ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2190/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чернюк С.В.,

розглянувши справу №916/2190/21

за позовом: Южненської міської ради Одеського району Одеської області (65481, Одеська обл., м. Южне, проспект Григорівського Десанту, будинок 18; )

до відповідача: Приватного підприємства "ЛЮДВІК-ЮГ" (65481, Одеська обл., місто Южне, проспект Миру, будинок 19-А; )

про стягнення 343 982,00 грн;

представники сторін:

від позивача - Тімчишин С.Д.,

від відповідача - Франішин В.П., Бейгельзімер М. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Южненська міська рада Одеського району Одеської області звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства "ЛЮДВІК-ЮГ", в якому просить стягнути з відповідача 343 982,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на використання відповідачем без правовстановлюючих документів земельної ділянки, загальною площею 323 кв.м, розташованої за адресою: Одеська обл., м. Южне, пр. Миру, 19-А.

Вказав, що рішенням Южненської міської ради від 22.08.2007 №447-V відповідачу наряду з іншими суб`єктами підприємницької діяльності надано дозвіл на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 0,6118 га в спільну довгострокову оренду терміном на 10 років з визначенням дольової участі у загальній площі землекористування будівлі «Торговий центр», розташованої за адресою: Одеська обл., м. Южне, пр. Леніна, 19, із земель територіальної громади м. Южного Одеської області. Звернув увагу, що рішенням Виконавчого комітету Южненської міської ради від 17.11.2015 р. №14-VII перейменовано частину просп. Леніна з пішохідною зоною, яка пролягає від вул. Будівельників до пр. Григорівського Десанту - на просп. Миру.

Зазначив, що відповідач є власником нежитлових приміщень, загальною площею 1198,8 кв.м, які розміщені в будівлі Торгового центру, розташованого на земельній ділянці, загальною площею 0,5711 га (кадастровий номер :02:007:0288, за адресою: Одеська обл., м. Южне, пр. Миру, 19. Однак, правовстановлюючі документи на земельну ділянку, якою користується відповідач, не оформлені.

Як вказав позивач, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2017 №101238628 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 995,0 кв.м, за адресою: м. Южне, пр. Миру, 19-А, належить Приватному підприємству «Людвік-Юг».

Позивач звернув увагу, що вже звертався до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 242 061,33 грн збитків, спричинених використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 01.01.2015 по 31.10.2017.

Рішенням господарського суду від 10.09.2018 по справі №916/952/18 позов було задоволено та стягнуто з відповідача 242 031,33 грн збитків.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2018 по справі №916/952/18 скасовано, у задоволенні позову Южненської міської ради про стягнення з Приватного підприємства «Людвік-Юг» 242 061,33 грн збитків - відмовлено.

Постанову мотивовано недоведеністю позивачем розміру земельної ділянки, а також вартості нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки, правильного розміру належної відповідачу площі, у зв`язку з відсутністю її реєстрації в Державному земельному кадастрі.

Позивач зазначив, що 27.10.2020 в державний земельний кадастр внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки в м. Южне, по пр. Миру, 19. Крім того, зазначив, що згідно з витягом з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 19.11.2020, нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки станом на 01.01.2020 складає 18 314 320,35 грн. Посилаючись на експертний висновок №СЕ-2501-1-1099.19 від 05.12.2019, позивач вказав, що частка приватної власності відповідача в будівлі Торгового центру складає 20,85%.

З посиланням на ст. 1212 ЦК України просив стягнути з відповідача 343 982,00 грн за період безпідставного користування відповідачем земельною ділянкою, а саме з 01.05.2018 по 31.05.2021.

Ухвалою від 02.08.2021р. позовну заяву Южненської міської ради Одеського району Одеської області (вх. №2273/21 від 26.07.2021р.) залишено без руху; встановлено Южненській міській раді Одеського району Одеської області строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду: правильного коду ЄДРПОУ Южненської міської ради Одеського району Одеської області; відомих електронних адрес та адрес електронної пошти Приватного підприємства "ЛЮДВІК-ЮГ"; належних доказів направлення позовної заяви з додатками іншим учасникам справи із зазначенням номеру поштового відправлення на описі вкладення.

