ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/1425/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Бєляновського В.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

представники сторін у судове засідання не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Витрикуш Ганни Богданівни

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову (суддя суду першої інстанції Ярошенко В.П., час і місце оголошення рішення: 03.11.2021 (повний текст складено 03.11.2021), м. Херсон, вул. Театральна, 22, Господарський суд Херсонської області)

по справі № 923/1425/21

за позовом: Фізичної особи-підприємця Витрикуш Ганни Богданівни,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ИМПЕРИАЛ-ТРАНС",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА»

про стягнення заборгованості в сумі 379600,00 грн

ВСТАНОВИВ:

01.11.2021 року до Господарського суду Херсонської області звернулась Фізична особа-підприємець Витрикуш Ганна Богданівна (РНОКПП НОМЕР_1 ) із позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС» () суму боргу за Договором № 300720-04 перевезення вантажу від 30.07.2020 року в розмірі 379 600,00 грн.

Разом із позовом Фізична особа-підприємець Витрикуш Ганна Богданівна звернулась до суду із заявою про забезпечення позову (вх. № 3351/21 від 01.11.2021)

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 відмовлено Фізичній особі-підприємцю Витрикуш Ганні Богданівні у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався наступним:

- позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду;

- посилання позивача на наявність у відповідача досить значного розміру кредиторської заборгованості, невжиття відповідачем дій за для стягнення своєї дебіторської заборгованості, погіршення фінансового стану відповідача та відсутність у останнього рухомого та нерухомого майна - не є тими обставинами, які б могли свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання;

- наявність у відповідача боргу і навіть його несплата протягом тривалого часу може бути лише наслідком ведення останнім звичайної господарської діяльності та мати тимчасовий характер;

- факт ухилення відповідача від виконання зобов`язань чи неналежного його виконання не є встановленим і підлягає доведенню під час вирішення справи по суті, та сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Витрикуш Ганни Богданівни на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову по справі №923/1425/21.

Апелянт зазначає, що кредиторська заборгованість Відповідача за минулий звітний рік зросла і значно перевищує чистий прибуток Відповідача, а єдиним джерелом погашення заборгованості можуть бути лише грошові кошти на банківських рахунках Відповідача.

Апелянт вказує, що стягнення заборгованості з Відповідача іншими кредиторами за такого фінансового стану Відповідача, зокрема у виконавчому провадженні № 67201360 на користь Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, призведе до списання грошових коштів Відповідача з його рахунків та зробить неможливим виконання рішення суду після задоволення позову ФОП Витрикуш Г.Б., якщо таке буде ухвалене.

На думку апелянта з огляду на фінансове становище Відповідача існує ризик застосування процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, у такому разі згідно ст. 64 КУзПБ, вимоги Апелянта будуть віднесені до 4-ї черги задоволення вимог кредиторів, а наприклад вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), за якими вже є виконавче провадження, до 3-ї черги, що також зробить неможливим стягнення заборгованості на користь Апелянта.

Апелянт також вказав, що суд першої інстанції не став з`ясовувати обставини щодо ухиляння відповідача від виконання своїх зобов`язань.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 у справі №923/1425/21 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 923/1425/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Бєляновський В.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2021.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи № 923/1425/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Витрикуш Ганни Богданівни на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову по справі №923/1425/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Херсонської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову по справі №923/1425/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

07.12.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову по справі №923/1425/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 поновлено Фізичній особі-підприємцю Витрикуш Ганні Богданівні строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову по справі №923/1425/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Витрикуш Ганни Богданівни на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову по справі №923/1425/21; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 17.12.2021; призначено справу № 923/1425/21 до розгляду на 21 грудня 2021 о 11:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

21.12.2021 на електронну пошту Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ИМПЕРИАЛ-ТРАНС" надійшов відзив на апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Витрикуш Ганни Богданівни на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову по справі №923/1425/21.

Працівниками відділу документообігу (канцелярії) Південно-західного апеляційного господарського суду було складено акт про відсутність кваліфікованого цифрового підпису від 21.12.2021, відповідно до якого відзив на апеляційну скаргу від 21.12.2021 по справі №923/1425/21, надісланий на електронну адресу суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ИМПЕРИАЛ-ТРАНС", не містить кваліфікованого електронного підпису, що підтверджується витягом із сайту перевірки Центрального засвідчувального органу Міністерства цифрової трансформації України.

Відповідно до ч.2 ст.170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з ч.8 ст.42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Отже, Господарським процесуальним кодексом України передбачена можливість подання процесуальних, інших документів у електронному вигляді виключно з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

За змістом частини четвертої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» саме кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Вказаний Закон визначає кваліфікований електронний підпис як удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, який видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, засвідчувальним центром або центральним засвідчувальним органом і відповідає вимогам цього Закону (підпункти 23 - 24 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).

Отже, процесуальні та інші документи, які подаються до апеляційного господарського суду шляхом їх направлення на електронну адресу суду, долучаються до матеріалів справи та розглядаються судом у разі їх підписання уповноваженою особою з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

У даному випадку відзив на апеляційну скаргу від 21.12.2021 по справі №923/1425/21, надісланий на електронну адресу суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ИМПЕРИАЛ-ТРАНС", не містить кваліфікованого електронного підпису, а отже є не підписаним, тому не приймається колегією суддів до уваги.

