РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2021Справа № 910/12957/21
За позовом Науково-виробничого фермерського господарства "Компанія Маїс"

до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд"

про стягнення 869040,89 грн.

та за зустрічним позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд"

до Науково-виробничого фермерського господарства "Компанія Маїс"

про стягнення 943005,67 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Єременок О.В.

Представники учасників справи:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Лисенко В.В.

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Медвідь Л.М.

В судовому засіданні 23.12.2021 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України прийнято скорочене рішення суду

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Науково-виробниче фермерське господарство "Компанія Маїс" (далі НВФГ "Компанія Маїс") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" (далі ДПзІІ "Сантрейд") про стягнення 869040,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ДПзІІ "Сантрейд" зобов`язань за договором № 60421651 від 21.07.2020, в часині оплати поставленого НВФГ "Компанія Маїс" товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.09.2021 від НВФГ "Компанія Маїс" через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 16.08.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Надано відповідачу строк на подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

21.09.2021 відповідачем за первісним позовом подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на невиконання НВФГ "Компанія Маїс" своїх зобов`язань за спірним договором щодо поставки всієї кількості товару, встановленої пунктом 3.1 договору, у строки, встановлені пунктом 5.2 договору, що відповідно до вимог підпункту ІІІ пункту 6.4.1 договору є підставою для призупинення здійснення відповідачем платежів на користь позивача за первісним позовом.

Крім того, 21.09.2021 до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява ДПзІІ "Сантрейд" про стягнення з НВФГ "Компанія Маїс" 346171,73 грн пені та 596833,94 грн штрафу, нарахованих за прострочення поставки товару, у зв`язку з порушенням умов договору поставки від 21.07.2020 № 60421651.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду та об`єднано зустрічну позовну заяву ДПзІІ "Сантрейд" до НВФГ "Компанія Маїс" про стягнення 943005,67 грн в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/12957/21.

Ухвалою суду від 27.09.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.11.2021.

04.10.2021 від позивача за первісним позовом до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій останній просив також стягнути з ДПзІІ "Сантрейд" 25 285,52 грн пені та 4 642,82 грн 3% річних.

05.10.2021 від НВФГ "Компанія Маїс" до суду надійшла відповідь на відзив, у якій останнє не погодилось з розрахунком та визначеним об`ємом недопоставленого товару у кількості 332,67 метричних тон, на підставі того, що відповідно до умов договору, зобов`язався поставити 800 метричних тон товару за опціоном (правом продати) +5,0/-5,0% від визначеного об`єму, з вибором позивача за первісним позовом. У зв`язку з чим, НВФГ "Компанія Маїс" вважає, що використало право визначене опціоном на зміну загального об`єму товару, який підлягав поставці у сторону зменшення "-0,5%" від визначеної кількості 800 метричних тон і відповідно належним загальним об`ємом, що підлягав обов`язковій поставці є об`єм 760 тон (800,00 5%), а відповідно об`єм недопоставленого товару становить 292,67 метричних тон (760 467,33). Крім того, позивач за первісним позовом вважає, що призупинення ДПзІІ "Сантрейд" здійснення розрахунку не може застосовуватись як засіб спонукання для здійснення поставки всього об`єму товару визначеного у спірному договорі.

12.10.2021 НВФГ "Компанія Маїс" подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому останнє зазначило, що позивачем за зустрічним позовом невірно розраховано вартість недопоставленого товару та відповідно завищено нараховану суму штрафних санкцій. Також даний відзив містить клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

26.10.2021 позивачем за зустрічним позовом подано до суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій останній наголошував на відсутність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій. Розмір нарахованих у зустрічному позові штрафу та пені є справедливою компенсацією за допущене відповідачем за зустрічним позовом порушення зобов`язання з поставки товару за спірним договором.

Також, 26.10.2021 ДПзІІ "Сантрейд" подано до суду відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якому останнє вказує, що заява позивача за первісним позовом про збільшення позовних вимог, в якій НВФГ "Компанія Маїс" заявлено нові позовні вимоги про стягнення пені та 3% річних, подана з порушенням приписів статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), оскільки направлена на одночасну зміну підстав та предмету позову.