12.08.2021р. до суду надійшла заява позивача (вх.№ 21540/21) про усунення недоліків.

Ухвалою від 16.08.2021 прийнято позовну заяву (вх. №2273/21 від 26.07.2021р.) до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2190/21, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 08.09.2021, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі реалізувати процесуальне право на подання відзиву.

06.09.2021 до суду надійшов відзив (вх. №23384/21), в якому відповідач висловив сумніви щодо обґрунтованості позовних вимог, а також просив залучити до участі у справі Головне управління Державної податкової служби України в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Разом з тим, вказав, що сума збитків позивача має розраховуватися з дня присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру.

Навів власний варіант розрахунку неодержаного позивачем доходу за період з 27.10.2020 по 31.05.2021, який склав 58 376,52 грн.

Протокольною ухвалою від 08.09.2021 підготовче судове засідання відкладено на 20.09.2021.

20.09.2021 до суду надійшла відповідь на відзив (вх. №24799/21), де позивач акцентував, що додав до позовної заяви належним чином засвідчений Витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0288, що є доказом формування земельної ділянки та внесення відомостей про неї до Державного земельного кадастру.

Протокольною ухвалою від 20.09.2021 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про залучення 3 особи та відкладено підготовче судове засідання на 25.10.2021.

Протокольною ухвалою від 25.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.11.2021.

08.11.2021 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив (вх. №29720/21), де в черговий раз зазначив про безпідставність розрахованої позивачем суми [343 982,00 грн], яка заявлена до стягнення. Водночас додатково звернув увагу на обґрунтованість власного розрахунку, наданого у відзиві.

Вказав, що сума несплаченого податкового зобов`язання не є прямими збитками позивача в розумінні ст. 22 ЦК України та ст. 224 ГК України, й у спірних правовідносинах відсутній факт заподіяння позивачу збитків. Додатково відзначив, що позивач не має повноважень на звернення до суду з даним позовом, оскільки даний спір виник у публічно-правових відносинах.

10.11.2021, на стадії дослідження доказів, суд протокольною ухвалою оголосив перерву в засіданні до 01.12.2021.

29.11.2021 відповідач надав до суду письмові пояснення (вх. №31935/21), в яких прийшов до висновку, що позивач, надіславши відповідачу проект договору оренди земельної ділянки з щомісячним розміром орендної плати за землю, який складає 9540,38 грн, не визначився з ціною позову. Відповідач дійшов такого висновку, так як вказана у проекті договору сума є більшою ніж розрахована у позовній заяві сума за безпідставне користування відповідачем земельною ділянкою у місячному еквіваленті [7532,45 грн].

До пояснень відповідач додав податкову декларацію з плати за землю на 2021 р., на підставі якої зазначив, що місячна плата відповідача до бюджету становить 5453,09 грн. Додатково відповідач вказав, що загальна сума збитків позивача становить 33 809,16 грн. Разом з тим, під час розгляду справи відповідач пояснив, що земельний податок за 2021 р. ним фактично не сплачувався.

01.12.2021 розгляд справи відкладено на 09.12.2021.

06.12.2021 відповідач надав до суду додаткові пояснення (вх. №32760/21), де в черговий раз звернув увагу, що кадастровий номер присвоєно земельній ділянці 27.10.2020. Посилаючись на положення Податкового кодексу України, надав свої міркування щодо методики розрахунку орендної плати та плати за землю.

Судове засідання, яке було призначене на 09.12.2021, не відбулося у зв`язку з анонімним повідомленням про закладення вибухового пристрою в адміністративній будівлі суду, з огляду на що, ухвалою від 09.12.2021 суд переніс розгляд справи на 20.12.2021.

09.12.2021 позивач надав до суду заперечення (вх. №33281/21) на пояснення відповідача щодо наданих ним розрахунків, а також щодо періоду нарахування заборгованості.

17.12.2021 відповідач надав до суду письмово викладені міркування щодо підстав для відмови у позові (вх. №34188/21).

