РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2021Справа № 910/14797/21

За позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк»

відповідача-2: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Пасічнюк С.В.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2021 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - позивач, КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою № 167/07 від 08.09.2021 до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (далі - відповідач, з вимогою зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллю Вікторовича скласти проміжний ліквідаційний баланс та включити КПТМ «Криворіжтепломережа» в реєстр кредиторів ПАТ «Діамантбанк» на виплату коштів у розмірі 155 673,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент вводу у ПАТ «Діамантбанк» тимчасової адміністрації та початку ліквідаційної процедури позивач являвся кредитором ПАТ «Діамантбанк» на суму коштів у розмірі 155 673,89 грн, які перебували на розрахунковому рахунку позивача № НОМЕР_1 у ПАТ «Діамантбанк» згідно Договору обслуговування банківського рахунку № 15-03-31-000826 від 31.03.2015. Зазначені кошти не були повернуті позивачу, натомість були перераховані ПАТ «Діамантбанк» в дохід банку. Із заявою про задоволення вимог кредиторів у строк, встановлений законодавством, КПТМ «Криворіжтепломережа» не зверталось до ПАТ «Діамантбанк» з тих причин, що на вказаний рахунок постановою державного виконавця про арешт коштів та інших цінностей боржника від 20.01.2016 у виконавчому провадженні № 49436046 було накладено арешт, що унеможливлювало будь-які дії з вказаним рахунком.

У якості додатку до наведеної позовної заяви позивач в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України долучив заяву-клопотання про письмове опитування учасника справи, в якому поставив запитання ПАТ "Діамантбанк".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 позовну заяву КПТМ «Криворіжтепломережа» залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

27.09.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 16.09.2021 у справі № 910/14797/21.

У наведеній заяві позивач зазначив, що на даний час ПАТ «Діамантбанк» не ліквідовано, в силу вимог спеціального законодавства всі права та обов`язки щодо вказаної юридичної особи здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллі Вікторовича, який від імені Фонду та в межах повноважень на даний час виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення ліквідації ПАТ «Діамантбанк». Відтак позивач вважав, що у спірних правовідносинах Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повинен бути також відповідачем, у зв`язку з чим подав позовну заяву (уточнену) про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів № 180/07 від 21.09.2021 (далі - уточнена позовна заява), у якій відповідачем-1 визначив ПАТ «Діамантбанк», відповідачем-2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), заявивши до останніх позовні вимоги про зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллі Вікторовича скласти з урахуванням поданої заяви проміжний ліквідаційний баланс та включити КПТМ «Криворіжтепломережа» в реєстр кредиторів банку на виплату коштів у розмірі 155 673,89 грн.

У якості додатку до уточненої позовної заяви позивач в порядку статті 90 Господарського процесуального кодексу України долучив заяву-клопотання про письмове опитування учасника справи, в якому поставив відповідачу-2 (Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) запитання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 постановлено прийняти до розгляду позовну заяву КПТМ «Криворіжтепломережа» до ПАТ «Діамантбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів, відкрито провадження у справі № 910/14797/21, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу-2 (Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) подати до суду у формі заяви свідка відповіді на такі питання:

- на якій правовій підставі було зроблено перерахування коштів в сумі 155 673,89 грн в дохід банку 31.12.2017 в період діючого арешту, накладеного на кошти боржника КПТМ "Криворіжтепломережа" державним виконавцем?

- чи було повідомлено відповідного державного виконавця про дану бухгалтерську операцію?

- чи було знято арешт державного виконавця, накладений на кошти боржника КПТМ "Криворіжтепломережа"?

Суд повідомляв позивача та відповідачів про відкриття провадження у справі № 910/14797/21.

У зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень (відповідне оголошення розміщене на сторінці Господарського суду міста Києва суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/), ухвала Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 про відкриття провадження у справі № 910/14797/21 була надіслана на електронну адресу позивача, вказану останнім у позовній заяві, а саме: ), та на електронну адресу відповідача-2, інформація про яку наявна у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), а саме: ).

Пунктом 2 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

В матеріалах справи містяться довідки, в яких зазначено, що електронний лист з ухвалою про відкриття провадження від 01.10.2021 у справі № 910/14797/21 доставлено позивачу та відповідачу-2 04.10.2021.

