом управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області № 00410 від 12.07.2021 року прийнято рішення про відмову орендарю МПП «Капона-Комбіко» в продовженні договору оренди, у зв`язку з чим необхідно Орендарю та Балансоутримувачу підписати акт повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначного майна, що належить до державної власності та анкету про стан майна та розрахунків за Договором.

Відмова Відповідача у продовженні Договору обґрунтована нормами статтей 7 та 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-ІХ, пункту 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, наказом Управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області від 12.07.2021 № 00410.

Від Управління Казначейства Позивачем отримано листа з вимогою про звільнення приміщення орендарем МПП «Капона-Комбіко» від 02.08.2021р. № 01-43-06/182 з доданими до нього актом повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, та анкетою про стан манна та розрахунків за Договором оренди.

Позивач, посилаючись на п. 10.9 Договору вважає, що Договір є продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором (поновлення договору за мовчазною згодою).

Позивач зазначає, що з 30.08.2020 року він продовжує користуватися орендованим майном впродовж тривалого часу, протягом місяця не отримував від орендодавця повідомлення про припинення договору, систематично сплачує передбачену договором орендну плату, яка приймається відповідачем також без заперечень, що надає позивачеві впевненості у тому, що договір автоматично поновлено на умовах Додаткового договору від 06.09.2017 року.

Доказом того, що Договір продовжено Позивач зазначає відповідне листування між ним та ФДМУ після звернення його з заявою від 14.05.2020 року про продовження дії Договору.

Так, після звернення 14.05.2020 МПП «Капона-Комбіко» до РВ ФДМУ про продовження договору оренди, Орендар не отримав відмови від продовження Договору.

Натомість, Орендодавцем було надіслано листа «Про звільнення орендної плати на період дії карантину» від 28.09.2020 № 19-03-01317 на адресу Балансоутримувача Управління Державної казначейської служби та Оредаря МПП «Капона-Комбіко», в якому орендодавець зазначив, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питанні сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" від 15.07.2020 № 611 та наказу Управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області РВ ФДМУ від 18 вересня 2020 року № 00210 «Про перерахунок орендної плати на період дії карантину», повідомлено про зменшення розміру орендної плати з 12.03.2020 за заявою орендаря - МПП «Капона-Комбіко» по Договорах оренди: № 23-17/05-08 від 30.03.2017 та № 191-06/06-05 від 30.08.2006 здійснено зменшення орендної плати за користування нерухомим державним майном в розмірі 50% суми нарахованої орендної плати.

Ці обставини, а саме лист від 28.09.2020, що надісланий на адресу орендаря протягом одного місяця після закінчення строку Договору оренди, на думку Позивача, свідчать про відсутність заперечень Орендаря щодо продовження договору та однозначно вказують, що сторонами продовжено орендні відносини пролонговано Договір оренди.

В той же час, лише через понад 11 (одинадцять) місяців після автоматичної пролонгації договору оренди РВ ФДМУ листом від 14.07.2021 за № 11-03-01006 повідомило, що наказом управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області № 00410 від 12.07.2021 прийнято рішення про відмову орендарю МПП «Капона-Комбіко» в продовженні договору оренди, у зв`язку з чим запропоновано повернути орендоване майно.

Позивач вважає своє право порушеним і таким, що підлягає судовому захисту. На його думку, відносини, що склалися між позивачем як орендарем та відповідачем як орендодавцем, вказують на взаємне волевиявлення сторін про продовження договору. Про це свідчать факти, що Позивач після закінчення строку дії договору у період з 30 серпня 2020 року до дня повідомлення його про заперечення продовжити договір 14.07.2021 та до дня звернення із позовною заявою до господарського суду продовжує користуватися спірним приміщенням і сплачувати орендну плату.

Отже, на думку позивача Договір оренди повинен продовжуватися за механізмом визначеним Законом Про оренду державного та комунального майна, Цивільного кодексу України та положень Договору оренди.

У відповіді на відзив Позивач зазначив таке.

Позивач вважає, що заявлені Відповідачем заперечення проти поновлення договору, що обґрунтовують ніби-то порушення пункту 29 Порядку передачі в оренду, державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 року № 483, щодо умов передачі в оренду та використання нерухомого майна, в якому розміщені органи державної влади, а також надання послуг, що зазначені у дорученні Фонду державного майна України від 04.08.2021 року № 4/5, що для нерухомого майна, в якому розміщені органи державної влади або органи місцевого самоврядування, належать послуги громадського харчування без продажу товарів підакцизної групи (їдальня, буфет, кафетерій; пекарня), не відносяться до предмету спору, а тому не повинні братися судом до уваги при вирішенні цього спору.

Положення ст. 764 ЦК України, ст. 284 ГК України та ч. 2 ст. М Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 року, яка підлягає застосуванню у даних правовідносинах, пов`язують непродовження договору виключно з наявністю впродовж місяця після закінчення терміну його дії повідомлення однієї зі сторін договору про припинення або зміну умов договору.

Оскільки впродовж вказаного періоду часу Відповідач бажання припинити договір або змінити його умови, в тому числі щодо мети використання приміщення, не висловив, договір підлягає продовженню на тих самих умов їх і на той самий строк. При цьому Позивач вважає, що вищевказані норми за наявних обставин не передбачають укладення нового договору оренди, пославшись на правову позицію, висловлену в постанові КГС ВС у справі №910/8465/19 від 09.07.2021 року. Аналогічно, в постанові від 30.01.2020 у справі № 904/1207/19 КГС ВС констатував: «якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.»