20.12.2021 позивач надав до суду клопотання, яким просив долучити до матеріалів справи додаток до Витягу з державного земельного кадастру земельної ділянки :02:007:0288.

Протокольною ухвалою від 20.12.2021 оголошено перерву в засіданні до 23.12.2021.

22.12.2021 від відповідача до суду надійшли додаткові докази (вх. №34803/21), а саме схеми земельної ділянки, на якій розташовано Торгівельний центр. Як вказав відповідач, у верхньому правому куті даних схем зазначені численні прибудови, площа яких завищує частку площі відповідача в площі будівлі. Відповідач дійшов висновку, що площа земельної ділянки Торгівельного центру є несформованою, а у задоволенні позову має бути відмовлено.

23.12.2021, після оголошення перерви на нараду в нарадчій кімнаті, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Рішенням Южненської міської ради №447-V від 22.08.2007 відповідачу разом з іншими суб`єктами підприємницької діяльності надано дозвіл на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 0,6118 га в спільну довгострокову оренду терміном на 10 років з визначенням дольової участі у загальній площі землекористування кожного власника приміщень «Торгового центру», для експлуатації та обслуговування будівлі «Торговий центр», розташованої за адресою: Одеська обл., м. Южне, пр. Леніна, 19, із земель територіальної громади м. Южного Одеської області. У п. 2 даного рішення вказано, що воно втрачає чинність у разі не замовлення проекту відведення зеельної ділянки у тримісячний термін.

Згідно з Договором купівлі-продажу приміщень шляхом викупу від 29.08.2000 (Т. 1, а.с. 12-13), укладеним між Фондом комунального майна Южненської міської ради Одеської області та ПП «Людвік-Юг», відповідачу передані у власність нежитлові приміщення, загальною площею 1198,8 кв.м, які знаходяться за адресою: Одеська обл., м. Южне, пр. Леніна, 19.

Вказаний договір купівлі-продажу посвідчено 29.08.2000 р. державним нотаріусом Южненської міської державної нотаріальної контори Одеської області Колосковою Т.І. (реєстровий №3708).

Згідно зі Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №1637 від 29.03.2011 (Т.1, а.с. 15), виданим Виконкомом Южненської міської ради, ПП «Людвік-Юг» є власником об`єкта за адресою: Одеська обл., м. Южне, пр. Леніна, 19-А, загальною площею 995,0 кв.м, літера «А», що являє собою вбудовані приміщення у двох рівнях, а саме: I поверх - група приміщень №103, ІІ поверх - група приміщень №216.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2017 №101238628 (Т. 1, а.с. 22-23) відповідачу на праві приватної власності належать торгові приміщення, загальною площею 995,0 кв.м, що розташовані за адресою: м. Южне, пр. Леніна, 19-А.

Рішенням Виконавчого комітету Южненської міської ради від 17.11.2015 р. №14-VII перейменовано частину просп. Леніна з пішохідною зоною, яка пролягає від вул. Будівельників до пр. Григорівського Десанту - на просп. Миру.

Як вбачається з Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.11.2020 №97-15-0.220-1663 (Т.1, а.с. 16):

- земельній ділянці з адресою: Одеська обл., м. Южне, просп. Миру, 19 присвоєно кадастровий номер :02:007:0288;

- категорія земель: землі житлової та громадської забудови;

- цільове призначення земельної ділянки: 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

- площа земельної ділянки: 5711 кв.м;

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2020 становить 18314320,35 грн.

В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/952/18 за позовом Южненської міської ради Одеської області до Приватного підприємства "Людвік-Юг" про стягнення 242 061,33 грн.