У засіданні 23.09.2021 відповідач заперечував щодо заяви позивача про збільшення позовних вимог, а позивач заяву підтримував.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В заяві про збільшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 25285,52 грн та 3 % річних в розмірі 4642,82 грн, нараховані за період з 29.07.2021 по 01.10.2021.

Враховуючи, що при подачі позову позивачем була заявлена до стягнення тільки основна сума боргу, а у заяві про збільшення розміру позовних вимог позивач заявив нові позовні вимоги про стягнення пені та 3 % річних, суд протокольною ухвалою відмовив в прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог.

У засіданні 04.11.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 18.11.2021.

16.11.2021 від ДПзІІ "Сантрейд" надійшли заперечення на відзив на зустрічну позовну заяву та письмові пояснення щодо прийняття додаткових доказів та заперечень поданих НВФГ "Компанія Маїс".

У засіданні 18.11.2021 судом долучено письмові пояснення відповідача щодо прийняття додаткових доказів та заперечень поданих позивачем до матеріалів справи та поновлено строк на їх подачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 16.12.2021.

15.12.2021 до суду надійшло клопотання ДПзІІ "Сантрейд" про долучення доказів.

У засіданні 16.12.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 23.12.2021.

В судовому засіданні 23.12.2021 позивач за первісним позовом підтримав обставини, викладені в заявах по суті справи на підтвердження позовних вимог.

Представник відповідача за первісним позовом проти позову заперечував, з підстав викладених у заявах по суті спору.

Представник позивача за зустрічним позовом підтримав зустрічні позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Представник відповідача за зустрічним позовом проти зустрічних позовних вимог заперечував з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах позивач за первісним позовом підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити первісний позов.

Представник відповідача за первісним позовом просив у первісному позові відмовити.

Позивач за зустрічним позовом підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити зустрічний позов.

Представник відповідача за зустрічним позовом просив у зустрічному позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2020 між ДПзІІ "Сантрейд" та НВФГ "Компанія Маїс" було укладено договір поставки № 60421651, за умовами якого останнє зобов`язується продати та поставити, а позивач за первісним позовом оплатити та прийняти товар (соняшник урожаю 2020 року), насипом, відповідно до умов цього договору.

Додатковими угодами від 21.07.2020 № 1, від 27.10.2020 № 60444380, від 28.10.2020 № 60444386, від 29.10.2020 № 60444611, від 31.10.2020 № 60444662 та від 02.11.2020 № 60444889, сторони дійшли згоди внести зміни до договору поставки від 21.07.2020 № 60421651, зокрема щодо вартості метричної тони товару.

Відповідно до пункту 3.1 договору продавець зобов`язується поставити 800 метричних тон з опціоном +5,0/-5,0 % за вибором продавця.

Ціна товару підлягає коригуванню на підставі та на умовах визначених розділом 4 договору.

Згідно з пунктом 4.1 договору, базова ціна товару без податку на додану вартість (ПДВ) за цим договором складає 8970,336 грн за одну метричну тону. Базова ціна товару з ПДВ за цим договором складає 10764,43 грн за одну метричну тону, що є еквівалентом 390 доларів США на дату укладення цього договору згідно офіційного курсу Національного Банку України у розмірі 27.6011 грн/долар США.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що загальна базова вартість товару складає: без ПДВ 7176286,00 грн, загальна базова вартість товару з ПДВ складає 8611543,00 грн +5,0/-5,0% згідно з пунктом 3.1 договору. Загальна базова вартість товару може бути змінена в результаті можливого перерахунку базової ціни товару згідно пункту 4.1 цього договору.

За умовами пункту 4.3 договору, у базову ціну товару входять всі транспортні витрати на доставку товару до пункту поставки, а також всі інші витрати продавця, понесені ним до моменту поставки товару на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору, продавець зобов`язується здійснити поставку автомобільним транспортом товару на умовах DAP (поставлено в місці), відповідно до правил Інкотермс 2020, поставлено на ПрАТзІІ "ДОЕЗ", згідно реквізитів поставки, які зазначені в цьому договорі, або в окремих інструкціях покупця.