Окрім цього, Відповідач покликається на запровадження Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 року нової процедури продовження договорів оренди, яка не передбачає пролонгації договорів оренди, однак Позивач звертає увагу суду на те, що процедури продовження договорів оренди, що передбачені новою редакцією Закону про початок роботи електронної системи «Prozorro продажі» для проведення аукціонів здачі в оренду державного майна розпочали діяти тільки у жовтні 2020 року. Ця обставина, на думку Позивача, вказує про обґрунтованість його вимог про застосування для спірних відносин положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 року.

Також Позивач вважає, що питання сплати Позивачем орендної плати за спірним договором оренди також не входить до предмету доказування у даній справі. Наголошує, що МПП «Капона-Комбіко» сплачує оренду плату у відповідності до умов договору та з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 р. № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину», докази про що наявні у матеріалах справи.

ІІ. Виклад заперечень Відповідача.

Відповідач позову не визнає, надавши відзив та письмові заперечення, в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Вважає, що доводи Позивача викладені у змісті позовної заяви та запереченнях на відповідь на відзив суперечать нормам чинного законодавства України, зокрема Закону України Про оренду державного та комунального майна, що діє в редакції закону від 3 жовтня 2019 року № 157-ІХ та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2020 р. № 483, що набрав чинності 17.06.2020 року (далі -Порядок).

Пунктом 29 Порядку встановлено, що не можуть бути використані за будь-яким цільовим призначенням такі об`єкти оренди, зокрема, майно закладів охорони здоров`я; майно закладів освіти; об`єкти соціально-культурного призначення (майно закладів культури, фізичної культури і спорту); нерухоме майно, в якому розміщені органи державної влади або органи місцевого самоврядування, Збройних Сил, Служби безпеки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, правоохоронних органів і органів доходів і зборів.

Такі об`єкти оренди можуть використовуватися лише для розміщення відповідних закладів або лише із збереженням профілю діяльності за конкретним цільовим призначенням, встановленим рішенням відповідного представницького органу місцевого самоврядування, крім випадків, що передбачають використання частини такого майна з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо такими закладами, пов`язаних із забезпеченням чи обслуговуванням діяльності таких закладів, їх працівників та відвідувачів.

Фондом державного майна України (доручення від 04.08.2021 № 4/5) визначено перелік допоміжних послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами, визначеними у пункті 29 Порядку, пов`язаних із забезпеченням чи обслуговуванням діяльності таких закладів, їх працівників та відвідувачів. Для нерухомого майна, в якому розміщені органи державної влади або органи місцевого самоврядування: вендингові послуги, розміщення платіжного терміналу, розміщення банкомату, пункт надання фінансових послуг, послуги громадського харчування, без продажу товарів підакцизної групи (їдальня, буфет, кафетерій, пекарня), послуги з продажу канцтоварів, надання послуг із ксерокопіювання, поліграфічних та фотопослуг, тощо (додається). До переліку можуть бути внесені зміни, але не виходячи за межі цільового призначення.

Балансоутримувач відповідно до Договору оренди № 191-06/06-05 від 30.08.2006 року (зі змінами) - Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області є органом державної влади, до сфери управління якого входить оперативне управління майном. Використання об`єкта оренди (вбудовані приміщення загальною площею 224, 51 кв.м першого поверху адміністративної будівлі, розміщеної за адресою: Закарпатська область, м. Тячів, вул. Нересенська (Жовтнева), 2, підпадає під обмеження визначені 29 Порядку.

Повідомляє, що МПП «Капона-Комбіко» використовує орендоване майно як кафе-піцерію, що здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Зазначає, що з 01.07.2020 року договори оренди продовжуються відповідно до статті 18 Закону № 157-ІХ, якою передбачено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, а саме: без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше.

У зв`язку з прийняттям Закону № 157-ІХ та Порядку змінилася процедура продовження договору оренди, якою не передбачено автоматичну пролонгацію договорів оренди. Вважає, що наведене законодавство є пріоритетним для Фонду державного майна України.

Відповідач наводить зміст ст. 764 ЦК України, якою визначено, що якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Зазначає, що Договір оренди з МПП «Капона-Комбіко» був укладений строком на 3 роки та неодноразово продовжувався. Термін дії договору оренди закінчився 29.08.2020, отже згідно Закону № 157-ІХ та Порядку має продовжуватися виключно за результатами проведення аукціону. Підтверджує, що Електронна торгова система Prozorro продажі для проведення аукціонів здачі в оренду державного майна розпочала працювати з жовтня 2020 року.

При продовженні договору оренди згідно із Законом № 157-ІХ та Порядком необхідно враховувати відповідність вимогам законодавства щодо цільового використання найманого майна. Тому, вважаємо, застосування ст. 764 ЦК України у даному випадку призведе до порушення норм визначених Законом № 157-ІХ та Порядком.

На думку Відповідача, з огляду на зазначені ним твердження, орендар зобов`язаний дотримуватися вимог законодавства щодо цільового використання найманого майна та не отримує право на автоматичну пролонгацію договору оренди.

Окрім того, Фондом державного майна України скасовуються аукціони, які оголошені без дотримання цільового призначення, визначеного пунктом 29 Порядку.

