ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/5397/13 (922/4475/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Яризько В.О. , Міньковський С.В.

без виклику представників учасників справи

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, 61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ;
про стягнення коштів в межах справи № 922/5397/13 про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, в якій просить суд стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 34384, 00 грн та суму середнього заробітку за весь час затримки у розмірі 96852, 12 грн без утримання прибуткового податку й інших обов`язкових платежів.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2270, 00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн.

У провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, яка розглядається колегією суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Яризько В.О., Міньковський С.В.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.11.2021 позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 4475/21 від 11.11.2021) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Яризько В.О., Міньковський С.В.

Ухвалою суду від 15.11.2021 прийнято позовну заяву (вх. № 4475/21 від 11.11.2021) до розгляду в межах справи № 922/5397/13 про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства. Ухвалено розгляд справи № 922/4475/21 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

15.12.2021 на адресу суду від Харківського державного авіаційного виробничого підприємства надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 29657), в якому останній зазначив, що визнає позов в частині стягнення 25886, 00 грн, оскільки заробітна плата за період з листопада 2014 року по березень 2015 року у розмірі 8498, 00 грн вже включена до реєстру кредиторів, затвердженого ухвалою господарського суду Харківської області від 06.08.2015. Крім того, вказав, що сума середнього заробітку за період з 03.02.2016 по 10.11.2021 становить 64455, 78 грн, оскільки на підприємстві відповідача встановлено робочий час в режимі неповного робочого тижня з неповним робочим днем. Вказаний відзив досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заперечення, викладені у відзиві, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарським судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 працював на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві та був звільнений 02.02.2016, на підставі статті 38 КЗпП України, що підтверджується Довідкою № 80/764 (а.с. 21).

Згідно з ч. 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Водночас, позивач вказує, що відповідачем заробітна плата за період з листопада 2014 року по лютий 2016 року у розмірі 34384, 00 грн не виплачена.

Згідно з довідкою № 80/764 заборгованість Харківського державного авіаційного виробничого підприємства по заробітній платі ОСОБА_1 за період з листопада 2014 року по лютий 2016 року становить 34384, 00 грн (а.с. 21).

Разом з тим, ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства, визнано вимоги ініціюючого кредитора в розмірі 399727,88 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедура розпорядження майном боржника, призначено розпорядника майна боржника.

Ухвалою суду від 06.08.2015 у попередньому засіданні затверджено реєстр вимог кредиторів Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства до якого, зокрема, окремо внесена сума заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 35059093, 95 грн.

Таким чином, заборгованість за період з листопада 2014 року по березень 2015 року у розмірі 8498, 00 грн виникла до порушення провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора виробничого підприємства, а отже була включена до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою суду від 06.08.2015 у справі № 922/5397/13.

Заборгованість Харківського державного авіаційного виробничого підприємства перед позивачем за період з квітня 2015 року по лютий 2016 року у розмірі 25886, 00 грн виникла після порушення провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства та визнається відповідачем.

Відповідно до ч. 4 статті 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи те, що заборгованість за період з листопада 2014 року по березень 2015 року у розмірі 8498, 00 грн включена до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою суду від 06.08.2015 у справі № 922/5397/13, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на користь ОСОБА_1 заборгованості за період з квітня 2015 року по лютий 2016 року у розмірі 25886, 00 грн.

Щодо стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 96852, 12 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

У відповідності до наказу № 379 від 16.11.2016 на підприємстві відповідача з 16.01.2017 встановлено робочий час в режимі неповного робочого тижня з робочими днями - понеділок, вівторок.

Згідно з наказом № 212 від 10.07.2017 на підприємстві відповідача з 24.07.2017 встановлено робочий час в режимі неповного робочого тижня з робочим днем - понеділок.

Наказом № 602 від 26.12.2018 на підприємстві відповідача з 14.01.2019 встановлено робочий час в режимі неповного робочого тижня з неповним робочим днем - понеділок (тривалість - 4 години).

Таким чином, кількість робочих днів за графіком роботи підприємства за період з 03.02.2016 по 10.11.2021 складає 421, 5 днів, а саме:

- у 2016 році - 230 днів;

- у 2017 році - 73 дні;

- у 2018 році - 47 днів;

- у 2019 році - 26, 5 днів (враховуючи тривалість робочого часу 4 години);

- у 2020 році - 22 дні (враховуючи тривалість робочого часу 4 години);

- у 2021 році - 23 дні (враховуючи тривалість робочого часу 4 години).

Розмір середньоденної заробітної плати відповідно до довідки № 80/914 від 07.12.2021 складає 152, 92 грн.

