ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 Справа № 914/2789/21

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Бордюк Руслани Володимирівни, м. Червоноград Львівської області,
до відповідача :Фізичної особи-підприємця Бриковської Ганни Степанівни, с. Тарасівка Львівського району Львівської області,
про: стягнення 135?000,00 грн коштів, сплачених як авансовий платіж та 122,05 грн трьох відсотків річних.
За участю представників:
позивача:не з`явився,
відповідача:не з`явився.
1. Судові процедури.

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Фізичної особи-підприємця Бордюк Руслани Володимирівни до Фізичної особи-підприємця Бриковської Ганни Степанівни про стягнення 135?000,00 коштів, сплачених як авансовий платіж та 122,05 грн трьох відсотків річних.

1.2. Ухвалою суду від 27.09.2021 позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.10.2021.

1.3. На поштову адресу суду 01.10.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 3935/21 від 01.10.2021), згідно з якою заявник просить накласти арешт на автомобіль відповідача, належний їй на праві власності. Ухвалою суду від 04.10.2021 у задоволені зазначеної заяви відмовлено з підстав, вказаних у цій ухвалі.

1.4. 07 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів (вх. № 4049/21), в якій просить суд забезпечити докази шляхом витребування у Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» виписки по рахунку відповідача за період з 25.08.2021 по день надання відповіді, для підтвердження поступлення перерахованих коштів на її рахунок та їх витрат.

Ухвалою суду від 07.10.2021 розгляд заяви ФОП Бордюк Р. В. про забезпечення доказів призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.10.2021. Ухвалою суду від 12.10.2021 відмовлено у задоволенні поданої заяви з підстав наведених вказаній ухвалі.

1.5. 18 жовтня 2021 року до суду надійшла заява ФОП Бордюк Р. В. про відвід судді Трускавецького В. П. (вх. № 24102/21 від 18.10.2021). Того ж дня, ухвалою суду справу передано для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Суддею Запотічняк О. Д. 20.10.2021 постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви ФОП Бордюк Р. В. про відвід головуючого судді Трускавецького В. П. від розгляду справи № 914/2789/21.

1.6. На адресу суду 22.10.2021 надійшла заява (вх. № 24881/21 від 22.10.2021) позивача про проведення підготовчого засідання у даній справі за відсутності позивача та його представника. У вказаній заяві повідомлено суд, що позивач не вбачає необхідності брати участь у судовому засіданні, оскільки її позицію викладено у поданих до суду документах. Також, зазначено, що підтримує усі свої клопотання, підготовче провадження просить закрити 26.10.2021 і призначити справу до судового розгляду. Одночасно, позивач долучив до матеріалів справи екземпляр договору про надання професійної правничої допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер та копію платіжного доручення.

26 жовтня 2021 року представником відповідача подану заяву про поновлення строку долучення письмових доказів та подання відзиву на позовну заяву (вх. № 25087/21 від 26.10.2021). Також, до заяви долучено копію свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер.

У підготовчому засіданні представник відповідача підтримала подану заяву (вх. № 25087/21 від 26.10.2021) та просила відкласти дане засідання для надання можливості подати відзив на позовну заяву. Про поважність пропуску строку для подання відзиву зазначила, що перебувала на тривалому лікуванні у зв`язку із захворюванням на РНК SARS-CoV-2, на підтвердження зазначеного факту було попередньо надано результати лабораторних досліджень.

Ухвалою суду від 26.10.2021 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про поновлення строку на долучення письмових доказів та подання відзиву на позовну заяву, клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання задоволено, підготовче засідання відкладено на 09.11.2021 та викликано у підготовче засідання учасників процесу Фізичну особу-підприємця Бордюк Руслану Володимирівну та Фізичну особу-підприємця Бриковську Ганну Степанівну.

1.7. Відповідач 04.11.2021 подав до суду відзив на позов, згідно з яким просить відмовити у задоволенні даного позову повністю.

09 листопада 2021 року позивачем подано відповідь на відзив, а відповідачем клопотання про допит свідків, до якого долучено нотаріально посвідчені заяви свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Підготовче засідання 09.11.2021 було відкладено до 22.11.2021.

1.8. 18 листопада 2021 року до суду відповідачем подано клопотання про поновлення строку на подання заяви про допит свідків та подання відзиву на позовну заяву.