Згідно пункту 10.4 Договору оренди № 191-06/06-05 від 30.08.2006 року угода про продовження терміну дії Договору повинна бути нотаріально посвідчена та зареєстрована не пізніше одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди.

Додаткова угода до Договору оренди № 191-06/06-05 від 30.08.2006 року про продовження договору оренди на сьогодні відсутня. Орендар самовільно продовжує користуватися найманим майном. Вид діяльності орендаря не приведено у відповідність до вимог законодавства (припинити продаж товарів підакцизної групи). Договір страхування орендованого майна закінчився 28.10.2020. Орендоване майно не застраховане, орендар не надав поновлений договір страхування. Станом на 01.09.2021 заборгованість з орендної плати до Державного бюджету становить 44 272, 88 грн. (включно за липень 2021 року) та нарахована пеня у розмірі 2149,67 грн.

При цьому в судовому засіданні представник відповідача зазначила, що заборгованість виникла через неврахування орендодавцем зменшення орендної плати за користування нерухомим державним майном в розмірі 50% від суми нарахованої орендної плати.

У запереченнях на відповідь на відзив Відповідач підтримав раніше висловлені заперечення, додавши таке.

Недотриманням умов договору, Позивач позбавляє та порушує права Відповідача виставити майно на аукціон відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, для ефективного та своєчасного виконання завдань і функцій Управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях у сфері орендних відносин для забезпечення ефективного поповнення державного бюджету.

Відповідач зазначає, що лише до 01 липня 2020 року договори оренди продовжувалися в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-ІХ.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 157-ІХ договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, до 01 липня 2020 року продовжувалися в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності Законом № 157-ІХ.

З 01 липня 2020 року договори оренди продовжуються відповідно до статті 18 Закону № 157-ІХ, якою передбачено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, а саме: без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше.

Тому твердження Позивача щодо застосування у даному випадку Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 р. є безпідставним.

Наказом Управління від 12.07.2021 № 00410 прийнято рішення про відмову у продовженні терміну дії Договору оренди № 191-06/06-05 від 30.08.2006р.

Через зміну законодавства та необхідність детального вивчення даного питання наказ Управління 12.07.2021 № 00410 про прийняття рішення про відмову у продовженні терміну дії договору оренди № 191-06/06-05 від 30.08.2006 видано 12.07.2021 року з урахуванням вимог спеціального законодавства.

Щодо наявної заборгованості.

Управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області листом від 14.07.2021 № 11-03-01006 повідомило Позивача про прийняте наказом від 12.07.2021 № 00410 рішення про відмову в продовженні терміну дії Договору оренди № 191-06/06-05 від 30.08.2006 про 1) необхідність звільнення орендованого майна (вбудовані приміщення загальною площею 224, 51 кв.м. першого поверху адміністративної будівлі, розміщеної за адресою: Закарпатська область, м. Тячів, вул. Нересенська (Жовтнева); 2) передачі по акту приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна Балансоутримувачу Управлінню ДКСУ у Тячівському районі Закарпатської області.

Відповідно до п. 10.11 Договору чинність Договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Термін дії договору оренди закінчився 29.08.2020 року.

Відповідач вважає, що у зв`язку з закінченням терміну дії договору, орендодавцем не нараховується знижка у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 №611, тому Позивач має сплатити повну суму орендної плати за час користування майном з 30.08.2020 по час повернення приміщень орендодавцю.

За розрахунками Відповідача станом на 01.09.2021 заборгованість з недоплаченої різниці (50%) орендної плати до Державного бюджету становить 44 272, 88 грн. (включно за липень 2021 року) та вважає, що Позивач має сплатити пеню за прострочення платежу у розмірі 2149,67 грн.

ІІІ. Виклад пояснень третьої особи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в Тячівському районі Закарпатської області надало до суду пояснення щодо позову і відзиву, за змістом яких, як балансоутримувач орендованого майна, підтримує позовні вимоги, зазначивши додатково про таке.

Між Регіональним відділенням ФДМУ по Закарпатській області та Малим приватним підприємством «Капона- Комбіко» 30.08.2006 укладено та нотаріально посвідчено договір оренди №191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності (далі Договір) та складено акт прийому-передачі майна в оренду від 30.08.2006 року, за яким Відповідач передав, а Позивач прийняв у строкове платне користування вбудовані приміщення на першому поверсі двоповерхового адмінбудинку, розташованого за адресою: м.Тячів, вул. Жовтнева, 2, що знаходяться на балансі відділення Державного казначейства в Тячівському районі.

В подальшому, до вищевказаного Договору неодноразово вносились зміни, відповідно до яких строки оренди продовжувалися, зокрема додатковим договором від 06.09.2017 року продовжено дію Договору до 29.08.2020 року включно.

Третя особа підтверджує, що 14.05.2020 Мале приватне підприємство «Капона-Комбіко» звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна Україні по Львівській, Закарпатській та Волинській областях із заявою №31 про продовження договору оренди.

14.07.2021 року листом № 11-03-01006 РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях повідомило, що наказом управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області № 00410 від 12.07.2021 року прийнято рішення про відмову орендарю МПП «Капона- Комбіко» в продовженні договору оренди, у зв`язку з чим необхідно Орендарю та Балансоутримувачу підписати акт повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначного майна, що належить до державної власності та анкету про стан майна та розрахунків за Договором.