21.12.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від апелянта надійшли письмові пояснення електронною поштою (зареєстровані о 9 год. 46 хв.).

В даних поясненнях представник апелянта зазначив, що з метою виявлення активів Відповідача було здійснено перевірку у відкритих державних реєстрах, з яких стало відоме наступне:

- один з учасників TOB «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС» Лаптев Михайло Олегович є фізичною особою підприємцем, частина видів економічної діяльності ТОВ «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС» та ФОП Лаптева М.О. співпадають, що на думку апелянта може свідчити про те, що реальну господарську діяльність здійснює саме ФОП Лаптев М.О., а ТОВ «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС» необхідне для обмеження відповідальності за господарськими договорами;

- згідно відкритих даних у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України щодо ТОВ «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС» та його засновників, вони не є власниками цивільних повітряних суден, зареєстрованих в Україні;

- згідно відкритих даних у Державному судновому реєстрі України щодо ТОВ «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС» та його засновників, вони не є власниками морських чи річкових суден, зареєстрованих в Україні.

- згідно відкритих даних у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, щодо ТОВ «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС» та його засновників, вони не є власниками об`єктів права інтелектуальної власності.

Представник апелянта також вказав, що з метою виявлення активів Відповідача та його фактичного місцезнаходження ним 16 грудня 2021 року було направлено наступні адвокатські запити: до ТОВ «НОВА ПОШТА», Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, Міського Комунального Підприємства «Виробниче управління Водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона», АТ «Херсонобленерго» та АТ «Херсонгаз», Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Головного сервісного центру МВС України, Департаменту інтелектуальної власності Мінекономрозвитку України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, Державного космічного агенства України, ДП «Головний інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці», Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Станом на 20 грудня 2021 року відповіді на адвокатські запити не отримані.

Окрім того, представник апелянта у письмових поясненнях від 21.12.2021 повідомив апеляційний господарський суд, що 21.12.2021 він буде брати участь в іншому судовому засіданні по справі №918/1244/15 про банкрутство ПП «Украгрозахід», що позбавляє його можливості бути присутнім у судовому засіданні по справі № 923/1425/21, призначеному на 21.12.2021 року о 11:00 год. На підставі вищевикладеного, з метою правильного вирішення спору, надання всіх доказів по справі, без яких неможливий розгляд апеляційної скарги, апелянт просить відкласти розгляд справи на іншу дату.

21.12.2021 представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином. Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021, якою призначено справу № 923/1425/21 до розгляду на 21 грудня 2021 о 11:00, направлялася на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» - 10.12.2021 та була отримана останнім в цей же день.

Фізична особа-підприємець Витрикуш Ганна Богданівна була повідомлена про дату, час місце проведення судового засідання телефонограмою, переданою їй особисто секретарем судового засідання 17.12.2021 (телефонограма як письмовий документ долучена до матеріалів справи).

Окрім того, обізнаність апелянта про дату, час та місце проведення судового засідання підтверджується письмовими поясненнями його представника, в яких він прямо вказує дату та час проведення судового засідання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ИМПЕРИАЛ-ТРАНС" було повідомлено про дату, час місце проведення судового засідання телефонограмою, переданою секретарем судового засідання 09.12.2021 на адресу представника ТОВ "ИМПЕРИАЛ-ТРАНС" адвоката Мієнко Р.В. (телефонограма як письмовий документ долучена до матеріалів справи)

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021, якою призначено справу № 923/1425/21 до розгляду на 21 грудня 2021 о 11:00, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 10.12.2021. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)

Щодо клопотання апелянта про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

У даному випадку, сторони, зокрема, апелянт були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити підстави заяви (клопотання, заперечення), перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У даному випадку апелянтом не було надано жодних доказів того, що його представник адвокат Гаман О.М. не може прийняти участь у судовому засіданні у зв`язку із зайнятістю у іншій справі. Відсутні належні та допустимі докази того, що інша справа про банкрутство, на яку посилається представник апелянта, дійсно призначена іншим судом до розгляду на 21.12.2021 та за часом співпадає із розглядом даної справи, а також щодо безпосередньої участі представника апелянта адвоката Гаман О.М. в якості представника сторони в іншій справі про банкрутство.

Тому посилання на не можливість представника апелянта прийняти участь у судовому засіданні по даній справі у зв`язку із нібито зайнятістю у іншій справі, колегією суддів не приймається до уваги з причини недоведеності поважності причини його відсутності.

Окрім того колегія суддів приймає до уваги обізнаність про судове засідання щодо розгляду апеляційної скарги безпосередньо самою ФОП Витрикуш Ганною Богданівною, що давало їй можливість приймати участь у судовому засіданні особисто або вирішити питання про участь іншого представника (адвоката), який не є зайнятим у інших справах.

Окрім того, апелянт не надав жодних доказів на підтвердження направлення адвокатських запитів з метою виявлення активів відповідача.