У пункті 5.2 договору сторони визначили, що продавець зобов`язується поставити весь об`єм товару за реквізитами поставки, вказаними у пункті 5.1 у строк з 24.08.2020 до 03.11.2020, обидві дати включно. Вантажовідправником товару є особа, яка зазначена у відповідній транспортній накладній.

Датою поставки та момент переходу права власності вважається дата документальної (у відповідній товарно-транспортній накладній та/чи акті приймання-передачі) фіксації факту видачі перевізником товару вантажоотримувачу у пункті поставки. Кількість та якість товару визначаються у пункті поставки та є остаточними згідно даних вантажоотримувача, зокрема, згідно реєстру вивантаження транспортних засобів та результатів досліджень лабораторії вантажоотримувача. Продавець зобов`язаний надавати покупцю відповідні видаткові та податкові накладні згідно фактичної кількості товару, що була визначена у пункті поставки (пункти 5.3, 5.4 договору).

Згідно з пунктом 6.1 договору, покупець здійснює оплату в українських гривнях шляхом банківського переказу вартості товару на поточний банківський рахунок продавця. Покупець зобов`язується проводити оплату кожної партії товару у два етапи:

- 80 % вартості відповідної партії товару сплачується покупцем протягом 2-х робочих днів з дати поставки товару і визначення фактичної кількості та якості поставленого товару згідно умов цього договору, а також, після отримання покупцем усіх документів на товар, що визначені у пункті 6.1.1 цього договору;

- остаточний розрахунок проводиться покупцем протягом 2-х робочих днів після: а) отримання покупцем документів, що визначені у пунктах 6.1.1, 6.1.2, а також після б) завершення здійснення покупцем перевірки правильності реєстрації продавцем відповідної податкової накладної в ЄРПН (стаття 8 цього договору), за умови відсутності порушень з боку продавця встановлених законодавством вимого щодо реєстрації та належного заповнення податкових накладних.

Відповідно до пункту 6.1.1 договору, документи для часткової оплати:

а) товарно-транспортні накладні на товар з відміткою вантажоотримувача про прийняття товару по кількості та якості;

б) оригінал акта перерахунку ціни відповідної партії товару;

в) засвідчена печаткою продавця копія реєстру вантажоотримувача про вивантаження транспортних засобів із зазначенням ваги та якості прийнятого товару;

г) оригінал видаткової накладної або акта приймання-передачі на відповідну фактичну кількість поставленого товару;

д) оригінал чи засвідчена продавцем копія рахунку на оплату вартості поставленого товару за ціною згідно з актом перерахунку ціни відповідної партії товару.

Згідно з пунктом 6.1.2 договору, документи для остаточної оплати:

а) оригінал рахунку на оплату вартості отриманого товару за ціною згідно з актом перерахунку ціна відповідної партії товару;

б) засвідчена підписом та печаткою продавця роздруківка електронної квитанції про реєстрацію продавцем відповідної податкової накладної у ЄРПН;

в) оригінали відвантажувальних документів, визначені в пункті 6.1.1 цього договору.

Днем оплати вважається дата списання грошових коштів з банківського рахунку покупця на користь постачальника (пункт 6.2 договору).

Відповідно до пункту 11.1 договору, останній вступає в силу з дати підписання та діє до повного виконання своїх зобов`язань. У випадку поставки всього об`єму товару продавцем в строки по договору, строк дії договору вважається продовженим до моменту оплати поставленого товару.