Відмова Відповідача у продовженні Договору ґрунтується на нормах статтей 7 та 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-ІХ, пункту 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, наказом Управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області від 12.07.2021 № 00410.

Управління Казначейства, як управнена сторона балансоутримувач, вжило заходи щодо повернення з оренди нерухомого майна, а саме: направило лист щодо звільнення приміщення орендарем МПП «Капона-Комбіко» від 02.08.2021р. № 01-43-06/182 з доданими до нього актом повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, та анкетою про стан майна та розрахунків за Договором оренди.

Однак, третя особа зазначає, що Позивачем не надано відповіді на вищевказаний лист Управління Казначейства.

ІV. Мотивувальна частина рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

4.1. Судом встановлено, що між РВ ФДМУ та МПП «Капона-Комбіко» 30.08.2006 укладено договір оренди №191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності (далі Договір), який нотаріально посвідчено (а.с. 20-25), та складено Акт прийому-передачі майна в оренду від 30.08.2006, за яким Відповідач передав, а Позивач прийняв у строкове платне користування вбудовані приміщення на першому поверсі двоповерхового адмінбудинку, розташованого за адресою: м.Тячів, вул. Жовтнева, 2, що знаходяться на балансі Управління Державного казначейства в Тячівському районі Закарпатської області (а.с. 27). Відомості про укладення Договору внесено до Державного реєстру правочинів за №1534918 від 30.08.2006 року (а.с. 26).

В подальшому вищевказаний Договір від 30.08.2006 неодноразово продовжувався, зберігаючи зазначені правовідносини понад 14 років.

4.2. Хронологія дій та правочинів сторін, що мають юридичне значення.

4.2.1. -додатковим договором від 25.08.2009 продовжено його дію до 29.08.2011 року;

4.2.2. -додатковим договором від 01.12.2010 змінено мету використання об`єкту оренди - «Майно передається в оренду з метою використання: інше використання державного майна (розміщення пі церії, що здійснює продаж товарів підакцизної групи)»;

4.2.3. -додатковим договором від 29.09.2011 викладено мету використання об`єкту в новій редакції - «розміщення кафе-піцерії, що здійснює продаж товарів підакцизної групи» та продовжено його дію до 29.08.2014 включно;

4.2.4. -додатковим договором від 12.09.2014 продовжено дію Договору до 29.08.2014 включно;

4.2.5. -додатковим договором від 06.09.2017 продовжено його дію Договору до 29.08.2020 включно.

4.3. Дії Орендаря та Орендодавця щодо продовження дії Договору оренди на новий строк.

4.3.1. МПП «Капона-Комбіко» звернулось до РВ ФДМУ із заявою від 14.05.2020 року за №31 про продовження Договору оренди (а.с. 44).

Відповідач не заперечив отримання вказаного звернення та не надав доказів розгляду цього звернення. Отже, суд виходить з того, що Орендар належно виконав свій обов`язок звернення за продовженням Договору, а Орендодавець це звернення залишив без відповіді.

4.3.2. Натомість, протягом місяця після закінчення строку Договору оренди, а саме 28.09.2020, Орендодавцем було надіслано Орендареві та Балансоутримувачу листа «Про звільнення орендної плати на період дії карантину» за № 19-03-01317, в якому Орендодавець зазначив, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питанні сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" від 15.07.2020 № 611 та наказу Управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області РВ ФДМУ від 18 вересня 2020 року № 00210 «Про перерахунок орендної плати на період дії карантину», повідомлено про зменшення розміру орендної плати з 12.03.2020 для Орендяря МПП «Капона-Комбіко» по Договорах оренди: № 23-17/05-08 від 30.03.2017 та № 191-06/06-05 від 30.08.2006 здійснено зменшення орендної плати за користування нерухомим державним майном в розмірі 50% суми нарахованої орендної плати.

За змістом цього листа Орендодавець не заявляє про відмову у продовженні Договору, а повідомляє про встановлення нових правил для подальшого регулювання відносин оренди з Позивачем стосовно розміру орендної плати як за минулий період, так і, як прямо випливає з цього листа, - за поточний період після закінчення строку Договору оренди з 30.08.2020 року за вересень 2020 року.

4.3.3. Вперше 14.07.2021 Орендодавець, РВ ФДМУ, лише через понад 11 (одинадцять) місяців після закінчення строку Договору оренди 29.08.2020 та продовження користування орендарем майном, листом за № 11-03-01006 повідомив Орендаря, що наказом Управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області № 00410 від 12.07.2021 прийнято рішення про відмову орендарю МПП «Капона-Комбіко» в продовженні договору оренди. У зв`язку з наведеним рішенням Орендодавець цим листом запропонував Орендарю повернути орендоване майно (а.с. 88-89). Відповідно до змісту цього листа Орендодавець вказує, що вимога про звільнення приміщень висунута в порядку виконання «Інструкції щодо здійснення заходів, пов`язаних з припиненням договорів оренди та повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності», яка затверджена наказом Фонду Державного майна України від 22.12.2020 №2049.

Відмова Відповідача у продовженні Договору обґрунтовувалася також статтями 7 та 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-ІХ, пунктом 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, наказом Управління забезпечення реалізації повноважень у Закарпатській області від 12.07.2021 № 00410.

За змістом цього листа Орендодавець прямо вказує на те, що у зв`язку із змінами чинного законодавства та встановлення нового порядку повернення майна 22.12.2020 року (через 4 місяця після закінчення строку Договору) вимагає в липні 2021 року повернення орендованого майна.

