судді Кібенко О.Р.
Справа № 902/968/19
1. Верховний Суд, розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Вінницької області від 12.08.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 у справі №902/968/19 за позовом АТ "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (далі - АТ "Вінницягаз") за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП або Регулятор) про стягнення 94 898 129,58 грн, вирішив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишенню рішень судів попередніх інстанцій без змін.
2. Не можу погодитися з ухваленою постановою. Вважаю, що Верховний Суд повинен був передати справу №902/968/19 на розгляд Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду на підставі ч.2 ст.302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
3. АТ "Укртрансгаз" подало позов до АТ "Вінницягаз" про стягнення заборгованості у зв`язку з тим, що відповідач порушив положення п.19 гл.6 розд. XIV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС). Позивач зазначає, що за результатами співставлення остаточних алокацій подач / відборів відповідачем природного газу до / з газотранспортної системи за березень-червень 2019 року АТ "Укртрансгаз" встановив наявність у відповідача небалансів (різниці між вказаними алокаціями подач / відборів природного газу), на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу за кожну газову добу звітного місяця.
4. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що транспортування природного газу може здійснюватися лише на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи (далі - оператор ГТС). Оскільки договір, укладений між позивачем та відповідачем, не був приведений у відповідність до типового договору транспортування природного газу в редакції, затвердженій постановою НКРЕКП від 27.12.2017 №1437, а тому не містить положень про регулювання щодобових небалансів, у відповідача відсутній обов`язок щодо їх оплати.
5. Вбачається, що, ухвалюючи рішення, колегія суддів дійшла помилкових висновків про відсутність підстав для відступлення від висновків, викладених в постановах Верховного Суду, на які посилалось АТ "Укртрансгаз" як на підставу касаційного оскарження відповідно до п.3 ч.2 ст.287 ГПК.
6. Так, скаржник посилався на необхідність відступлення від висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №904/5807/19, від 08.06.2021 у справі №904/5147/19, від 15.06.2021 у справі №915/2360/19, від 17.06.2021 у справі №924/1157/19.
7. Верховний Суд у цих постановах виходив з того, що на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами існував договір в редакції, яка не передбачала врегулювання щодобових небалансів, сторони не внесли відповідні зміни до вже існуючого договору в порядку, встановленому договором, а саме, письмово та з підписами уповноважених осіб. В позовній заяві позивач посилається на порушення пункту договору, відповідно до якого замовник має оплачувати послуги на умовах, зазначених в договорі, тоді як вказаний договір не передбачає вчинення дій щодо врегулювання щодобових небалансів та оплату такого балансування, а регулює лише визначення вартості місячного небалансу та порядок його оплати. Тому у відповідача відсутній обов`язок оплачувати щодобові небаланси.
8. Разом з тим, така позиція не відповідає як Кодексу ГТС, так і принципам функціонування ринку природного газу в Україні.
9. Частина 1 ст.32 Закону "Про ринок природного газу" (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних відносин) передбачає, що транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами.
10. З 01.03.2019 була введена в промислову експлуатацію інформаційна платформа, у зв`язку з чим газовий ринок України повністю перейшов на добове балансування відповідно до постанови НКРЕКП від 27.12.2017 №1437, якою були внесені відповідні зміни до Кодексу ГТС. Фактично цим рішенням Регулятора був змінений підхід до надання оператором ГТС послуг балансування - перехід з місячного на добове балансування. Тобто був змінений принцип функціонування сектору ринку газу щодо транспортування природного газу.
11. Перехід на добове балансування на ринку природного газу означає, що взаємодія між оператором ГТС та іншими учасниками ринку здійснюється винятково через інформаційну платформу оператора ГТС в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та з урахуванням положень договору транспортування природного газу (гл.3 розд.IV Кодексу ГТС). При цьому Кодекс ГТС не передбачав альтернативи надання послуг балансування - місячне балансування, зокрема для осіб, які не привели договір транспортування природного газу у відповідність до типового договору в новій редакції.
12. Кодекс ГТС є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України, а також є обов`язковим для застосування суб`єктами ринку природного газу, в тому числі позивачем та відповідачем (пункти 2, 3 Кодексу ГТС в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних відносин). Крім того, рішення Регулятора є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку природного газу відповідно до ст.4 Закону "Про ринок природного газу", ч.9 ст.14, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.17, п.5 ч.3 ст.19 Закону "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".
13. Крім того, пунктами 2.2, 2.5, 3.1, 3.2, 4.1, 4.2 договору транспортування природного газу передбачено, що послуги транспортування природного газу надаються відповідно до Кодексу ГТС.
14. Саме тому позивач та відповідач були зобов`язані здійснювати балансування відповідно до вимог Кодексу ГТС, яким впроваджене добове балансування.
15. Суди попередніх інстанцій встановили, що позивач та відповідач під час добового балансування подавали необхідні документи до інформаційної платформи, відповідач отримував послуги балансування та не подавав у зв`язку з цим жодних заперечень. Тому у відповідача виник обов`язок щодо оплати таких послуг на підставі п.19 гл.6 розд. XIV Кодексу ГТС.
16. Відсутність оплати відповідача за послуги транспортування природного газу (добового балансування), які той фактично отримав, призводить до того, що позивач втрачає належне йому майно - кошти без права на його повернення та наступну компенсацію.
17. Крім того, АТ "Укртрансгаз" посилався на необхідність відступлення від висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №927/276/18, від 10.04.2019 у справі №924/447/18, від 12.06.2019 у справі №920/344/18, від 09.10.2019 у справі №922/1382/18.
18. У цих постановах Верховний Суд застосовував положення Кодексу ГТС в редакції, що діяла до 01.03.2019, що передбачали надання послуг місячного балансування природного газу та не містили положень про право у оператора ГТС складати односторонні коригуючі акти наданих послуг.
19. Оскільки у цій справі підлягає застосуванню Кодекс ГТС в більш пізній редакції, що передбачає перехід на добове балансування, зазначені висновки Верховних Судів не є застосовними до спірних правовідносин.
20. З огляду на наведене, вважаю, що Верховний Суд повинен був передати справу №902/968/19 на розгляд Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду для відступлення від вищевказаних висновків Верховного Суду.
Окрему думку складено відповідно до ч.3 ст.34 Господарського процесуального кодексу України.
Суддя О. Кібенко