Згідно з пунктом 11.5 договору, цей договір, а також будь-які доповнення, додаткові угоди та інші зміни до цього договору вважатимуться чинними та зобов`язуючими для сторін лише в разі, якщо такі домовленості: а) оформлені у письмовій формі; б) підписані уповноваженими представниками усіх сторін та в) скріпленні печатками усіх сторін. Сторони також домовилися, що усі первинні документи, які можуть складатися на виконання цього договору, повинні відповідати вимогам, які звичайно ставляться до таких документів чинним законодавством України, зокрема, але не виключно, такі документи повинні містити інформацію про зміст, обсяг та одиницю виміру відповідної господарської операції, містити зазначення посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, а також бути підписаними уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін

На підтвердження обставин щодо поставки товару позивачем за первісним позовом та його отримання відповідачем за первісним позовом до матеріалів справи долучено копії видаткових накладних: від 27.10.2020 № 1470 на суму 578819,03 грн, від 28.10.2020 № 1471 на суму 967832,64 грн, від 29.10.2020 № 1474 на суму 1256784,49 грн, від 30.10.2020 № 1477 на суму 1121453,95 грн, від 31.10.2020 № 2020 на суму 745672,51 грн, від 02.11.2020 № 1479 на суму 420796,64 грн. Крім того, на підтвердження поставки товару, позивачем долучено копії: товарно-транспортної накладної від 27.10.2020 № МС000002460, товарно-транспортної накладної від 27.10.2020 № МС000002455, акта перерахунку ціни партії товару, поставленого згідно видаткової накладної № 1470, товарно-транспортної накладної від 28.10.2020 № МС000002467, товарно-транспортної накладної від 28.10.2020 № МС000002468, товарно-транспортної накладної від 28.10.2020 № МС000002465, акта перерахунку ціни партії товару, поставленого згідно видаткової накладної № 1471, товарно-транспортної накладної від 29.10.2020 № МС000002471, товарно-транспортної накладної від 29.10.2020 № МС000002470, товарно-транспортної накладної від 29.10.2020 № МС000002473, акта перерахунку ціни партії товару, поставленого згідно видаткової накладної № 1474, товарно-транспортної накладної від 30.10.2020 № МС000002479, товарно-транспортної накладної від 30.10.2020 № МС000002478, товарно-транспортної накладної від 30.10.2020 № МС000002476, акта перерахунку ціни партії товару, поставленого згідно видаткової накладної № 1477, товарно-транспортної накладної від 31.10.2020 № МС000002490, товарно-транспортної накладної від 30.10.2020 № МС000002489, акта перерахунку ціни партії товару, поставленого згідно видаткової накладної № 1478, товарно-транспортної накладної від 02.11.2020 № МС000002491, акта перерахунку ціни партії товару, поставленого згідно видаткової накладної № 1479, а також рахунків на оплату: від 27.10.2020 № 1337, від 28.10.2020 № 1338, від 29.10.2020 № 1344, від 30.10.2020 № 1352, від 31.10.2020 № 1353, від 02.11.2020 № 1362, та квитанцій, що підтверджують реєстрацію відповідних податкових накладних.

Разом було поставлено товар у загальній кількості 467,33 тон, на суму 4942128,48 грн.

Відповідачем за первісним позовом було сплачено на розрахунковий рахунок НВФГ "Компанія Маїс" грошові кошти у загальному розмірі 4073087,56 грн, що підтверджується відповідними банківськими виписками по рахунку останнього, а також актом звірки взаємних розрахунків станом за період з 01.10.2020 по 17.11.2020. Вказаний акт підписаний та скріплений печатками обох контрагентів.

У зв`язку з тим, що позивач за первісним позовом здійснив передачу необхідних документів відповідачу за первісним позовом способом затвердженим практикою документообігу, що склалася між ДПзІІ "Сантрейд" та НВФГ "Компанія Маїс" у результаті багаторічної позитивної співпраці, а не у спосіб, який визначено умовами договору, у НВФГ "Компанія Маїс" як наслідок відсутні належні докази надання у період з 27.10.2020 по 05.11.2020 відповідачу за первісним позовом та отримання останнім документів визначених умовами договору для здійснення остаточного розрахунку за поставлений товар.

