РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021Справа № 910/15344/21
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ БУЛЬВАРНО-КУДРЯВСЬКА, будинок 6)
до про1.Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ.» (04073, місто Київ, ПРОВУЛОК КУРЕНІВСЬКИЙ, будинок 17); 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ» (65048, Одеська обл., місто Одеса, вул.Базарна, будинок 5/5); 3. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) стягнення заборгованості у розмірі 1 754 000 грн. 00 коп.

Представники:

від Позивача: Нестеров Е.Г. (представник на підставі довіреності);

від Відповідача - 1: не з`явились;

від Відповідача - 2: Скрипчук М.Є. (представник на підставі ордеру);

від Відповідача - 3: не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Акціонерне товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ» (надалі також - «Відповідач - 1»), Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ» (надалі також - «Відповідач - 2»), ОСОБА_1 (надалі також - «Відповідач - 3») про стягнення заборгованості у розмірі 1 754 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем - 1 його зобов`язань за Договором про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року та наявністю підстав для солідарного стягнення заборгованості на підставі Договору поруки №168/20-F/Р-1 від 14.12.2020 року.

21.09.2021 року Господарським судом міста Києва направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) Відповідача - 3.

27.09.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області надійшла інформація щодо останнього місця реєстрації Відповідача - 3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 року відкрито провадження у справі № 910/15344/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.11.2021 року.

26.10.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 1 надійшов відзив на позовну заяву.

26.10.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 2 надійшов відзив на позовну заяву.

26.10.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 3 надійшов відзив на позовну заяву.

02.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

02.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

03.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання 03.11.2021 року з`явився представник позивача, представники відповідачів не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, надано Позивачу строк до 7 днів з 03.11.2021 року для надання відповіді на відзиви, надано Відповідачам строк до 5 днів з дня отримання відповідей на відзиви для надання заперечень, відкладено підготовче судове засідання на 24.11.2021 року.

10.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив Відповідача - 1.

10.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив Відповідача - 3.

10.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив Відповідача - 2.

10.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про зобов`язання Відповідача - 2 надати суду зареєстровані податкові накладні про повернення товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2021 року клопотання Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» про витребування доказів від 10.11.2021 року по справі №910/15344/21 повернуто Заявнику без розгляду.

23.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 3 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

24.11.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 2 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У підготовче судове засідання 24.11.2021 року з`явились представники позивача та відповідача-2; представники відповідачів1,3 не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача-3 про зупинення провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2021 року.

08.12.2021 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 2 надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

У судове засідання 08.12.2021 року з`явились представники позивача та відповідача-2; представники відповідачів 1;3 не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача-2 про долучення доказів до матеріалів справи, відкладено розгляд справи на 22.12.2021 року.

В судовому засіданні 22 грудня 2021 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити у повному обсязі. Представник Відповідача - 2 заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позову. Представники Відповідачів - 1, 3 не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду поштових конвертів, надісланих на адреси Відповідачів - 1,3 та роздруківками з офіційного веб-сайту Акціонерного товариства «Укрпошта».

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ.» є 04073, місто Київ, ПРОВУЛОК КУРЕНІВСЬКИЙ, будинок 17, а згідно з даними Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/15344/21 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України, а ОСОБА_1 - на адресу, зазначену Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідачі -1,3 мають доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Відповідачі про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідачі -1, 3 були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Відповідачів - 1, 3 не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 22 грудня 2021 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

14.12.2020 року між Акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ» (Клієнт) було укладено Договір про факторингове обслуговування №168/20-F, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта в загальному розмірі не більше 12 000 000,00 грн. (Ліміту Факторингу), а Клієнт відступає Факторові своє право грошової вимоги (включаючи всі види штрафних санкцій) до Дебіторів за Контрактами та зобов`язаний сплатити Проценти за користування факторинговим фінансуванням та інші передбачені цим Договором платежі, в порядку та у терміни, обумовлені цим Договором. Фінансування за цим Договором може надаватися Фактором як однією сумою, так і декількома сумами відповідно та у порядку, передбаченому цим Договором. Клієнт бере на себе зобов`язання перед Фактором відповідати за зобов`язаннями Дебіторів, які виникають з умов Контракту, в повному обсязі зобов`язань. (т.1 а.с.177-190)

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що в якості оплати за відступлення Клієнтом права грошової вимоги Фактор сплачує на поточний рахунок Клієнта в Акціонерному товаристві «Комерційний Індустріальний Банк» кошти у наступному порядку:

- за Правами грошової вимоги до дебіторів Міністерство оборони України, ПІДПРИЄМСТВО «МОНОЛІТ- БІЗНЕС» ВОІ СОІУ 80%; за Правами грошової вимоги до дебітора СЛУЖБА СУДОВОЇ ОХОРОНИ 70% від розміру грошового зобов`язання, Права вимоги щодо яких відступлені Фактору (Сума авансування), не пізніше наступного робочого дня від дати підписання Фактором відповідного Реєстру та надання Фактору Первинних документів, що засвідчують Право вимоги;

- за Правами грошової вимоги до дебіторів Міністерство оборони України, ПІДПРИЄМСТВО «МОНОЛІТ- БІЗНЕС» ВОІ СОІУ 20%; за Правами грошової вимоги до дебітора СЛУЖБА СУДОВОЇ ОХОРОНИ 30% від розміру грошового зобов`язання, Права вимоги що відступлені Позивачу, не пізніше наступного робочого дня від дати повного виконання Дебітором перед Фактором зобов`язання, що випливає з Права вимоги (визначається за датою надходження Повної суми грошового зобов`язання, зазначеною в Реєстрі, на відповідний рахунок Фактора), крім випадків, передбачених п.п. 8.1.2 цього Договору, за винятком усіх сум, що Позивач вправі утримати у випадку і порядку, передбаченому даним Договором, по конкретній Угоді.

Протягом терміну дії цього договору кожне право грошової вимоги до дебітора вважається набутим Фактором (відступленим Клієнтом) з дати підписання сторонами реєстру. (п.2.3 Договору)

Згідно з п. 5.1.1 Договору перелік Дебіторів визначається в додатку № 1 до цього Договору. Сторони зобов`язуються переглядати Перелік Дебіторів не рідше одного разу на кожні три місяці протягом терміну дії цього Договору.

Відповідно до п. 8.1.1 Договору керуючись ст.ст. 553-559 Цивільного кодексу України домовилися, що Клієнт виступає Поручителем перед Фактором за виконання Дебіторами Клієнта зобов`язань по сплаті коштів за Угодами, право вимоги за якими відступлено Клієнтом Факторові відповідно до умов цього Договору. Клієнт несе солідарну відповідальність перед Фактором за виконання Дебітором зобов`язань, які виникли на підставі Контракту та кожної окремої Угоди.

Пунктом 8.1.2 Договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Дебітором зобов`язань по оплаті коштів за Угодою, Право грошової вимоги за якою відступлено Клієнтом Факторові, Клієнт як поручитель Дебітора (солідарний боржник) зобов`язується в порядку, передбаченому п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5, оплатити Факторові заборгованість Дебітора в повному обсязі, право стягнення якої належить Факторові на підставі цього Договору та умов Контракту та/або Угоди, і відшкодувати Факторові всі понесені ним збитки, пов`язані з невиконанням Дебітором своїх зобов`язань.

У відповідності до п. 8.1.4. Договору факторингу, відповідальність Клієнта як Поручителя обмежується сумою заборгованості Дебітора за Угодою, яка виникла в результаті невиконання або неналежного виконання Дебітором зобов`язань, передбачених Контрактом і угодою.

Цей Договір вступає в силу з дати його підписання Сторонами та скріплення печатками та діє до 13.12.2012 р. включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов цього Договору. (п.11.1 Договору)

Додатковою угодою №1 від 22.01.2021 року до Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року Сторони виклали п.2.2 в новій редакції:

«в якості оплати за відступлення Клієнтом права грошової вимоги Фактор сплачує на поточний рахунок Клієнта в Акціонерному товаристві «Комерційний Індустріальний Банк» кошти у наступному порядку:

- за Правами грошової вимоги до дебітора ПІДПРИЄМСТВО «МОНОЛІТ- БІЗНЕС» ВОІ СОІУ 80% від розміру грошового зобов`язання, Права вимоги щодо яких відступлені Фактору (Сума авансування), не пізніше наступного робочого дня від дати підписання Фактором відповідного Реєстру та надання Фактору Первинних документів, що засвідчують Право вимоги;