Враховуючи відсутність інформації про електронну адресу відповідача-1 у позовній заяві та у ЄДР, після відновлення фінансування, ухвала суду про відкриття провадження у справі № 910/14797/21 була направлена засобами поштового зв`язку відповідачу-1 за адресою: Україна, 04070, м. Київ, Контрактова площа, будинок 10-А, вказаною у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача-1, що підтверджується наявним в матеріалах справи відомостями з ЄДР.

12.10.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача-1 надійшла заява щодо ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

22.10.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача-1 (ПАТ «Діамантбанк») надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що строк подання кредиторами заяв про включення вимог кредиторів тривав з 30.06.2017 по 31.07.2017, тоді як у строк, встановлений законодавством, позивач не звертався із заявою про включення його кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів, відтак, вимоги позивача задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Відповідач-1 зазначив, що відповідно до п. 11 розділу VI Положення «Про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3711 від 21.08.2017, ним було здійснено списання (29.09.2017) кредиторської заборгованості в сумі 155 673,89 грн, за якою не було пред?явлено кредиторські вимоги у встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строк.

25.10.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача-2 (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) надійшла копія заяви свідка в порядку ст. 90 ГПК України, відповідно до якої відповідач-2 на виконання вимог ухвали суду від 01.10.2021 надав відповіді на запитання, поставлені позивачем, натомість зазначив, що не має можливості надати повні відповіді на поставлені запитання, оскільки Фонд не приймає участі у відкритті та закритті рахунків банків, що перебувають в його управлінні відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; Фонд не здійснював банківську операцію з перерахування коштів у сумі 155 673,89 грн в дохід банку і не міг повідомляти про це державного виконавця; Фонд не накладав/знімав арешт на кошти КПТМ «Криворіжтепломережа».

25.10.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що оскільки позивач не звертався до ПАТ «Діамантбанк» з заявою про кредиторські вимоги протягом встановленого законодавством строку, то його вимоги як такі, що не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. При цьому, відповідач-2 звертає увагу суду, що будь-яких причин пропуску строку на пред`явлення кредиторських вимог позивачем не наведено, не надано жодних доказів, що свідчать про їх поважність. На думку відповідача-2, позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів та не надано суду належних та допустимих доказів, якими можливо підтвердити протиправність дій/бездіяльності відповідачів.

10.11.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заперечив доводи відповідачів у відзивах, зокрема вказав, що при накладеному арешті на грошові кошти на рахунку процедура обліку та зберігання таких коштів відбувається в інший спосіб, ніж зазначають відповідачі, з моменту накладення арешту на грошові кошти позивач був фактично позбавлений прав розпоряджатись банківським рахунком, таке право перейшло до державного виконавця, тому на час надання строку для подання кредиторських вимог позивач не вважався належним суб`єктом звернення до банку із кредиторськими вимогами.

Крім того, згідно відповіді на відзив позивач просив суд винести ухвалу, якою зобов`язати відповідача-1 - Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» надати відповіді на питання, поставлені позивачем в заяві-клопотанні, поданому разом із позовною заявою від 08.09.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2021 запропоновано відповідачу-1 (ПАТ «Діамантбанк») подати до суду у формі заяви свідка відповідь на таке питання:

- на якій правовій підставі було зроблено перерахування коштів в сумі 155 673,89 грн в дохід банку 31.12.2017 в період діючого арешту, накладеного на кошти боржника КПТМ "Криворіжтепломережа" державним виконавцем?

24.11.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача-1 надійшла заява свідка, відповідно до якої відповідач-1 на виконання вимог ухвали суду від 12.11.2021 надав відповідь на запитання, поставлене позивачем, а саме зазначив, що 29.09.2017 банком було здійснено списання кредиторської заборгованості в сумі 155 673,89 грн, за якою не пред`явлено кредиторські вимоги у встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строк, пославшись при цьому на приписи частини 1статті 49 вказаного закону, пункти 11, 12 розділу VI Положення «Про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3711 від 21.08.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено подані сторонами заяви по суті справи та з процесуальних питань і додані до них докази, подані відповідачами заяви свідка.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідачі як на підставу своїх заперечень, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