З метою здійснення належної передачі документів, визначених у пунктах 6.1.1, 6.1.2 договору та належної фіксації цього факту, позивачем за первісним позовом 21.07.2021 року рекомендованим листом з повідомленням направлено ДПзІІ "Сантрейд" вищевказані документи, які були отримані останнім 26.07.2021.

Отже, на думку позивача за первісним позовом, на підставі абзацу 2 пункту 6.1 договору у відповідача за первісним позовом починаючи з 26.07.2021 виник обов`язок здійснити остаточний розрахунок в сумі 869040,89 грн з НВФГ "Компанія Маїс" протягом 2-х робочих днів з дати отримання цих документів, тобто у строк по 28.07.2021 року включно.

Укладений між сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі ГК України), статей 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), і згідно статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Приписом статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно пунктом 6.1 договору, покупець здійснює оплату в українських гривнях шляхом банківського переказу вартості товару на поточний банківський рахунок продавця. Покупець зобов`язується проводити оплату кожної партії товару у два етапи:

- 80 % вартості відповідної партії товару сплачується покупцем протягом 2-х робочих днів з дати поставки товару і визначення фактичної кількості та якості поставленого товару згідно умов цього договору, а також, після отримання покупцем усіх документів на товар, що визначені у пункті 6.1.1 цього договору;

- остаточний розрахунок проводиться покупцем протягом 2-х робочих днів після: а) отримання покупцем документів, що визначені у пунктах 6.1.1, 6.1.2, а також після б) завершення здійснення покупцем перевірки правильності реєстрації продавцем відповідної податкової накладної в ЄРПН (стаття 8 цього договору), за умови відсутності порушень з боку продавця встановлених законодавством вимого щодо реєстрації та належного заповнення податкових накладних.

Оскільки документи, визначені у пунктах 6.1.1, 6.1.2 договору, отримані відповідачем за первісним позовом 26.07.2021, то товар мав бути оплачений не пізніше 28.07.2021. Отже, відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з 29.07.2021.

Як встановлено вище судом, сума заборгованості ДПзІІ "Сантрейд" перед НВФГ "Компанія Маїс" станом на день розгляду справи складає 869040,89 грн.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості станом на день розгляду справи у розмірі 869040,89 грн, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Щодо посилань відповідача за первісним позовом на те, що НВФГ "Компанія Маїс", у порушення умов спірного договору, не поставило весь об`єм товару, що відповідно до підпункту ІІІ пункту 6.4.1 договору надає ДПзІІ "Сантрейд" право призупинити будь-які оплати/платежі на користь позивача за первісним позовом, слід зазначити наступне.

Згідно з підпунктом ІІІ пункту 4.6.1 договору покупець вправі призупинити будь-які оплати/платежі на користь продавця як за цим договором поставки, а так само за будь-яким іншим триваючим договором з продавцем, у разі порушення останнім своїх зобов`язань перед покупцем за цим чи будь-яким іншим правочином (договором, угодою) між сторонами.

Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з положеннями чинного законодавства та умовами договору призупинити будь-які оплати/платежі на користь продавця, є правом відповідача за первісним, а не його обов`язком, а відтак, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності відповідач повідомив про вказане постачальника лише у вересні 2021 року, тобто майже через рік після здійснення останньої поставки товару.

Відповідно, не вчинивши дій щодо своєчасного повідомлення постачальника про призупинення розрахунків за отриману продукцію, відповідач за первісним позовом був позбавлений права вчиняти вказані дії, оскільки постачальник, поставивши товар мав цілком законне очікування щодо отримання плати за нього.

Враховуючи обставини, які викладені вище та приписи пункту 5.3 договору, датою поставки та момент переходу права власності вважається дата (момент) документальної (у відповідній товарно-транспортній накладній та/чи акті приймання-передачі) фіксації факту видачі перевізником товару вантажоотримувачу у пункті поставки.

При цьому, суд зазначає, що поставлений товар відповідачем за первісним позовом був прийнятий останнім без будь-яких зауважень та не був повернутий позивачу за первісним позовом.

З огляду на зазначене, заперечення відповідача за первісним позовом є необґрунтованими.