- за Правами грошової вимоги до дебітора ПІДПРИЄМСТВО «МОНОЛІТ- БІЗНЕС» ВОІ СОІУ 20% від розміру грошового зобов`язання, Права вимоги що відступлені Фактору, не пізніше наступного робочого дня від дати повного виконання Дебітором перед Фактором зобов`язання, що випливає з Права вимоги (визначається за датою надходження Повної суми грошового зобов`язання, зазначеною в Реєстрі, на відповідний рахунок Фактора), крім випадків, передбачених п.п. 8.1.2 цього Договору, за винятком усіх сум, що Позивач вправі утримати у випадку і порядку, передбаченому даним Договором, по конкретній Угоді.». Також Сторони виклали Додаток 1 до Договору в новій редакції. (т.1 а.с.191-192)

Додатковою угодою №3 від 28.04.2021 року до Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року Сторони виклали п.2.1 в новій редакції:

«Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта в загальному розмірі не більше 13 020 000,00 грн. (Ліміту Факторингу), а Клієнт відступає Факторові своє право грошової вимоги (включаючи всі види штрафних санкцій) до Дебіторів за Контрактами та зобов`язаний сплатити Проценти за користування факторинговим фінансуванням та інші передбачені цим Договором платежі, в порядку та у терміни, обумовлені цим Договором. Фінансування за цим Договором може надаватися Фактором як однією сумою, так і декількома сумами відповідно та у порядку, передбаченому цим Договором. Клієнт бере на себе зобов`язання перед Фактором відповідати за зобов`язаннями Дебіторів, які виникають з умов Контракту, в повному обсязі зобов`язань». (т.1 а.с.195-196)

Сторони виклали п.2.2 в новій редакції:

«в якості оплати за відступлення Клієнтом права грошової вимоги Фактор сплачує на поточний рахунок Клієнта в Акціонерному товаристві «Комерційний Індустріальний Банк» кошти у наступному порядку:

- за Правами грошової вимоги до дебіторів Міністерство оборони України, ПІДПРИЄМСТВО «МОНОЛІТ- БІЗНЕС» ВОІ СОІУ 80%; за Правами грошової вимоги до дебітора ТОВ «АЛЬФА ШУЗ» (код 41034963) 60% (шістдесят процентів) від розміру грошового зобов`язання, Права вимоги щодо яких відступлені Фактору (Сума авансування), не пізніше наступного робочого дня від дати підписання Фактором відповідного Реєстру та надання Фактору Первинних документів, що засвідчують Право вимоги;

- за Правами грошової вимоги до дебіторів Міністерство оборони України, ПІДПРИЄМСТВО «МОНОЛІТ- БІЗНЕС» ВОІ СОІУ 20%; за Правами грошової вимоги до дебітора ТОВ «АЛЬФА ШУЗ» (код 41034963) 40% від розміру грошового зобов`язання, Права вимоги що відступлені Фактору, не пізніше наступного робочого дня від дати повного виконання Дебітором перед Фактором зобов`язання, що випливає з Права вимоги (визначається за датою надходження Повної суми грошового зобов`язання, зазначеною в Реєстрі, на відповідний рахунок Фактора), крім випадків, передбачених п.п. 8.1.2 цього Договору, за винятком усіх сум, що Позивач вправі утримати у випадку і порядку, передбаченому даним Договором, по конкретній Угоді.».

Додатком №1 до Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року в редакції Додаткової угоди №3 від 28.04.2021 року Сторони узгодили перелік дебіторів, заборгованість за яким приймається до факторингу станом на 28.04.2021 р., зокрема, до ТОВ «АЛЬФА ШУЗ» за договором поставки №210111/01 від 11.01.2021 року, ліміт на дебітора - 1020000 грн. 00 коп. (т.1 а.с.196)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ» передало Акціонерному товариству «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» права грошових вимог прийнятих до факторингу, зокрема, до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ» за договором поставки №210111/01 від 11.01.2021 року на підставі видаткових накладних №П-0166 від 19.04.2021 р., №П-0168 від 21.04.2021 р., №П-0174 від 26.04.2021 р., №П-0177 від 27.04.2021 р. на загальну суму 1754000 грн., що підтверджується реєстром №23 від 28.04.2021 року. (т.1 а.с.207)