31.03.2015 між Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі -позивач, Клієнт, КПТМ «Криворіжтепломережа») та Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» (далі - відповідач-1, Банк, ПАТ «Діамантбанк») укладено Договір банківського рахунку № 15-03-31-000826 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Банк зобов`язувався відкрити Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 (далі - поточний рахунок) на підставі документів, визначених сукупністю нормативно-правових актів України, в тому числі Національного банку України; приймати і зараховувати на поточний рахунок грошові кошти/банківські метали, що надходять Клієнту, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум/банківських металів з поточного рахунка та проведення інших операцій за поточним рахунком, передбачених чинним законодавством України (далі - послуги), за умови, що Клієнт погоджується з тарифами Банку, чинними на момент надання зазначених послуг; здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку, у випадку надання Клієнтом Заяви про здійснення договірного списання коштів, що містяться на поточному рахунку, відкритому в ПАТ «Діамантбанк».

Позивач зазначив, що на момент вводу у ПАТ «Діамантбанк» тимчасової адміністрації та початку ліквідаційної процедури на рахунку позивача № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «Діамантбанк», обліковувались грошові кошти у розмірі 155 673, 89 грн, що підтверджується банківською випискою з рахунку КПТМ «Криворіжтепломережа», які не були перераховані позивачу, натомість 29.09.2017 грошові кошти у наведеній сумі було перераховано відповідачем-1 в дохід Банку.

Листом № 1823/07 від 01.07.2021 позивач звернувся до «Діамантбанк» щодо перерахування належних КПТМ «Криворіжтепломережа» коштів на розрахунковий рахунок позивача, проте відповіді не отримав.

Позивач вказав, що не звертався до ПАТ «Діамантбанк» із заявою про задоволення вимог кредиторів у строк, встановлений законодавством, оскільки 20.01.2016 на рахунок № НОМЕР_1 було накладено арешт згідно постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів та інших цінностей боржника від 20.01.2016 у ВП № 49436046, що унеможливлювало будь-які банківські дії із вказаним рахунком.

На даний час ПАТ «Діамантбанк» не ліквідовано, відтак в силу вимог спеціального законодавства всі права та обов`язки щодо даної юридичної особи здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Луньо Іллі Вікторовича, який від імені Фонду та в межах наданих йому повноважень виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення ліквідації ПАТ «Діамантбанк».

За наведених обставин, позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогами до ПАТ «Діамантбанк» (відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (віповідач-2) про зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Луньо Іллі Вікторовича скласти з урахуванням поданої заяви проміжний ліквідаційний баланс та включити КПТМ «Криворіжтепломережа» в реєстр кредиторів ПАТ «Діамантбанк» на виплату коштів у розмірі 155 673,89 грн. При цьому позивач просив суд визнати поважними причини пропуску ним строку на звернення із заявою з кредиторськими вимогами до ПАТ "Діамантбанк" та поновити його.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дослідивши наявні у справі докази суд встановив таке.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженням позивача про неправомірність перерахування коштів у розмірі 155 673,89 грн, які обліковувались на відкритому у ПАТ "Діамантбанк" рахунку № НОМЕР_1, в дохід банку за наслідками не звернення КПТМ «Криворіжтепломережа» протягом 30-деннкого строку з вимогами до банку, з огляду на те, що вказані кошти були арештовані.

Згідно з положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем-1 договір є договором банківського рахунку, згідно якого, в силу вимог частин 1, 2, 3 статті 1066 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із законом України від 23.03.2017 № 1983-VIII), банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком; банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами; банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ч. 1 ст. 1067 ЦК України).

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. 3 ст. 1068 ЦК України).

Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (ст. 1071 ЦК України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із законами України від 04.11.2010 № 2677-VI, від 23.03.2017 № 1983-VIII).

Частиною другою статті 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), яким також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Пунктом 8 "Прикінцевих і перехідних положень" вказаного Закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, у спорах, пов`язаних з виконанням неплатоспроможним банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед кредиторами та вкладниками, рівно як і здійснення своїх повноважень Фондом, норми Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, оскільки цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до пунктів 6, 16 частини 1 статті 2 Закону, тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом; ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснення ліквідації банків.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 45 Закону, Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур`єр" та "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За змістом статті 46 Закону (в редакції, чинній на час початку процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк»), з дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав;

4 1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається;

8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Частиною 5 статті 45 Закону передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Отже, про свої вимоги до банку кредитор зобов`язаний заявити у межах 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку.