4.3.4. Вдруге 03.08.2021 Орендодавець, РВ ФДМУ, також через понад 11 (одинадцять) місяців після закінчення строку Договору оренди 29.08.2020, листом від 03.08.2021 за № 11-03-01115 (а.с. 135, 185) повідомив Орендаря про прийняте рішення від 14.07.2021 року про відмову у продовженні Договору оренди від 30.08.2006 року, та пред`явив вимогу Орендареві, що з дня закінчення терміну Договору оренди 29.08.2020 року знижка у розмірі 50% до орендної плати не нараховується, у зв`язку з чим вимагає сплатити повний розмір орендної плати за період з 30.08.2020 по 03.08.2021 року в сумі 40128,68грн. та передати орендоване (повернути) Балансоутримувачу.

За змістом цього листа Орендодавець визнає, що правовідносини з оренди майна були продовжені з Позивачем як з Орендарем з 30.08.2020 року та діяли по день пред`явлення Орендарем вимоги 03.08.2021 року. У звязку з цим Орендодавець просить здійснити доплату різниці у 50% фактично сплаченої Орендарем орендної плати за час користування орендованим майном протягом вказаного періоду часу.

Отже Орендодавець не ставить під сумнів правомірність користування майном Орендарем з 30.08.2020 по 03.08.2021 року.

4.3.5. Балансоутримувач Управління Державного казначейства в Тячівському районі Закарпатської області з метою повернення орендованого майна направило Орендарю листа від 02.08.2021р. № 01-43-06/182 з вимогою звільнити приміщення та підписати доданого до листа Акта повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, та анкету про стан майна та розрахунків за Договором оренди.

4.3.6. З наведених обставин суд погоджується з твердженнями Позивача, що поведінка сторін Договору оренди від 30.08.2006 та зміст їх дій беззаперечно вказують на відсутність заперечень Орендаря щодо продовження Договору оренди, з чого суд робить переконливий висновок, що сторонами продовжено орендні відносини пролонговано Договір оренди.

4.4. Зазначені обставини послугували підставою для звернення Позивача з цим позовом, вважаючи, що договір оренди між сторонами було поновлено автоматично, а вимога про повернення майна порушує цивільні права Позивача як орендаря та суперечить попередній поведінці Орендодавця.

4.5. Отже, між сторонами виникли правовідносини з оренди державного майна, що регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна», Цивільного та Господарського кодексів України, інших актів законодавства, що регулюють питання укладання та продовження договорів оренди (найму) майна.

4.6. Для вирішення цього спору суд надає оцінку змісту Договору оренди, що регулює відносини сторін та законодавчому регулюванню спірних відносин щодо поновлення договору оренди (найму) на новий строк за наявності факту неповідомлення Орендодавцем свого орендаря про відмову у продовженні відносин оренди (ненадання відповіді на пропозицію продовжити договір), за умови, що Орендар продовжує користуватися орендованим майном та сплачувати орендну плату.

4.7. Так, згідно положень Договору оренди від 30.08.2006 в редакції змін, внесених Додатковим договором від 06.09.2017 року (а.с. 42-43), об`єктом оренди є державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: вбудовані приміщення загальною площею 224,51 кв.м. першого поверху адміністративної будівлі, розміщеної за адресою: Закарпатська обл., м. Тячів, вул. Нересенська (Жовтнева), 2 (два), що перебуває на балансі Управління Державної казначейської служби України в Тячівському районі Закарпатської області, вартість майна 998257,00грн. орендна плата становить 12503,17грн. на місяць. Майно використовується для розміщення кафе-піцерії, що здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Строк, на який укладено Договір оренди згідно пункту 10.1. Договору - 3 (три роки) з 30.08.2017 рогу по 29.08.2020 року включно.

14.05.2020 року МПП «Капона-Комбіко» звернулося до Відповідача про продовження договору оренди.

На замовлення Орендаря складено Звіт про оцінку орендованого майна (а.с. 45-87), згідно якого станом на 31.07.2020 року ринкова вартість об`єкта оренди становила 1 233 592,00грн. (один мільйон двісті тридцять три тисячі п`ятсот дев`яносто дві гривні) без урахування ПДВ.

За загальним правилом, що зазначене у п. 10.11 Договору чинність Договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

4.7.1. В той же час, пунктом 10.9. Договору врегульовано також питання автоматичного продовження (поновлення) Договору. Сторонами договору встановлено, що: «У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий термін, який був передбачений цим Договором, з врахуванням чинного законодавства та оформляється додатковим договором, який є невід`ємною частиною Договору.

4.7.2. Відповідно до Договору наступний строк, на який автоматично міг бути поновлений договір з 30.08.2020 року, викликав спір між сторонами. Позивач вважає, що Договір є поновленим за мовчазною згодою, про що свідчить використання майже протягом одного року орендованого майна Орендарем, в то час як Відповідач, не заперечуючи використання майна після закінчення строку договору майже один рік, заперечує можливість юридичного продовження Договору оренди, посилаючись на зміну норм матеріального права, що по-новому регулюють спірні правовідносини, а тому умову Договору про автоматичне (за замовчуванням) поновлення договору вважає такою що не відповідає закону, вважається нечинною.