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року, 14.12.2020 року між Акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено Договір поруки №168/20-F/Р-1, відповідно до умов якого Поручитель поручається перед кредитором за виконання Клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ.» зобов`язань за Договором №168/20- F про факторингове обслуговування від 14.12.2020р. зі всіма додатковими угодами до нього укладеними та тими, що будуть укладені в майбутньому між Кредитором та Клієнтом відповідно до якого Кредитор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта, а Кредитор набуває права грошової вимоги (дебіторської заборгованості) Клієнта (включаючи всі види штрафних санкцій) по відношенню до третіх осіб, перелік яких наведений в додатку 1 до договору, за контрактами, суми та строки виконання зобов`язань за якими зазначені в реєстрах до договору факторингу та прийом платежів за ними, з лімітом факторингу, тобто загальної суми фінансування клієнта (максимальної заборгованості на клієнта за факторингом) 12000000 грн. терміном факторингового фінансування по 13.12.2021 р., при цьому зобов`язання по розрахунках діють до повного їх виконання, а клієнт зобов`язується в порядку та розмірі, визначеному Договором, за здійснення факторингу сплатити Кредитору проценти в розмірі 10% річних за фактичний період користування факторинговими коштами, (процентна ставка на період терміну очікування 15% за користування факторинговим фінансуванням), а також сплатити інші платежі, комісії, пені та штрафи, в розмірах та в строки, передбачені договором факторингу. (т.1 а.с.197-198)

Згідно з п.1.2 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за договором факторингу в тому ж розмірі, що і Клієнт, включаючи сплату основного боргу, процентів, винагороди, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Додатковою угодою №1 від 28.04.2021 року до Договору поруки №168/20-F/Р-1 від 14.12.2020 року Сторони виклали п.1.1 в новій редакції:

«Поручитель поручається перед кредитором за виконання Клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ.» зобов`язань за Договором №168/20- F про факторингове обслуговування від 14.12.2020р. зі всіма додатковими угодами до нього укладеними та тими, що будуть укладені в майбутньому між Кредитором та Клієнтом відповідно до якого Кредитор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта, а Кредитор набуває права грошової вимоги (дебіторської заборгованості) Клієнта (включаючи всі види штрафних санкцій) по відношенню до третіх осіб, перелік яких наведений в додатку 1 до договору, за контрактами, суми та строки виконання зобов`язань за якими зазначені в реєстрах до договору факторингу та прийом платежів за ними, з лімітом факторингу, тобто загальної суми фінансування клієнта (максимальної заборгованості на клієнта за факторингом) 13020000 грн. терміном факторингового фінансування по 13.12.2021 р., при цьому зобов`язання по розрахунках діють до повного їх виконання, а Клієнт зобов`язується в порядку та розмірі, визначеному Договором, за здійснення факторингу сплатити Кредитору проценти в розмірі 10% річних за фактичний період користування факторинговими коштами, (процентна ставка на період терміну очікування 15% за користування факторинговим фінансуванням), а також сплатити інші платежі, комісії, пені та штрафи, в розмірах та в строки, передбачені договором факторингу.». (т.1 а.с.199)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач - 1 в порушення умов вказаного Договору допустив прострочення виконання договірних зобов`язань. Таким чином, Позивач просить Суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ», ОСОБА_1 суму простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1 020 000 грн. 00 коп., суму простроченої заборгованості за залишком накладних у розмірі 734 000 грн. 00 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач - 1 та Відповідач - 3 зазначали, що рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 року по справі №910/3588/20 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт." на користь Міністерства оборони України пеню у розмірі 157 895 грн. 30 коп., штраф у розмірі 1 408 050 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 23 191 грн. 26 коп. На виконання вказаного рішення суду було видано наказ та відкрито виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на рахунки Відповідача - 1, що не дає змоги працювати в повноцінному режимі. Крім того, Акціонерне товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» перешкоджає здійсненню господарської діяльності Відповідача - 1.

Заперечуючи проти позову, Відповідач - 2 зазначав, що Відповідач - 1 не направляв на адресу Відповідача - 2 повідомлень про укладення договору факторингу. Також зазначив, що за договором поставки №210111/01 від 11.01.2021 року на кінець 2021 року заборгованість складала 3770000 грн., проте Сторони погодили повернення товару на адресу Постачальника в повному обсязі, що підтверджується видатковими накладними на повернення товару, що свідчить про відсутність заборгованості.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як встановлено Судом, 14.12.2020 року між Акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ» (Клієнт) було укладено Договір про факторингове обслуговування №168/20-F, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта в загальному розмірі не більше 12 000 000,00 грн. (Ліміту Факторингу), а Клієнт відступає Факторові своє право грошової вимоги (включаючи всі види штрафних санкцій) до Дебіторів за Контрактами та зобов`язаний сплатити Проценти за користування факторинговим фінансуванням та інші передбачені цим Договором платежі, в порядку та у терміни, обумовлені цим Договором. Фінансування за цим Договором може надаватися Фактором як однією сумою, так і декількома сумами відповідно та у порядку, передбаченому цим Договором. Клієнт бере на себе зобов`язання перед Фактором відповідати за зобов`язаннями Дебіторів, які виникають з умов Контракту, в повному обсязі зобов`язань. (т.1 а.с.177-190)