Отже, Южненська міська рада Одеської області вже зверталась до господарського суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Людвік-Юг" 242 061,33 грн. збитків, що спричинені позивачу використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Водночас позовні вимоги про стягнення збитків було заявлено за період з 01.01.2015 по 31.10.2017.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10 вересня 2018 року у справі №916/952/18 позов Южненської міської ради Одеської області задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "Людвік-Юг" на користь Южненської міської ради Одеської області збитки у розмірі 242 061 грн. 33 коп., судовий збір в розмірі 3630 грн. 92 коп. та інші судові витрати у розмірі 48 грн. 60 коп.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 рішення Господарського суду Одеської області від 10 вересня 2018 року у справі № 916/952/18 скасовано, відмовлено у задоволенні позову Южненської міської ради про стягнення з Приватного підприємства "Людвік-Юг" 242 061,33 грн.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін, зазначила про відсутність підстав для застосовування до спірних правовідносин у справі приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок. Разом з тим, судова колегія дійшла висновку про недоведеність позивачем розміру земельної ділянки, на якій розташовано торгівельний центр по пр-ту Миру, 19, у м. Южному, а також вартості нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки, правильного розміру належної відповідачу площі.

Крім того, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 у справі №916/952/18 було призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «Яка фактична площа земельної ділянки знаходиться під розміщенням та обслуговуванням нежитлової будівлі суспільно-побутового торгівельного центру, який знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Южне, пр. Миру (вул. Леніна), буд. 19 та яка її частина підлягає оплаті відповідачем Приватним підприємством "Людвік-Юг", який є власником приміщення згідно договору купівлі продажу від 29.08.2000 року №3708 площею 1019,18 кв.м?». Проведення експертизи було доручено Одеській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України».

За результатами проведеної комплексної судової земельно-технічної експертизи у господарській справі №916/952/18 судовим експертом було складено висновок №СЕ-2501-1-1099.19 від 05.12.2019 р., згідно з яким фактична площа земельної ділянки, що знаходиться під розміщенням нежитлової будівлі суспільно-побутового торговельного центру по просп. Миру (Леніна), буд. 19 в м. Южне Одеської області, за фактично сформованими межами на час здійснення огляду складає 0,8498 га, з яких 0,0893 га використовується Приватним підприємством «Людвік-Юг», що є власником приміщення згідно зі Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29.03.2011 №1637 площею 995,0 кв.м.

Судовим експертом під час проведення експертизи також встановлено, що загальна площа окремих приміщень суспільно-побутового торговельного центру по просп. Миру, 19 в м. Южне Одеської області, що належать різним власникам, у тому числі відповідачу, складає 4772,7 кв.м.

Отже, частка приміщень в будівлі Торгового центру, розташованого в м. Южне по пр. Миру, 19, які належать на праві власності відповідачу, становить 20,85% (995 / 4772,7 * 100).

Слід зазначити, що відповідач у відзиві спочатку не заперечував щодо належності йому 20,85% частки приміщень у Торговому центрі, надавши власний розрахунок заборгованості саме з такою відсотковою часткою (Т. 1, а.с. 148).

В подальшому відповідач, надавши свої міркування (Т. 1, а.с. 215-216) та додаткові докази (Т. 1, а.с. 222-224), зазначав іншу належну йому частку з загальної площі будівлі Торгового центру - 17,98%.

В наданій відповідачем схемі (Т. 1, а.с. 224) червоним кольором виділено ділянку, яка, на думку відповідача, не має відношення до Торгового центру та впливає на помилковість розрахунку належної йому частки приміщень. Аналогічна частина приміщень виділені червоним кольором на іншій схемі (Т. 1, а.с. 227 (зворотна сторона) - 228). Проте, суд відхиляє вказані доводи, розцінюючи їх як припущення відповідача. Разом з тим, як встановлено судом з пояснень сторін, вказана схема датована раніше ніж була сформована земельна ділянка.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Відповідно до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події.

Отже, у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначені правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17.

За приписами Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, за певною формулою (пункт 289.2 статті 289 ПК України).

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Отже, власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Відтак технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, якщо певні обставини можуть підтверджуватися тільки конкретно визначеними законодавством доказами, то такі докази слід вважати допустимими. Якщо обставини, які входять до предмета доказування, можуть бути підтверджені або спростовані доказами безвідносно до конкретних засобів доказування, то ці докази вважаються належними.