4.7.3. Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 року №2269-XII, згідно якого орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

4.7.4. Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

4.7.5. Предметом спору у цій справі є наявність/відсутність права Орендаря при наявних фактичних обставинах на продовження договору оренди на тих самих умовах та на той же строк, що передбачено договором за умови, що відбулася зміна законодавства про оренду та чи можуть бути застосованими до спірних відносин норми Договору та Цивільного кодексу України про поновлення договору найму на той самий строк у разі відсутності заперечень сторін договору в установлений нормами цивільного законодавства строк.

Оцінка обставин судом.

4.8. Як встановлено судом, і це не заперечується сторонами, Договір оренди №191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, від 30.08.2006 року, який укладено між РВ ФДМУ та МПП «Капона-Комбіко» був декілька разів поновлений між сторонами на наступні три роки і діяв за останнім Додатковим договором з 30.08.2017 рогу по 29.08.2020 року включно (а.с. 28-42).

4.8.1. Орендарем за цим Договором у строки, визначені Договором, за чинності редакції Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 року №2269-XII, заявлено 14.05.2020 про наміри продовжити дію Договору оренди на новий строк, а саме з 30.08.2020 року до 29.08.2023 року включно.

4.8.2. Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 року передбачалося, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зазначений порядок продовження договорів оренди державного майна діяв до 01.07.2020 року.

4.8.3. Так, згідно п.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» редакції від 03.10.2019 № 157-ІХ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року.

4.8.4. Строк дії попереднього порядку продовження договорів оренди державного майна до 01.07.2020 року був встановлений нормами абзаців першого та другого пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень. Цим Законом встановлено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше:

-набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

4.8.5. Отже, в період часу з дня звернення Позивача як Орендаря до РВ ФДМУ, а саме з 14.05.2020 до 01.07.2020 року протягом 45 днів РВ ФДМУ мав право та можливість розглянути звернення МПП «Капона-Комбіко» та укласти з ним Додатковий договір про продовження Договору оренди на новий строк за правилами Закону в редакції 1992 року.

4.8.6. За таких обставин суд вважає встановленим, що РВ ФДМУ наказом № 00410 від 12.07.2021 і рішенням про відмову Орендарю МПП «Капона-Комбіко» в продовженні договору оренди та вимогою повернути орендоване майно порушує цивільні права Позивача як орендаря, договір оренди з яким є продовженим (поновленим) згідно пункту 10.9 Договору оренди на новий строк, які підлягають захисту.

Поведінка відповідача через понад 11 місяців після закінчення терміну дії Договору оренди і фактичного продовження користування майном Орендарем до серпня 2021 року свідчить про односторонню відмову від договору після настання строку, в який договір вважається продовженим в силу приписів законодавства та договору сторін. Така поведінка суперечить цивільному законодавству, є протиправною.

4.5. Розглянувши дії РВ ФДМУ після 01.07.2020 року стосовно питання про продовження Договору оренди з МПП «Капона-Комбіко» суд встановив, що права МПП «Капона-Комбіко» на продовження Договору оренди є порушеними також і за нормами Закону України «Про оренду державного та комунального майна» редакції від 03.10.2019 № 157-ІХ.

4.5.1. Так, пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» редакції від 03.10.2019 № 157-ІХ, передбачено, що якщо заява про надання майна державної або комунальної власності в оренду без проведення конкурсу була подана до дати введення в дію цього Закону і станом на дату введення в дію цього Закону орендодавець не прийняв рішення про надання відповідного майна в оренду без конкурсу, то протягом 20 робочих днів з моменту введення в дію цього Закону орендодавець повідомляє заявника про його право повторно звернутися до балансоутримувача відповідного майна з однією з таких заяв:

-про включення майна до Переліку другого типу згідно з частиною другою статті 6 цього Закону, якщо заявник відповідає вимогам, передбаченим частинами першою або другою статті 15 цього Закону;

-про включення майна до Переліку першого типу згідно з частиною другою статті 6 цього Закону, якщо заявник не відповідає вимогам, передбаченим частинами першою або другою статті 15 цього Закону, або бажає отримати майно в оренду на загальних підставах.

4.5.2. Як встановлено судом протягом 20 робочих днів з моменту введення в Закону Орендодавець не повідомив Орендаря МПП «Капона-Комбіко» про його право повторно звернутися з відповідною заявою для продовження оренди майна.

4.5.3. Після закінчення строку Договору Оренди 29.08.2020 МПП «Капона-Комбіко» року продовжував користуватися орендованим майном за мовчазної згоди РВ ФДМУ, продовжував сплачувати орендну плату відповідно до Договору оренди, а РВ ФДМУ в цей період як Орендодавець продовжував регулювати розмір орендної плати, повідомивши Орендаря листом від 28.09.2020 про зменшення орендної плати за користування нерухомим державним майном в розмірі 50% суми нарахованої орендної плати. Цим листом Орендодавець повідомляє про встановлення нових правил для подальшого регулювання відносин оренди з Позивачем стосовно розміру орендної плати як за минулий період до 29.08.2020, так і, як прямо випливає з цього листа, - за поточний період після закінчення строку Договору оренди з 30.08.2020 року - за вересень 2020 року.

Рішення ж про відмову у продовженні терміну дії Договору оренди № 191-06/06-05 від 30.08.2006 року прийнято відповідним наказом № 00410 РВ ФДМУ лише 12.07.2021 року.

4.5.4. Суд зазначає, що Відповідачем через свою поведінку створено при вирішенні питань продовження Договору оренди з Позивачем правове уявлення та впевненність Позивача як орендаря про продовження Договору та правовідносин, що ним врегульовано, на новий строк.