Щодо зустрічних позовних вимог.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ДПзІІ "Сантрейд" посилалося на неналежне виконання відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань за спірним договором, в частині поставки товару у встановлений договором строк, у зв`язку з чим просило суд стягнути з НВФГ "Компанія Маїс" 346171,73 грн пені, нарахованої за період з 04.11.2020 по 08.09.2021, а також 596833,94 грн штрафу, нараховані на вартість непоставленого товару у розмірі 2984169,70 грн (332,67 тон).

При цьому, судом встановлено, що за умовами п. 3.1. договору продавець зобов`язався поставити 1000 метричних тон з опціоном +5,0/-5,0 % за вибором продавця.

Таким чином, з урахуванням п. 3.1. договору, судом здійснено перерахунок вартості товару поставку якого було прострочено і яка становить 2625355,26 грн (де вартість обсягу товару, поставку якого було прострочено, складає 292,67 т (800 т - 5%-467,33 т = 292,67) * вартість 1т товару за договором у розмірі 8970,36 грн). Отже, оскільки, з урахуванням перерахунку суду вартість не поставленого товару становить 2625355,26 грн, то саме на цю суму нараховуються пеня та штраф.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями, згідно з частиною 1 статті 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктом 7.3.1 договору за не поставку (недопоставку) товару в строк, вказаний в пункті 5.2 цього договору, продавець зобов`язується сплатити покупцю пеню (штрафну санкцію) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості товару, поставку якого було прострочено, за кожен день прострочення такої поставки. За прострочення поставки більше ніж на 10 календарних днів продавець, крім пені (додатково) зобов`язується також сплачувати покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого (недопоставленого) товару.

У пункті 7.5 договору сторони встановили, що відповідно до пункту 6 статті 232 ГК України та статті 259 ЦК України сторони домовились про те, що до вимог щодо стягнення штрафних санкцій (пеня, штраф та інші види неустойки) за прострочення виконання зобов`язань за цим договором застосовується трирічний строк позовної давності, а саме нарахування таких штрафних санкцій (пеня, штраф та інші види неустойки) здійснюється протягом трьох років починаючи з першого дня прострочення.

Судом встановлено, що прострочення виконання зобов`язань з поставки товару на загальну суму 2625355,26 грн тривало більше 10 календарних днів.

Згідно перерахунку суду, сума штрафу, що підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом становить 525071,05 грн.

Крім того, судом було здійснено перерахунок, нарахованої позивачем за зустрічним позовом пені за період прострочення з 04.11.2020 по 08.09.2021 на суму заборгованості у розмірі 2625355,26 грн, з урахуванням положення пункту 7.5 договору.

Згідно перерахунку суду, з НВФГ "Компанія Маїс" на користь ДПзІІ "Сантрейд" підлягає стягненню пеня в розмірі 304498,76 грн.

Зустрічний позов визначається судом обґрунтованим в частині та таким, що підлягає частковому задоволенню на суму 829569,81 грн.

Щодо заперечення ДПзП Сантрейд щодо безпідставності застосування приписів п. 3.1 договору, оскільки, згідно первинних документів фактична поставка товару і так була здійснена у меншому обсязі з огляду на домішки. Суд зазначає, що наявність домішок у поставленому товарі, згідно умов договору, безпосередньо впливає на вартість товару, яка була зменшена при фактичному прийнятті товару покупцем. Проте умовами договору не передбачено зменшення обсягу поставленого товару на кількість домішок у товарі, в зв`язку з чим обсяг поставленого товару і визначено у розмірі 467,33 тон.

Суд критично ставиться до доводів відповідача за зустрічним позовом щодо неможливості поставки всього обсягу товару через настання негативних погодних явищ в період вегетації рослин соняшнику, а саме аномальної засухи в 2020 році, а також посилання НВФГ "Компанія Маїс" на лист з проханням збільшити узгоджену сторонами в договорі ціну товару з огляду на наступне.

Відповідно до статті 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі статтею 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Ціна є істотною умовою господарського договору (частина 3 статті 180 ГК України).