Судом встановлено, що земельній ділянці за адресою: Одеська обл., м. Южне, пр. Миру, 19, присвоєно кадастровий номер :02:007:0288, вона вважається сформованою з 27.10.2020 (є сформованим об`єктом цивільних прав). Частка належних відповідачу приміщень в будівлі Торгового центру становить 20,85%.

Відповідач не заперечував щодо фактичного використання вказаної земельної ділянки як до її формування та державної реєстрації, так і станом на час розгляду справи.

Доказів належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання відповідача на те, що договір оренди землі не підписано з вини Южненської міської ради (Т. 1, а.с. 216), не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки предметом даного спору не є питання щодо укладання договору оренди. Також, відповідачем не доведено належними доказами та не обґрунтовано на підставі яких правових норм ці обставини звільняють його від сплати заявленої у позові суми.

Позивачем надано суду розрахунок безпідставно збережених коштів за користування відповідачем земельною ділянкою за період з 01.05.2018 по 31.05.2021, виходячи з даних про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки [18 314 320,35 грн], ставки податку у розмірі 3%, та з урахуванням частки належних відповідачу приміщень в будівлі Торгового центру [20,85%].

Суд в цілому погоджується з методикою наданого розрахунку. Разом з тим, суд не згоден з періодом, за який має бути стягнута сума безпідставно збережених відповідачем коштів за користування земельною ділянкою.

Як вже було зазначено, земельна ділянка як об`єкт цивільних прав була сформована 27.10.2020 р. Тобто, датою початку розрахунку має бути саме 27.10.2020 р.

Тому, суд здійснив власний розрахунок суми безпідставно збережених коштів за період з 27.10.2020 по 31.05.2021:

ПеріодКількість днів в періодіНормативно-грошова оцінка землі, грнСтавка оренди, %Частка власності відповідача, %Сума безпідставно збережених коштів, грн
27.10.2020 - 31.12.20206618 314 320,35320,8520 657,65
01.01.2021 - 31.05.202115118 314 320,35320,8547 391,69
68 049,34
1) 18 314 320,35 * 3 * 66 * 0,2085 / 366 / 100 = 20 657,65 грн;

2) 18 314 320,35 * 3 * 151 * 0,2085 / 365 / 100 = 47 391,69 грн.

Крім того, суд враховує, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель на 2020 та 2021 роки становив 1,0.

Отже, сума безпідставно збережених коштів в період користування відповідачем земельною ділянкою з 27.10.2020 по 31.05.2021 складає 68 049,34 грн, у зв`язку з чим суд частково задовольняє позовні вимоги Южненської міської ради Одеського району Одеської області шляхом стягнення з ПП «Людвік-Юг» саме вказаної суми.

Серед іншого суд зазначає, що не погоджується з доводами ПП «Людвік-Юг» про публічно-правових характер даного спору.

Так, предметом позову у даній справі є стягнення коштів за період безпідставного користування відповідачем земельною ділянкою, що належить до сфери приватноправових відносин. За суб`єктним складом спір також є приватноправовим, оскільки сторонами спору є суб`єкт господарювання та орган місцевого самоврядування, який діє як представник власника у приватноправових земельних відносинах, а не як суб`єкт владних повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1020,74 грн витрат зі сплати судового збору.

Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v.Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v.Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року) (рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України").

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76, 77, 78, 80, 86, 123, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Южненської міської ради Одеського району Одеської області (65481, Одеська обл., м. Южне, проспект Григорівського Десанту, будинок 18; ) до Приватного підприємства "ЛЮДВІК-ЮГ" (65481, Одеська обл., місто Южне, проспект Миру, будинок 19-А; ) про стягнення 343 982,00 грн - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ЛЮДВІК-ЮГ" (65481, Одеська обл., місто Южне, проспект Миру, будинок 19-А; ) на користь Южненської міської ради Одеського району Одеської області (65481, Одеська обл., м. Южне, проспект Григорівського Десанту, будинок 18; ) 68 049,34 грн заборгованості, 1020,74 грн витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 23 грудня 2021 р. Повний текст рішення складено та підписано 04 січня 2022 р.

Суддя Р.В. Волков