Заявник просить допитати свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо обставин продажу та придбання меблів з правом оренди, де мала бажання і хотіла працювати ОСОБА_3 , в тому числі щодо роботи та співпраці в салоні, де знаходились меблі.

Також, 18.11.2021 від позивача надійшла заява-клопотання (вх. № 27539/21 від 18.11.2021) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Окрім того, у даній заяві позивач не заперечуєте проти виклику свідків, проте вказує, що для всебічного та повного дослідження обставин справи просить витребувати у відповідача копії договорів, на підставі яких свідки працювали в салоні.

У підготовчому засіданні 22.11.2021, врахувавши позиції сторін щодо поданих заяв свідків, беручи до уваги те, що повідомлені у таких заявах обставини не містять належного підтвердження у матеріалах справи, різняться із позиціями сторін щодо фактичних обставин справи, суд вирішив за необхідне викликати свідків ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ; паспорт № НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 ; паспорт серія НОМЕР_4 ) з власної ініціативи для з`ясування дійсних обставин справи, і в подальшому прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній справі з урахування усіх обставин.

Також, у зазначеному засіданні, судом задоволено заявлене позивачем клопотання про витребування договорів, на підставі яких ОСОБА_2 та ОСОБА_1 працювали у салоні, та постановлено витребувати вказані договори, копії яких подати відповідачем для долучення до матеріалів справи, а оригінали для огляду в судовому засіданні.

Відтак, вирішивши завдання підготовчого провадження передбачені статтею 177 Господарського процесуального кодексу України, з`ясувавши усі питання передбачені частиною 2 статтею 182 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи закінчення строків підготовчого провадження та надавши учасникам процесу можливість реалізувати їхні права і виконати процесуальні обов`язки, суд ухвалою від 22.11.2021 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 07.12.2021.

1.9. У судове засідання 07.12.2021 сторони забезпечили явку повноважних представників, також, у зазначене засідання з`явились свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Представником відповідача повідомлено, що ФОП Бриковська Г. С перебуває за кордоном, тому не може виконати вимоги ухвали суду 22.11.2021 в частині надання договорів, на підставі яких свідки працювали у салоні, проте зобов`язується виконати вимоги суду одразу після повернення до України. Сторони не заперечили проти розгляду справи у даному судовому засіданні, надали усні пояснення щодо суті спору та задали питання свідками.

Окрім показань, викладених в заявах свідків, останні повідомили суду і це ж підтвердила особисто позивач, присутня у судовому засіданні, що вони не знайомі особисто з позивачем ОСОБА_3 . Окрім того, інформацію щодо бажання придбати почивачем - ФОП Бордюк Русланою Володимирівною у відповідача ФОП Бриковської Ганни Степанівни, свідки особисто не чули, а про це їм повідомила відповідачка.

За наслідками даного судового засідання, протокольною ухвалою оголошено перерву з розгляду справи по суті до 13.12.2021.

13 грудня 2021 року суду надійшли: пояснення позивача (вх. № 29970/21), заява відповідача (вх. № 30024/21) на виконання вимог ухвали суду від 22.11.2021, згідно з якою додаються копії Договору оренди приміщення від 31.05.2021 та Договору оренди нежитлового приміщення від 01.06.2021 на підставі яких свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 працювали у салоні.

1.10. В силу приписів статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Крім того, суд враховує, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суд з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Водночас, необґрунтоване відкладення розгляду справи призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

1.11. Враховуючи неявку учасників справи у судове засідання з розгляду справи по суті 13.12.2021 та те, що подані у цій справі докази дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), якими учасники справи обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення щодо заявлених вимог, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань від учасників процесу, які б опосередковували рух справи, з урахуванням строків розгляду справи, суд дійшов висновку розглянути спір по суті у даному судовому засіданні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

У судовому засіданні 13.12.2021 підписано вступну та резолютивну частини рішення, без її проголошення.

2. Аргументи сторін.

2.1. Позивач у справі ФОП Бордюк Р. В. звернулася з позовом до суду, в обґрунтування якого зазначає про те, що маючи намір здійснювати підприємницьку діяльність в сфері надання послуг перукарями та салонами краси, вирішила придбати в комплексі, як єдине ціле, рухоме майно у ФОП Бриковської Г. С. за суму, еквівалентну 5?500 доларів США. За попередньою усною домовленістю, для підтвердження таких намірів та з метою укладення між ними письмового договору купівлі-продажу в майбутньому, позивачем здійснено перерахування на банківський рахунок ФОП Бриковської Г. С. 5 тис. доларів США по курсу 27 грн. за 1 долар, що становить 135?000,00 грн. Однак, в подальшому, відповідач почала порушувати досягнуті домовленості, ухилялася від укладення письмового договору і передачі майна, а також відмовилась повернути отримані кошті у добровільному порядку. Відтак, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення 135?000,00 грн коштів, сплачених як авансовий платіж та 122,05 грн трьох відсотків річних.

