УХВАЛА

21 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/7802/20

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г.

перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" з доданими до неї матеріалами

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 року

у справі № 910/7802/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонметон"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-західна залізниця"

про стягнення 35.131.977,02 грн,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 року зокрема призначено у справі № 910/7802/20 судову технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі № 910/7802/20 зупинено на час проведення судової технічної експертизи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі №910/7802/20, залишено без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" з доданими до неї матеріалами на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 року у справі № 910/7802/20, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції; направити справу на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

08.02.2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".

З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Розглянувши касаційну скаргу, Суд дійшов до висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" з наступних підстав.

Як вбачається з касаційної скарги, Акціонерне товариство "Українська залізниця" не погоджується з постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 року якою ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 року про призначення судово технічної експертизи та зупинення провадження у справі, залишено без змін.

Частиною 1 ст. 255 ГПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, окремо від рішення суду першої інстанції, зокрема, п.п.11,12 передбачено оскарження ухвали про призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

Згідно з п. 2 частини першої ст.287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п. 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду про призначення експертизи та зупинення провадження у справі зазначена у п.п.11,12 частини першої ст. 255 ГПК України, касаційному оскарженню не підлягає .

Відповідно до п.1 частини першої ст. 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У разі прийняття до касаційного провадження касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на вказане судове рішення суду апеляційної інстанцій, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, що в сукупності з положеннями норм статті 287 ГПК України, виключає можливість касаційного перегляду.

У зв`язку з вищевикладеним, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки Акціонерним товариством "Українська залізниця" подано касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 року, яка прийнята за результатами перегляду в апеляційному порядку ухвали Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 року у справі № 910/7802/20, яка відповідно до вимог ст. 287 ГПК України не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 234, 235, 255, 287, 293 Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" з доданими до неї матеріалами на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 року у справі № 910/7802/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Пєсков В.Г.