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Згідно зі статтею 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, для настання процесуального правонаступництва необхідним є встановлення факту правомірного переходу до особи матеріальних прав попередника.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання цілком і повністю зберігається, а відбувається зміна лише суб`єктивного складу кредиторів.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), визначення якого міститься у ст. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Так, зі змісту вказаної норми вбачається, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

У статті 350 Господарського кодексу України факторинг визначається як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.

Водночас щодо суб`єктного складу таких правовідносин у частині третій статті 1079 ЦК України зазначено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Виходячи із зазначених норм матеріального законодавства договір факторингу, як договір фінансової послуги, спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором.

В силу положень статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ» передало Акціонерному товариству «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» права грошових вимог прийнятих до факторингу, зокрема, до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ» за договором поставки №210111/01 від 11.01.2021 року на підставі видаткових накладних №П-0166 від 19.04.2021 р., №П-0168 від 21.04.2021 р., №П-0174 від 26.04.2021 р., №П-0177 від 27.04.2021 р. на загальну суму 1754000 грн., що підтверджується реєстром №23 від 28.04.2021 року. (т.1 а.с.207)

Протягом терміну дії цього договору кожне право грошової вимоги до дебітора вважається набутим Фактором (відступленим Клієнтом) з дати підписання сторонами реєстру. (п.2.3 Договору)

Згідно з п. 5.1.1 Договору перелік Дебіторів визначається в додатку № 1 до цього Договору. Сторони зобов`язуються переглядати Перелік Дебіторів не рідше одного разу на кожні три місяці протягом терміну дії цього Договору.

Таким чином, Суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ» на підставі Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року відступило на користь Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ» за договором поставки №210111/01 від 11.01.2021 року на підставі видаткових накладних №П-0166 від 19.04.2021 р., №П-0168 від 21.04.2021 р., №П-0174 від 26.04.2021 р., №П-0177 від 27.04.2021 р. на загальну суму 1754000 грн., які перейшли до Фактора з моменту підписання сторонами реєстру №23 від 28.04.2021 року.

Заперечуючи проти позову, Відповідач - 2 зазначав, що Відповідач - 1 не направляв на адресу Відповідача - 2 повідомлень про укладення договору факторингу. Також зазначив, що за договором поставки №210111/01 від 11.01.2021 року на кінець 2021 року заборгованість складала 3770000 грн., проте Сторони погодили повернення товару на адресу Постачальника в повному обсязі, що підтверджується видатковими накладними на повернення товару, що свідчить про відсутність заборгованості.

На підтвердження вищевикладеного Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ» надало накладні на повернення постачальнику №1 від 16.06.2021 р. на суму 3500000 грн. 00 коп., №2 від 16.06.2021 р. на суму 270 000 грн. 00 коп. (т.2 а.с.16-17)

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до статті 2 Закону він поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Також, згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1994, господарські операції господарюючих суб`єктів фіксуються та підтверджуються первинними документами, складеними та оформленими відповідно до вимог зазначеного Положення; первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, від імені якого складено документ, назва документа, дата та місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі), посади, підписи та прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та складання первинного документу; первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік.

Згідно з пунктом 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

При цьому, слід зазначити, що вимоги Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо правильності оформлення первинних документів, передбачають наявність в документах такого реквізиту, як «інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції» лише альтернативно такому обов`язковому реквізиту, як особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд, дослідивши надані Відповідачем - 2 накладні на повернення товару постачальнику №1 від 16.06.2021 р. на суму 3500000 грн. 00 коп., №2 від 16.06.2021 р. на суму 270 000 грн. 00 коп., зазначає, що вони не містять жодних посилань на договір поставки №210111/01 від 11.01.2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ». А тому Суд зазначає, що вказані накладні на повернення товару постачальнику не можуть вважатись первинними документами на підтвердження факту повернення товару від Покупця до Постачальника саме на виконання умов Договору поставки №210111/01 від 11.01.2021 року. Крім того, умовами Договору поставки №210111/01 від 11.01.2021 року не передбачено можливості повернення такого товару від Покупця до Постачальника. (т.2 а.с.3-4)

Що стосується посилання Відповідача - 2 на Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.01.2021 р. по 18.10.2021 р. (т.1 а.с.18), Суд зазначає.