2.2. Відповідач ФОП Бриковська Г. С. у поданому відзиві на позов вказала, що повністю не погоджується із наведеними у позові обставинами з таких підстав:

- позивач сплатила кошти за матеріали та обладнання, що підтверджується платіжними дорученнями, де вказано призначення платежу: за обладнання та матеріали згідно договору, проте факту укладення договору нічим не доведено;

- відповідачем не вчинялось жодних перешкод та не обмежувався доступ до матеріалів та обладнання, оскільки вони зберігались в орендованому приміщенні, де хотіла здійснювати свою діяльність позивач, до вересня 2021 року про що останній було достовірно відомо;

- 29 вересня 2021 року відповідачем на адресу позивача Новою поштою було надіслано, оплачене обладнання та матеріали, а саме: шафи 2 шт., столи 3 шт., стільці 4 шт., рецепція 1 шт., вішалка 1 шт., поличка для лаків 3 шт., тумби 3 шт., масажна кушетка 1 шт., в коробці 40 матеріалів для манікюру, воскоплав уф, лампа витяжка д, що підтверджується експрес накладною Нової пошти, що долучена до матеріалів справи. Тому, відповідач вважає, що усні домовленості виконані, від договору вона не відмовляється, а відтак не погоджується із стягненням заявленої суми та 3 % річних.

3. Обставини справи.

3.1. У серпні 2021 року між позивачем та відповідачем попередньо в усній формі узгоджено намір укладення договору купівлі-продажу обладнання та матеріалів, необхідних для здійснення підприємницької діяльності в сфері надання послуг перукарями та салонами краси. Згідно домовленості, позивач мала займатись зазначеною діяльністю у салоні краси відповідача у м. Львові на вул. Шпитальній 26/2 з жовтня 2021 року. Даним приміщення ФОП Бриковська Г. С. користувалась за Договором оренди приміщення від 31.05.2021, укладеного між нею та Міклушом Степаном Андрійовичем. Відповідач мала намір продати все рухоме майно, необхідне для функціонування зазначеного салону, а також допомогти в організації його роботи.

3.2. За попередньою домовленістю, для підтвердження таких намірів та з метою укладення між сторонами письмового договору купівлі-продажу в майбутньому, позивачем протягом 26-30 серпня 2021 року на рахунок відповідача було здійснено перерахунок 135?000,00 грн. авансу, що підтверджується платіжними дорученнями:

- № 75 від 26.08.2021 на суму 500,00 грн., призначення платежу: попередня оплата за обладнання та матеріали згідно договору;

- № 76 від 26.08.2021 на суму 29?500,00 грн., призначення платежу: попередня оплата за обладнання та матеріали згідно договору;

- № 77 від 30.08.2021 на суму 105?000,00 грн., призначення платежу: оплата за обладнання та матеріали згідно договору.

3.3. 03 вересня 2021 року позивач звернулась до відповідача із претензією/вимогою про повернення коштів, у якій зазначила, що оскільки на даний момент відповідач почала ухилятись від виконання домовленостей, вона відмовляється від укладення договору купівлі-продажу майна та просить негайно, не пізніше 7-семи днів з моменту отримання цієї претензії, повернути сплачений авансовий платіж у розмірі 135?000,00 грн. Докази надіслання долучено до матеріалів справи (копія накладної № 951 від 04.09.2021).

Відповіді на зазначену претензію/вимогу відповідач не надала та сплачені кошти позивачу не повернула.

3.4. Для відновлення порушених прав та законних інтересів позивач 13.09.2021 звернулася до суду із даним позовом.

3.5. 29 вересня 2021 року відповідачем на адресу позивача (м. Червоноград, вул. Корольова, 1/26) Новою поштою було надіслано обладнання та матеріали, а саме: шафи 2 шт., столи 3 шт., стільці 4 шт., рецепція 1 шт., вішалка 1 шт., поличка для лаків 3 шт., тумби 3 шт., масажна кушетка 1 шт., в коробці 40 матеріалів для манікюру, воскоплав уф, лампа витяжка д, що підтверджується копією експрес-накладної Нової пошти № 8012 від 29.09.2021, що долучена до матеріалів справи.