Отже, за таких обставин необгрунтоване посилання РВ ФДМУ на поважність порушення строків розгляду заяви про продовження Договору оренди після закінчення строку його дії 29.08.2020 через ніби-то необхідність детального вивчення нового законодавства про оренду, що вплинуло на строк прийняття рішення від 12.07.2021 № 00410 про відмову у продовженні терміну дії договору оренди № 191-06/06-05 від 30.08.2006, не може бути врахованим судом, оскільки причина пропуску цього місячного строку не має юридичного значення.

4.6. Суд зважаючи на суперечності, що виявлені у спірних відносинах, зазначає, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Суд виходить з того, що у зв`язку з порушенням Відповідачем порядку продовження договору оренди, що встановлений спеціальним законодавством, для вирішення цього спору і захисту прав Позивача слід застосувати загальні норми цивільного законодавства України, якими регулюються правовідносини умов і порядку продовження господарського договору найму, внесення до нього відповідних змін.

4.7. Статтею 188 ГК України визначено порядок зміни та розірвання господарських договорів, дотримання якого є обов`язковим для сторін господарського договору.

Так, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Суд зазначає, що Відповідач як орендодавець не звертався до господарського суду з вимогою про розірвання цього договору.

4.8. Норми права, що підлягають застосуванню до спірних відносин.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 284 ГК України та у ч.2 ст.17 Закону України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992 року у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач продовжував користуватися майном та сплачувати орендну плату після закінчення строку оренди за спірним договором.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Положеннями ч. 1 статті 763 Цивільного кодексу України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

На час виникнення спірних правовідносин нормативно-правовим актом, яким врегульовано організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна був Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 №2269-ХІІ.

У частині 1 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (редакції 10.04.1992) термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

За приписами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 764 Цивільного кодексу України передбачено, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до частини 4 статті 284 Господарського кодексу України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Статтею 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в чинній редакції від 03.10.2019 № 157-ІХ) передбачено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше.

Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною другою цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування.

4.9. Правовий аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що після закінчення строку договору оренди він визнається в силу закону продовженим на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець, причому орендодавець має право відмовитися від договору, надіславши орендарю відповідну заяву протягом місяця після закінчення строку такого договору.

4.10. Разом з тим, у цих правовідносинах юридичне значення має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною. Аналогічні правові висновки викладені у чисельних постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 904/7825/17, від 12.06.2018 у справі № 910/15387/17, від 03.04.2019 у справі № 911/928/18 та від 30.01.2020 року по справі № 904/1207/19.

4.11. З огляду на правові висновки Верховного Суду, суд у цій справі констатує, що Відповідачем як орендодавцем на адресу Орендаря листа-повідомлення про заперечення в продовженні договору протягом місяця не надсилалося. Цей факт має юридичне значення для визначення факту поновлення дії договору оренди на новий строк. Відсутність заяви Орендодавця в установлений законом строк є доказом того, що правовідносини оренди з МПП «Капона-Комбіко» не припинилися.

У цій справі встановлено, і це підтверджено належними доказами та поясненнями представників сторін, що РВ ФДМУ як орендодавець не надсилав на адресу Позивача як Орендаря повідомлення про припинення дії спірного договору та заперечення проти його продовження на новий строк в період звернення до нього Позивача з 14.05.2020 та по липень 2021 року. Навпаки, встановлені судом обставини, що підтверджені належними і допустимими доказами, вказують на справжнє волевиявлення Відповідача, спрямоване скоріше на продовження договірних відносин, що проявляється в беззаперечному продовженні користування орендарем орендованим майном, сплатою орендної плати, погодження Орендарю зменшення орендної плати на 50% за час дії карантину в Україні за період, що охоплює час від 12.03.2020 по 30.09.2020 року.

4.12. Відповідно до норм чинного цивільного законодавства дійсне незаперечення орендодавцем можливості продовження договірних відносин може мати прояв у «мовчазній згоді» і у такому випадку орендар в силу цивільного законодавства вправі розраховувати (правомірно очікувати), що договір оренди вважається поновленим.

4.13. При цьому правомірні очікування Позивача є об`єктом правового захисту згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та національного законодавства України.

Згідно з правовим висновком КГС ВС у постанові від 13.06.2018 у справі № 905/713/16 (абзац 64), неврахування судом права наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, не укладання договору найму на новий строк, свідчить про ігнорування національними судами практики Європейського суду з прав людини у розрізі захисту права власності та є підставою для констатації порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням від 29.06.2010 № 17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права: "Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки" (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). Цим Конституційний Суд України наголосив, що правовій визначеності відповідатиме встановлення обмежень основних прав людини і громадянина лише за умови забезпечення зрозумілих і передбачуваних для особи підстав та наслідків застосування правових норм.

Відповідно до ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Перелік способів захисту, зазначений в частині 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним та суду надано право захистити цивільне право або інтерес особи іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частина 3 статті 16 Цивільного кодексу України).

4.14. Суд погоджується з тим, що обраний позивачем спосіб захисту направлений на припинення порушення суб`єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення та відповідає матеріально-правовим способам захисту права.

Договір оренди від 30.08.2006 року №191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, укладений між РВ ФДМУ та МПП «Капона-Комбіко» слід визнати чинним на тих самих умовах і на той самий строк, тобто продовженим з 30.08.2020 року до 29.08.2023 року включно.