Згідно з ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

У постанові Верховного суду від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18 зазначено, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій.

Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо.

Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами, керівниками чи уповноваженими особами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем.

Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Проте, Суд не приймає до уваги Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.01.2021 р. по 18.10.2021 р., підписаний представниками Відповідачів - 1, 2, на підтвердження факту повернення товару за договором поставки №210111/01 від 11.01.2021 року, оскільки інформація, що відображена в акті, не підтверджена первинними документами.

Також Суд зазначає, що п.3.2.6 Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року Клієнт зобов`язався у всіх випадках повернення дебітором Клієнту товарів, які були поставлені Дебітору за Угодою, протягом 5 банківських днів письмово повідомити Фактора про такі випадки, з вказівкою на причини та день їх виникнення, та в той же термін повернути Факторові на рахунок отриману суму фінансування у частині, не виконаній Дебітором внаслідок вищезазначених обставин, та у разі повернення дебітором Клієнтом товарів, які були поставлені дебітору за угодою, передати Факторові належним чином завірену копію товарно - транспортної накладної або іншого документу, що підтверджує факт повернення товару, з обов`язковим пред`явленням оригіналу такого документа.

Проте, матеріали справи не містять, а Відповідачем - 1 в свою чергу не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження письмового повідомлення Позивача про повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ» Відповідачу - 1 товару протягом 5 банківських днів, а також не надано жодних доказів на підтвердження надання належним чином завірених документів, що підтверджують факт повернення товару з обов`язковим пред`явленням оригіналу такого документа.

Таким чином, обов`язок з оплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ» Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ» товару на підставі договору поставки №210111/01 від 11.01.2021 року після укладення Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року, зокрема, за видатковими накладними №П-0166 від 19.04.2021 р., №П-0168 від 21.04.2021 р., №П-0174 від 26.04.2021 р., №П-0177 від 27.04.2021 р. на загальну суму 1754000 грн., виник у Відповідача - 2 саме перед Акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» на підставі Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року.

Крім того, відповідно до п. 8.1.1 Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року керуючись ст.ст. 553-559 Цивільного кодексу України домовилися, що Клієнт виступає Поручителем перед Фактором за виконання Дебіторами Клієнта зобов`язань по сплаті коштів за Угодами, право вимоги за якими відступлено Клієнтом Факторові відповідно до умов цього Договору. Клієнт несе солідарну відповідальність перед Фактором за виконання Дебітором зобов`язань, які виникли на підставі Контракту та кожної окремої Угоди.

Пунктом 8.1.2 Договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Дебітором зобов`язань по оплаті коштів за Угодою, Право грошової вимоги за якою відступлено Клієнтом Факторові, Клієнт як поручитель Дебітора (солідарний боржник) зобов`язується в порядку, передбаченому п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5, оплатити Факторові заборгованість Дебітора в повному обсязі, право стягнення якої належить Факторові на підставі цього Договору та умов Контракту та/або Угоди, і відшкодувати Факторові всі понесені ним збитки, пов`язані з невиконанням Дебітором своїх зобов`язань.

У відповідності до п. 8.1.4. Договору факторингу, відповідальність Клієнта як Поручителя обмежується сумою заборгованості Дебітора за Угодою, яка виникла в результаті невиконання або неналежного виконання Дебітором зобов`язань, передбачених Контрактом і угодою.

Враховуючи вищевикладені умови Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ» у разі невиконання або неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ» його зобов`язань за договором поставки №210111/01 від 11.01.2021 року виступає як поручитель Дебітора (солідарний боржник) перед Акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК».