4. Позиція суду.

4.1. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з положеннями статей 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як визначено частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, позивач шляхом перерахування коштів, а відповідач шляхом прийняття такої оплати, взяли на себе зобов`язань щодо виконання домовленостей, створили певні права та обов`язки, які аналогічні цивільним правам та обов`язкам сторін за договором купівлі-продажу.

4.2. Частиною 1 статті 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (стаття 664 ЦК України).

Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

Отже, зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. У даному випадку, позивачем обрано такий варіант поведінки як повернення суми попередньої оплати товару.

4.3. Як встановлено судом, та не заперечується сторонами позивачем здійснено оплату за товар у сумі 135?000,00 грн на користь відповідача.

Оскільки договір купівлі-продажу між сторонами у справі так і не було укладено, а існувала лише усна домовленість укласти такий договір в майбутньому, при цьому сторонами не було дотримано положень ч. 3 ст. 635 ЦК України та ч. 1 ст. 657 ЦК України щодо укладення попереднього та основного договорів в письмовій формі та їх нотаріального посвідчення, передана відповідачу грошова сума у розмірі 135?000,00 грн є авансом.

За відсутності доказів повернення відповідачем авансового платежу, сплаченого згідно з платіжними дорученнями № 75 від 26.08.2021, № 76 від 26.08.2021 та № 77 від 30.08.2021 на загальну суму 135?000,00 грн у добровільному порядку, та пред`явлення позивачем позову у цій справі, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення заявленої суми.

4.4. Згідно з частинами 1 та 4 статті 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

У цьому випадку показання свідка, які стосуються обставин, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а саме: фактів перемовин позивача і відповідача з приводу купівлі рухомого майна, і, зокрема, виконання відповідачем досягнутих між позивачем і відповідачем усних домовленостей ґрунтуються на повідомленнях іншої особи ФОП Бриковської Ганни Степанівни, а тому не є доказом.

Отже, показання свідків, що ґрунтуються на повідомленні інших осіб, не беруться судом до уваги (ч. 4. Ст. 87 ГПК України).

4.5. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У вищевказаній статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Розпорядження цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інакше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Розглянувши заявлені вимоги позивача про стягнення 122,05 грн трьох відсотків річних та перевіривши наданий стороною розрахунок, суд встановив, що такий здійснено правильно, а тому заявлена вимога також є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Однак, щодо викладеного позивачем у пункті 2 прохальної частини позову прохання про збільшення суми 3 % річних «на день ухвалення рішення» суд зазначає наступне.

Стаття 238 ГПК України визначає зміст судового рішення та встановлює, що саме повинно/може бути зазначено в судовому рішенні.

Згідно приписів ч. 10 ст. 238 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Тобто, вимога про зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення не є самостійною позовною вимогою немайнового характеру, яка повинна оплачуватись судовим збором в розумінні норм ГПК України, оскільки вказана вимога заявляється безпосередньо не до відповідача у справі, а є за своєю правовою природою клопотанням позивача заявленими до суду про використання останнім передбаченого ч. 10 ст. 238 ГПК України відповідного права.

Таким чином, зазначаючи в тексті судового рішення про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, суд лише використовує своє право на вчинення дій встановлене ч. 10 ст. 238 ГПК України.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що нормами процесуального закону не передбачено можливість визначення у рішенні суду нарахування 3 % річних «до моменту ухвалення рішення», така правова конструкція не закріплюється законодавцем ні в матеріальному, ні в процесуальному законах.

Відтак, суд вважає за необхідне, відмовити позивачу у задоволенні клопотання про здійснення нарахування 3 % річних до моменту ухвалення рішення.

4.6. Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

5. Судові витрати.

5.1. Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до абзацу 1 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має, сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

5.2. У тексті позовної заяви позивач зазначає, під час розгляду справи судом розраховує понести судові витрати, що включають в себе, зокрема, 13000,00 грн витрат на правову допомогу, які він у пункті 3 прохальної частини позовної заяви також просить стягнути з відповідача.