Оцінка судом наявності підстав

для продовження договору оренди без проведення аукціону.

4.15. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 (чинна редакція, набрав чинності з 27.12.2019, введений в дію з 01.02.2020) встановлено порядок продовження договору оренди. Так, зокрема, продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст. 18, зокрема, передбачено, що без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше.

4.16. Статтею 58 Конституції України встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Такі ж приписи має стаття 5 Цивільного кодексу України. Так, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

4.17. Нормою матеріального права, якою встановлено новий алгоритм поновлення договору оренди державного майна без аукціону, поновлення без аукціону дозволено лише тим орендарям які поновлюють його вперше. Якщо це друге, або послідуюче поновлення, орендар втрачає право на поновлення договору без аукціону.

Суд виходить з того, що з часу набрання чинності та уведення в дію нової редакції Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 цей договір мід РВ ФДМУ та МПП «Капона-Комбіко» продовжується вперше. Отже, до спірних правовідносин застосовується абзац перший ч. 2 ст. 18 цього закону - без проведення аукціону оскільки цей договір укладено на строк менший за три роки (починається 30.08 2020, а закінчується за день до спливу трирічного строку 29.08.2023) та продовжується за час дії цієї норми права вперше після набрання чинності та введення у дію закону з 01.02.2020 року.

Суд зазначає, що у разі застосування раніше здійснюваних сторонами договору поновлень договору до набрання чинності нової норми закону, права орендаря будуть порушені через порушення принципу заборони зворотної дії закону у часі. Поновленням договору, яке здійснюється вперше слід вважати поновлення, що застосовується сторонами після набрання чинності норми закону після 01.07.2020 року.

4.18. Окрім того, суд зазначає, що у цих відносинах відсутні підстави, що визначені статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» для відмови позивачеві у продовженні договору оренди.

Відповідно до «Порядку передачі в оренду державного та комунального майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, пункти 134, 135, встановлено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону або без проведення аукціону в передбачених Законом випадках.

Орендар, що має право продовжити договір оренди без проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву у визначений Законом строк, та про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.

Судом встановлено, що Позивачем строк звернення до Орендодавця дотримано, а Відповідачем як Орендодавцем не дотримано, що зумовлює поновлення такого договору на підставі загальних норм, встановлених Цивільним кодексом, що надає можливість внести правову визначеність у правовідносини між сторонами договору оренди (найму) майна.

4.19. Про застосування норм цивільного законодавства та висновок суду щодо спірних правовідносин зазначено у пунктах 4.6. 4.14. цього рішення.

4.20. Суд констатує, що Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 13.10.2019 не містить положень, щодо підстав та порядку розірвання договору оренди. У даному випадку, це питання регулюється нормами Цивільного кодексу України, який має пріоритет перед іншими актами законодавства, та договором оренди укладеним між сторонами, який є обов`язковим для сторін.

Заперечення Відповідача проти позову ґрунтуються на обставинах, які можуть розглядатися окремо як підстави для розірвання договору, який є вже продовженим, а не як підстава для односторонньої відмови від договору.

Висновки суду.

Згідно із ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд відхиляє аргументи Відповідача, що підставою відмови у продовженні Договору оренди слугували факти порушення Позивачем як орендарем заборон на продаж в орендованих приміщеннях підакцизних товарів, оскільки ці обставини не стосуються предмета доказування та не впливають на загальну оцінку судом порушення Відповідачем цивільних прав Позивача щодо продовження договірних відносин оренди майна.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Договір оренди №191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 30.08.2006 року, укладений між РВ ФДМУ та МПП «Капона-Комбіко» слід визнати чинним на тих самих умовах і на той самий строк, тобто продовженим з 30.08.2020 року до 29.08.2023 року включно та зобов`язати Відповідача внести відповідні відомості про поновлення цього договору до державних реєстрів.

V. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №4115 від 18 серпня 2021 року позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн.

При подачі позову позивачем заявлено, що у зв`язку з розглядом справи він планує понести також витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00грн. та 908,00грн. на заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати договір оренди №191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 30.08.2006 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області та Малим приватним підприємством «Капона-Комбіко» (з врахуванням додаткової угоди № 1 від 15.02.2007 року, додаткового договору від 25.08.2009 року, додаткового договору від 01.12.2010 року, додаткового договору від 29.09.2011 року, додаткового договору від 12.09.2014 року, додаткового договору від 06.09.2017 року) продовженим на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 30.08.2020 року до 29.08.2023 року включно.

3. Зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна Україні по Львівській, Закарпатській та Волинській областях внести відомості про продовження договору оренди № 191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 30.08.2006 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області та Малим приватним підприємством "Капона-Комбіко" (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 15.02.2007 року, додаткового договору від 25.08.2009 року, додаткового договору від 01.12.2010 року, додаткового договору від 29.09.2011 року, додаткового договору від 12.09.2014 року, додаткового договору від 06.09.2017 року) продовженим на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 30.08.2020 року до 29.08.2023 року включно до Єдиного реєстру об`єктів державної власності.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (, вул.Коперника, 4 м.Львів) на користь позивача Малого приватного підприємства "Капона-Комбіко" (, вул.Незалежності, 27 м.Тячів Закарпатської області) витрати на оплату судового збору у розмірі 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.12.2021 року.

Суддя П.Д. Пригуза