Відповідно до пунктів 1-3 частини 1 статті 48 Закону, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

За приписами статті 49 Закону Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами (частина 1). Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 2). Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (частина 3). Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку (частина 4).

Судом встановлено, що на підставі рішення Правління Національного банку України №264-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 24.04.2017 року № 1684 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з цим рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 24.04.2017 до 23.05.2017 включно.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 23.05.2017 № 2075 продовжено строк тимчасової адміністрації ПАТ «Діамантбанк» з 24.05.2017 до 23.06.2017 включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 22.06.2017 № 394-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.06.2017 № 2663 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з цим рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Діамантбанк» з 24.06.2017 до 23.06.2019 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Діамантбанк», визначені, зокрема, ст. 37, 38, 47-52, 52і, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, крім повноважень в частині організації реалізації активів банку, ОСОБА_1 строком на 2 роки з 24.06.2017 до 23.06.2019 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 4077 від 11.09.2017 «Про затвердження реєстру акцентованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк» було затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 16.05.2019 № 1207 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк» з 24.06.2019 до 23.06.2020 включно.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду № 318 від 11.02.2020 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» з 25.02.2020 призначено Луньо Іллю Вікторовича, якому делеговані всі повноваження ліквідатора ПАТ «Діамантбанк», визначені, зокрема, ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 28.05.2020 № 1013 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк» на один рік з 24.06.2020 до 23.06.2021 включно. Відповідно до цього рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Діамантбанк» Луньо І.В. строком на один рік з 24.06.2020 до 23.06.2021 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1138 від 18.06.2020 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «Діамантбанк». Відповідно до цього рішення процедура ліквідації ПАТ «Діамантбанк» передбачає виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів протягом п`яти років з дня початку процедури ліквідації банку. Також рішенням продовжено визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора ПАТ «Діамантбанк» Луньо І.В. до моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Діамантбанк» було опубліковано 30.06.2017 на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та у газеті "Голос України" №117 (6622) від 30.06.2017.

Таким чином, враховуючи положення ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку), суд дійшов висновку, що останнім днем для пред`явлення кредиторських вимог до ПАТ «Діамантбанк» у процесі ліквідації останнього є 31.07.2017.

Позивачем не надано суду доказів звернення КПТМ "Криворіжтепломережа" у період з 01.07.2017 по 31.07.2017 включно з вимогою до відповідача-1 та/або відповідача-2 щодо коштів у розмірі 155673,89 грн, які обліковувались на рахунку позивача № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «Діамантбанк».

Відтак, з огляду на приписи ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вимоги КПТМ "Криворіжтепломережа" щодо коштів у розмірі 155 673,89 грн, які обліковувались на рахунку позивача № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «Діамантбанк», вважаються погашеними.

Судом враховано, що за наявності поважних причин пропуску строку на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих кредиторів банку, такий строк може бути поновлено.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.06.2018 у справі №553/1642/15-ц, від 29.08.2018 у справі №755/17365/15-ц, від 20.03.2019 у справі №456/450/16-ц, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/5205/20.

Верховний Суд зазначав, що обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було би непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном - неправомірним.

Водночас, Верховний Суд наголошував, що строк на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих кредиторів може бути поновлений саме за наявності поважних причин пропуску такого строку та відповідні причини мають детально й прискіпливо досліджуються судом.

У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування пропуску відповідного строку, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Тобто, причини поважності пропуску строку оцінюються судом, виходячи з обґрунтування позивачем поважності цих причин.

Поважними можна визнати лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення позивачем дій щодо заявлення своїх кредиторських вимог до банку.

Позивач зазначив, що не звертався до ПАТ «Діамантбанк» із заявою про задоволення вимог кредиторів у строк, встановлений законодавством, оскільки 20.01.2016 на рахунок № НОМЕР_1 було накладено арешт згідно постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.01.2016 у виконавчому провадженні № 49436046.

Оцінивши доводи, що наведені позивачем в обґрунтування пропуску строку на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих кредиторів, суд дійшов висновку, що у спірному випадку позивачем не обґрунтовано і не доведено наявності саме поважних причин пропуску ним відповідного строку понад 4 роки.