Заявою від 22.10.2021 (вх. № 24881/21) позивач додав до матеріалів справи документи на представництво її інтересів адвокатом Бордюком М. Й.: Договір № 2021/09/07 про надання професійної правничої допомоги від 07.09.2021, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 286 від 07.06.1994, ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1097477 та докази сплати витрат на правову допомогу в розмірі 13?000,00 грн. Крім того, для визначення розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, до заяви від 13.12.2021 (вх. № 29982/21) долучено Детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) по справі № 914/2789/21 від 09.12.2021.

5.3. Як досліджено судом, між ФОП Бордюк Р. В. та Бордюком М. Й. 07.09.2021 було укладено Договір № 2021/09/07 про надання професійної правничої допомоги (представництво інтересів). Відповідно до умов зазначеного Договору, сторони погодили, що ФОП Бордюк Р. В. доручає, а адвокат Бордюк М. Й. приймає на себе обов`язки по наданню усної та письмової консультативно-правової допомоги, підготовці необхідних процесуальних документів позовної заяви, заяв, звернень, заперечень, відзивів, пояснень, інших, витребування документів та по представництву інтересів ФОП Бордюк Р. В. у справі за її позовом до ФОП Бриковської Г. С. про стягнення коштів, сплачених в якості авансового платежу, та 3 % річних. При цьому адвокат наділяється усіма правами представника в усіх підприємствах, установах і організаціях, в т. ч. в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції.

5.4. Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. (Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 п. 5.33., п. 5.36.).

Відтак, розмір адвокатського гонорару, порядок його обчислення та сплати має бути чітко прописаний в Договорі про надання правової допомоги.

Разом з тим, Договір № 2021/09/07 про надання професійної правничої допомоги (представництво інтересів) від 07.09.2021 не містить положень про розмір та порядок обчислення гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою № 914/2789/21.

Позивачем до заяви від 22.10.2021 (вх. № 24881/21) долучено платіжне доручення № 94 від 20.10.2021 на суму 13?000,00 грн, в призначенні платежу якого зазначено: «Оплата за правову допомогу, згідно договору № 2021/09/07 від 07.09.2021», а отримувачем вказано: «ТзОВ Юридичний центр», однак, як вбачається із ордеру на надання правничої (правової) допомоги № 1097477, останній виданий адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально, а не у будь-якій іншій організаційно правовій формі. Вказана обставина є підставою вважати, що дане платіжне доручення не може бути належним доказом здійснення позивачем оплати витрат на правову допомогу на користь безпосередньо адвоката Бордюка М. Й.

Щодо Детального опису виконаних робіт (наданих послуг) по справі № 914/2789/21 від 09.12.2021, то представником позивача вказано, що ним виконано наступні роботи та надані послуги:

- з`ясування предмета спору, на що було витрачено 2 год.;

- збір та аналіз доказів 6 год.;

- підготовка позовної заяви в суд 6 год.;

- підготовка відповіді на відзив 5 год.;

- складання інших процесуальних документів (зокрема, заяв, клопотань) у суд першої інстанції 8 год.

Таким чином, як зазначає представник позивача, ним на виконання умов договору про правову допомогу (представництво) було затрачено 27 год. Додатково був затрачений час на безпосереднє представництво інтересів ФОП Бордюк Р. В. в судовому засіданні по даній справі.

Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані докази, що договір про надання правової допомоги був виконаний, на підтвердження його виконання подається акт виконаних робіт, специфікація чи рахунок з детальним описом робіт, які були виконані адвокатом, однак суду, представником позивача, наданий детальний опис без чіткого зазначення вартості тої чи іншої послуги та порядку її розрахунку. Також, суд зазначає, що відображена у цьому доказі інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг), тощо, не повністю відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, оскільки, як підтверджується наявними матеріалами справи, наприклад, позовна заява з додатками, відповідь на відзив відповідача, та інші заяви та клопотання позивача підписані та завірені особисто ФОП Бордюк Р. В.

5.5. Тому, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що фактичні витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтверджені належними доказами, зокрема відповідними квитанціями чи будь-якими іншими платіжними документами, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

5.6. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає стягненню 2'270,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 81, 87, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бриковської Ганни Степанівни ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь Фізичної особи-підприємця Бордюк Руслани Володимирівни ( АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) 135?000,00 грн коштів, сплачених як авансовий платіж, 122,05 грн трьох відсотків річних та 2'270,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 23.12.2021.

Суддя Трускавецький В.П.