Враховуючи кількість днів та тривалість робочого часу підприємства сума середнього заробітку за період з 03.02.2016 по 10.11.2021 становить 64455, 78 грн (421,5 х 152, 92).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають вимоги в частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 64455, 78 грн. В частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 32396, 34 грн, суд відмовляє як невірно розрахованої.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 2 статті 129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно з до п. 1 ч. 1. статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, приймаючи до уваги положення статті 129 ГПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід бюджету судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Водночас, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Наведений правовий висновок, викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

У зв`язку з чим, позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2270, 00 грн., що підтверджується квитанцією № 4161 від 11.11.2021.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за подання до суду позову в частині стягнення суми середнього заробітку, суд виходить з положень статті 129 ГПК України та враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову в цій частині, покладає витрати по сплаті судового збору у розмірі 1510, 70 грн на відповідача, в іншій частині залишає за позивачем.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до Адвокатського бюро «Петра Атаманюка», з метою надання йому юридичних послуг з приводу захисту інтересів в суді, про що було укладено відповідний договір про надання правової допомоги № 8/А8/2021 від 17.08.2021.

Факт надання юридичних послуг підтверджують наявні в матеріалах справи документи :

- копія договору про надання правової допомоги № 8/А8/2021 від 17.08.2021 (а.с. 27);

- копія додаткової угоди від 09.11.2021 до договору про надання правової допомоги № 8/А8/2021 від 17.08.2021 (а.с. 27);

- копія акту прийому - передачі виконаних робіт та наданих послуг від 09.11.2021 на суму 5000, 00 грн (а.с. 24);

- рахунок на оплату виконаних робіт та наданих послуг на суму 5000, 00 грн (а.с. 25);

- Ордер на надання правової допомоги № 1054245 від 18.08.2021 (а.с. 26).

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У п. 269 Рішення у цієї справи суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Колегія суддів Касаційного господарського суду Верховного суду у своїй постанові від 05.02.2019 у справі № 906/194/18 та постанові від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18 зауважила, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, за змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Позивачем надано до суду докази фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, копію акту прийому - передачі виконаних робіт та наданих послуг від 09.11.2021 на суму 5000, 00 грн (а.с. 24).

Так, з наданого акту прийому - передачі виконаних робіт та наданих послуг від 09.11.2021 вбачається, що позивачу надані наступні послуги:

- підготовка та узгодження правової позиції;

- вивчення судової практики в розрізі конкретного завдання;

- ознайомлення з процесуальними документами;

- підготовка та направлення адвокатських запитів;

- підготовка позовної заяви;

- надання консультацій пов`язаних із подачею позовної заяви та подальшим розглядом у Господарському суді Харківської області справи за позовом ОСОБА_1 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення заборгованості по заробітній платі та суму середнього заробітку за весь час затримки при звільненні.

Відповідно до п. 2 Акту, вартість послуг попередньо було погоджено у фіксованому розмір не залежно від обсягу наданої послуги та часу надання відповідної правової допомоги, у фіксованому розмірі 5000, 00 грн, відповідно до п. 5.2.3 розділу 5 «Гонорар та порядок його оплати» Договору про надання правової допомоги № 8/А8/2021 від 17.08.2021 зі змінами та доповненнями до нього.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди до Договору, викладено п. 5.2.3 в наступній редакції, клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському Бюро гонорар у розмірі 5000, 00 грн за послуги з представництва в суді першої інстанції, а саме: у Господарському суді Харківської області, у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення заборгованості по заробітній платі та суму середнього заробітку за весь час затримки при звільненні, - з урахуванням часу розгляду справи, об`єму вже наданих послуг з консультування та представництва, та прогнозованого об`єму послуг з правничої допомоги пов`язаних із розглядом вказаної справи у майбутньому.

Тобто, вказані витрати є узгодженими та підтвердженими наданими доказами.

Разом з тим, відповідач просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. В обґрунтування зазначає, що розмір витрат не є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, часом витраченим на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг та ціною позову.

Виходячи зі змісту положень ч. 5, 6 статті 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Вказана правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Водночас, відповідачем не доведено наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, фактичні обсяги наданих позивачу послуг професійної правничої допомоги, враховуючи критерій розумності розміру таких витрат, суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн є такою, що підтверджена наданими доказами, не виходить за розумні межі визначення гонорару, є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами та обсягом наданих адвокатом послуг, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 236-241 ГПК України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на користь ОСОБА_1 заборгованість із невиплаченої заробітної плати за період з квітня 2015 року по лютий 2016 року у розмірі 25886, 00 грн, суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 64455, 78 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1510, 70 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства в дохід державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, , рахунок UA0026001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) - 2270, 00 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Харківське державне авіаційне виробниче підприємство (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий В.О. Яризько С.В. Міньковський