Приписи частини п`ятої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" жодним чином не ставлять право кредитора банку заявити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб свої вимоги у залежність від наявності у кредитора будь-якої інформації щодо роботи банку, - для такого заявлення вимог достатнім був сам факт опублікування у встановленому порядку відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку (п. 19 постанови Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/5205/20).

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не покладав на відповідачів обов`язку інформувати позивача про право останнього звернутись з вимогами до банку на підставі частини п`ятої статті 45 Закону, тим більше, що і саме право, і порядок його реалізації визначено Законом, і позивачу слід було лише дотримуватися його приписів. Незнання закону або небажання його застосовувати не може вважатися поважною причиною пропущення згаданого строку.

Посилання позивача на неправомірність погашення вимог КПТМ "Криворіжтепломережа" на кошти у розмірі 155 673,89 грн, які обліковувались на рахунку позивача № НОМЕР_1 , оскільки на останні було накладено арешт державним виконавцем, судом відхиляються як необґрунтовані, так як позивачем не доведено, що у період з 01.07.2017 по 31.07.2017 спірна сума коштів була арештована згідно постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.01.2016 у виконавчому провадженні № 49436046. Натомість, накладення державним виконавцем арешту на кошти на рахунку позивача жодним чином не перешкоджало позивачу звернутись з вимогами про включення до реєстру акцептованих кредиторів ПАТ «Діамантбанк».

Суд відзначає, що заявлення своїх вимог до банку, в якому введено процедуру ліквідації, є правом кредитора та останній вправі як заявити свої вимоги до банку в повному обсязі, так і частково, або взагалі не заявляти про свої вимоги.

Пунктами 11, 12 Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2017 № 3711, встановлено, що у разі наявності арешту на рахунках, на яких обліковуються кошти, за якими не були пред`явлені кредитором кредиторські вимоги шляхом подання письмової заяви у встановлений Законом строк та не були затверджені у реєстрі акцептованих вимог кредиторів, відповідно до вимог Закону та цього Положення не підлягають задоволенню в ліквідаційній процедурі і вважаються погашеними. Сума такої кредиторської заборгованості переноситься на рахунок операційних доходів банку (п. 11). Після виконання операцій з відображення в бухгалтерському обліку банку кредиторських вимог відповідно до затвердженого Фондом реєстру акцептованих вимог кредиторів та цього Положення банк, за винятком порядку дій, наведених у пункті 8 цього розділу, закриває клієнтські та транзитні рахунки, на яких здійснювався облік кредиторських зобов`язань банку, із дотриманням норм законодавства України (п. 12).

Наразі, правомірність чи неправомірність дій відповідача/відповідачів із зарахування коштів у розмірі 155 673,89 грн, які обліковувались на рахунку позивача № НОМЕР_1 , в дохід банку, жодним чином не стосується реалізації позивачем свого права на пред`явлення вимог до банку про включення позивача в реєстр кредиторів.

Таким чином, позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача-1 та/або відповідача-2 в межах визначеного законодавством строку для заявлення вимог кредиторів до банку, в якому розпочато процедуру ліквідації, а тому суд доходить висновку, що фактично вимоги позивача про зобов`язання уповноваженої особи Фонду включити спірну суму коштів до акцептованих вимог кредиторів, є вимогами кредитора, що заявлені з порушенням встановленого законодавством строку для їх пред`явлення до ПАТ «Діамантбанк».

Жодних поважних причин пропуску відповідного строку КПТМ "Криворіжтепломережа" не наведено, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для поновлення строку на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих кредиторів, а відтак такі вимоги є погашеними в силу приписів ч. 1 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому в задоволенні позову про зобов`язання уповноваженої особи Фонду скласти проміжний ліквідаційний баланс та включити КПТМ «Криворіжтепломережа» в реєстр кредиторів ПАТ «Діамантбанк» на виплату коштів у розмірі 155 673,89 грн належить відмовити.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається із суми судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Відповідачі-1, 2 попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подали.

З огляду на приписи ст. 129 ГПК України та відмову у задоволення позову, судовий збір у сумі 2 270,00 грн покладається на позивача.

Керуючись статтями 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 23.12.2021.

Суддя Гумега О.В.