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (частина 1 статті 188 ГК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Базова ціна товару в договорі становила 8970,36 грн без ПДВ за 1 метричну тону товару. У зв`язку зі зростанням курсу долара США до гривні, станом на дату фактичної поставки, у порівнянні до курсу на дату укладення сторонами договору, останніми укладено додаткові угоду до спірного договору, згідно з якими збільшено вартість 1 метричної тони.

Отже, при укладенні договору та визначенні його істотних умов, в тому числі ціни, НВФГ "Компанія Маїс" повинно було розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватися, в тому числі враховувати об`єктивні та суб`єктивні фактори щодо реальності прогнозованого врожаю та ризику його неотримання в повному обсязі.

Також суд розглянув клопотання відповідача за зустрічним позовом про зменшення розміру штрафних санкцій та дійшов висновку про його необґрунтованість, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 ЦК України).

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів ГПК України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Статтею 546 ЦК України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази та доводи відповідача за зустрічним позовом, суд зазначає, що пеня та штраф підлягають стягненню за самий факт допущення порушень щодо несвоєчасної поставки товару, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки. Разом з тим, відповідачем за зустрічним позовом не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні статей 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України на підтвердження поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку, а тому клопотання останнього про зменшення розміру штрафних санкцій задоволенню не підлягає.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень статті 74 ГПК України. Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїм вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідачів суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Позовні вимоги за первісним позовом підглядають задоволенню у повному обсязі, а за зустрічним позовом частково.

Приписами частини 11 ст. 238 ГПК України встановлено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Приймаючи до уваги задоволення первісного позову на суму 869040,89 грн та судового збору на суму 13035,61 грн та задоволення зустрічного позову в сумі 829569,81 грн та судового збору у розмірі 12443,55 грн суд здійснює зустрічне зарахування в розумінні частини 11 ст. 238 ГПК України, в результаті якого з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 19-21 А; ідентифікаційний код 25394566) на користь Науково-виробничого фермерського господарства Компанія Маїс (52514, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Зайцеве, вул. Центральна, 50; ідентифікаційний код 21905337) підлягає стягненню заборгованість у розмірі 39471 (тридцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят одну) грн 08 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 592 (п`ятсот дев`яносто дві) грн 06 коп

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України судовий збір за первісним позовом покладається на відповідача за первісним позовом, а судовий збір за зустрічним позовом покладається на відповідача за зустрічним позовом пропорційно сумі задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 19-21 А; ідентифікаційний код 25394566) на користь Науково-виробничого фермерського господарства Компанія Маїс (52514, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Зайцеве, вул. Центральна, 50; ідентифікаційний код 21905337) заборгованість у розмірі 869040 (вісімсот шістдесят дев`ять тисяч сорок) грн 89 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13035 (тринадцять тисяч тридцять п`ять) грн 61 коп.

3. Зустрічний позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Науково-виробничого фермерського господарства Компанія Маїс (52514, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Зайцеве, вул. Центральна, 50; ідентифікаційний код 21905337) на користь Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 19-21 А; ідентифікаційний код 25394566) пеню у розмірі 304498 (триста чотири тисячі чотириста дев`яносто вісім) грн 76 коп.; штраф у розмірі 525071 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч сімдесят одну) грн 05 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 12443 (дванадцять тисяч чотириста сорок три) грн 55 коп.

5. В частині зустрічних позовних вимог про стягнення пені у розмірі 41672,97 грн та штрафу у розмірі 71762,89 грн - відмовити.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Провести зустрічне зарахування сум стягнутих за первісним та зустрічним позовом та стягнути з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 19-21 А; ідентифікаційний код 25394566) на користь Науково-виробничого фермерського господарства Компанія Маїс (52514, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Зайцеве, вул. Центральна, 50; ідентифікаційний код 21905337) заборгованість у розмірі 39471 (тридцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят одну) грн 08 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 592 (п`ятсот дев`яносто дві) грн 06 коп.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 24.12.2021

Суддя І.В.Усатенко