Колегія суддів також критично ставиться до можливості оцінки відповідей на адвокатські запити, у разі їх існування, адже відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене вище, колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання апелянта про відкладення розгляду справи (ухвала в протокольній формі).

Враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання, призначене на 21.12.2021, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, з метою розгляду апеляційної скарги у даній справі у строки, встановлені ГПК України, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Витрикуш Ганни Богданівни на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову по справі №923/1425/21 по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність представників сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

01.11.2021 до Господарського суду Херсонської області звернулась Фізична особа-підприємець Витрикуш Ганна Богданівна із позовною заявою, в якій просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС» суму боргу за Договором № 300720-04 перевезення вантажу від 30.07.2020 в розмірі 379 600,00 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач по справі взяті на себе зобов`язання з оплати перевезень вантажів за спірним договором не виконав в обумовлений строк.

Разом із позовом Фізична особа-підприємець Витрикуш Ганна Богданівна звернулась до суду із заявою про забезпечення позову (вх. № 3351/21 від 01.11.2021), в якій просила суд вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС» у сумі 379 600,00 грн. та сумі судових витрат 6 989,50 грн., що знаходяться на будь-яких (всіх) рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС», відкритих в будь-яких фінансових (в т.ч. банківських) установах (та/або будуть відкриті в будь-яких фінансових (в т.ч. банківських) установах України), у тому числі, але не обмежуючись р/р НОМЕР_2 , Банк ПАО КБ «ПРИВАТБАНК» у м. Києві, МФО 352479.

Заява про забезпечення позову була мотивована наступним:

- єдиним джерелом погашення заборгованості за рішенням суду у цій справі, фактично, можуть бути лише грошові кошти, що акумулюються (перебуватимуть) на рахунках, що належать Відповідачу;

- згідно даних витягів з державних реєстрів, які додаються до цієї заяви у Відповідача відсутнє рухоме або нерухоме майно, наведене підтверджується й фінансовою звітністю мікропідприємства за 2020 (необоротні активи 16,90 тис. грн.);

- у відповідача існує поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги, яка за минулий звітній рік зросла з 725 800 грн. до 2 091 500 грн., що свідчить про фінансові зобов`язання Відповідача, при цьому значним активом Відповідача є лише поточна дебіторська заборгованість у розмірі 2 308 900 грн.;

- ТОВ «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС» не вчиняє жодних дій задля стягнення своєї дебіторської заборгованості;

- статутний капітал згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «ИМПЕРИАЛ-ТРАНС» становить 1000,00 грн.;

- стягнення заборгованості з Відповідача іншими кредиторами та/або добровільне виконання своїх зобов`язань перед іншими кредиторами, за такого фінансового стану Відповідача, може зробити неможливим виконання рішення суду після задоволення позову ФОП Витрикуш Г.Б.

Відповідно до приписів ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Частиною 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як передбачено в п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися із предметом та підставами позову, а особа, яка заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018 по справі № 910/361/18.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Водночас принцип змагальності, закріплений у статті 2 ГПК України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу з широкого кола підстав. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 922/2673/18.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання апелянта на наявність у відповідача досить значного розміру кредиторської заборгованості, невжиття відповідачем дій задля стягнення своєї дебіторської заборгованості, погіршення фінансового стану відповідача та відсутність у останнього рухомого та нерухомого майна - не є тими обставинами, які б могли свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання або слугувати підставою для висновку про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення.

Наявність у відповідача боргу і навіть його несплата протягом тривалого часу може бути лише наслідком ведення останнім звичайної господарської діяльності, мати тимчасовий характер та ґрунтуватися на домовленості з контрагентами.

Окрім того, посилання на невжиття відповідачем дій задля стягнення своєї дебіторської заборгованості ґрунтуються виключно на посиланнях самого апелянта та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що під час вирішення питання про забезпечення позову жодним чином не може встановлюватися факт наявності у нього невиконаних грошових зобов`язань перед позивачем, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

Колегія суд також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт ухилення відповідача від виконання зобов`язань чи неналежного його виконання не є встановленим і підлягає доведенню під час вирішення справи по суті та сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Тому посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не став з`ясовувати обставини щодо ухиляння відповідача від виконання своїх зобов`язань, не приймається колегією суддів до уваги, адже дані обставини будуть встановлюватися при вирішенні спору по суті.

Посилання апелянта на те, що стягнення заборгованості з Відповідача іншими кредиторами та/або добровільне виконання своїх зобов`язань перед іншими кредиторами, за такого фінансового стану Відповідача, може зробити неможливим виконання рішення суду після задоволення позову ФОП Витрикуш Г.Б. та взагалі може призвести до застосування до відповідача процедури банкрутства, ґрунтуються виключно на посиланнях позивача та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що з огляду на недоведеність належними та допустимими доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певних видів забезпечення позову, відсутні правові підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача з підстав, що зазначені позивачем у відповідній заяві.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування ухвали Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову по справі № 923/1425/21 за результатами її апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову по справі № 923/1425/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Витрикуш Ганни Богданівни залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 03.11.2021 про відмову у забезпеченні позову по справі № 923/1425/21 залишити без змін.

Витрати на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.12.2021.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

І.Г. Філінюк