Судом встановлено, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ» перед Акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» за Договором про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року становить 1754000 грн. 00 коп., яка складається з суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1 020 000 грн. 00 коп., суми простроченої заборгованості за залишком накладних у розмірі 734 000 грн. 00 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості Відповідача - 1, наданим Позивачем. (т.1 а.с.29-32)

Як встановлено Судом, в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року, 14.12.2020 року між Акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено Договір поруки №168/20-F/Р-1, відповідно до умов якого в редакції Додаткової угодою №1 від 28.04.2021 року Поручитель поручається перед кредитором за виконання Клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ.» зобов`язань за Договором №168/20- F про факторингове обслуговування від 14.12.2020р. зі всіма додатковими угодами до нього укладеними та тими, що будуть укладені в майбутньому між Кредитором та Клієнтом відповідно до якого Кредитор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта, а Кредитор набуває права грошової вимоги (дебіторської заборгованості) Клієнта (включаючи всі види штрафних санкцій) по відношенню до третіх осіб, перелік яких наведений в додатку 1 до договору, за контрактами, суми та строки виконання зобов`язань за якими зазначені в реєстрах до договору факторингу та прийом платежів за ними, з лімітом факторингу, тобто загальної суми фінансування клієнта (максимальної заборгованості на клієнта за факторингом) 13020000 грн. терміном факторингового фінансування по 13.12.2021 р., при цьому зобов`язання по розрахунках діють до повного їх виконання, а Клієнт зобов`язується в порядку та розмірі, визначеному Договором, за здійснення факторингу сплатити Кредитору проценти в розмірі 10% річних за фактичний період користування факторинговими коштами, (процентна ставка на період терміну очікування 15% за користування факторинговим фінансуванням), а також сплатити інші платежі, комісії, пені та штрафи, в розмірах та в строки, передбачені договором факторингу.

Згідно з п.1.2 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за договором факторингу в тому ж розмірі, що і Клієнт, включаючи сплату основного боргу, процентів, винагороди, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Статтею 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачами грошових коштів Акціонерному товариству «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» в рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1 020 000 грн. 00 коп., простроченої заборгованості за залишком накладних у розмірі 734 000 грн. 00 коп., а загалом в розмірі 1 754 000 грн. 00 коп.

Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідачів - 1, 3 щодо неможливості виконання їх зобов`язань за Договором про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року, Договором поруки №168/20-F/Р-1 від 14.12.2020 року, оскільки викладені у відзивах обставини не звільняють боржників від виконання їх зобов`язань. Крім того, Суд не приймає до уваги доводи Відповідача - 2 в частині того, що Відповідач - 1 не направляв на адресу Відповідача - 2 повідомлень про укладення договору факторингу, оскільки вказані правовідносини стосуються лише сторін договору факторингу й не можуть бути підставою для відмови позивачу у реалізації його права на стягнення грошових коштів за відступлене йому право грошової вимоги.

Отже, Суд зазначає, що Відповідачі, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору про факторингове обслуговування №168/20-F від 14.12.2020 року, Договору поруки №168/20-F/Р-1 від 14.12.2020 року не здійснили погашення заборгованості в розмірі 1 754 000 грн. 00 коп., тобто не виконали свої зобов`язання належним чином.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» підлягають задоволенню у повному обсязі та підлягає солідарному стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ», ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 1 754 000 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідачів порівну.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ.» (04073, місто Київ, ПРОВУЛОК КУРЕНІВСЬКИЙ, будинок 17, Ідентифікаційний код юридичної особи 42283030), Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ» (65048, Одеська обл., місто Одеса, вул.Базарна, будинок 5/5, Ідентифікаційний код юридичної особи 41034963), ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ БУЛЬВАРНО-КУДРЯВСЬКА, будинок 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 21580639) заборгованість у розмірі 1 754 000 (один мільйон сімсот п`ятдесят чотири тисячі) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ.СТАНДАРТ.» (04073, місто Київ, ПРОВУЛОК КУРЕНІВСЬКИЙ, будинок 17, Ідентифікаційний код юридичної особи 42283030) на користь Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ БУЛЬВАРНО-КУДРЯВСЬКА, будинок 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 21580639) судовий збір у розмірі 8 770 (вісім тисяч сімсот сімдесят) грн. 00 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ШУЗ» (65048, Одеська обл., місто Одеса, вул.Базарна, будинок 5/5, Ідентифікаційний код юридичної особи 41034963) на користь Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ БУЛЬВАРНО-КУДРЯВСЬКА, будинок 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 21580639) судовий збір у розмірі 8 770 (вісім тисяч сімсот сімдесят) грн. 00 коп.

5. Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ БУЛЬВАРНО-КУДРЯВСЬКА, будинок 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 21580639) судовий збір у розмірі 8 770 (вісім тисяч сімсот сімдесят) грн. 00 коп.

6. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 29 грудня 2021 року.

Суддя О.В. Чинчин