РІШЕННЯ

Іменем України

29 грудня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1036/21
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

Позивач: Акціонерне товариство Чернігівобленерго,

, вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000

Відповідач: ОСОБА_1 ,

ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Предмет спору: про стягнення 138 771,86 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Чернігівобленерго" звернулось до суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 , у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 138 771,86 грн вартості необлікованої електричної енергії, нарахованої згідно з рішенням засідання комісії апарату управління ПАТ «Чернігівобленерго» з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом №902 від 08.08.2018.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Також ухвалою від 01.11.2021 встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Ухвала суду від 01.11.2021, направлена на адресу місця реєстрації відповідача, наданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Бобровицької міської ради у відповіді на запит суду від 19.10.2021 №12-31/561, повернулась неврученою на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку у довідці ф. 20 «за закінченням встановленого строку зберігання».

У листі від 03.12.2021 №01/1-08/137 Чернігівська дирекція АТ «Укрпошта» повідомила суд, що у довідці ф. 20, разом з якою на адресу суду був повернутий лист (судова повістка) за штрихкодовим ідентифікатором 040 (тобто ухвала суду від 01.11.2021), було неправильно зазначено причину повернення відправлення, при цьому в програмному комплексі така причина відображена правильно «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з цим Укрпошта просить долучити до вказаного відправлення довідку ф. 20, у якій зазначена причина повернення «адресат відсутній». Днем проставлення у поштовій довідці відмітки про відсутність відповідача за адресою місця реєстрації є 25.11.2021.

Частиною 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктами 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі Правила), у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

У п. 991 Правил визначено, що рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву на позов, а днем вручення ухвали від 01.11.2021 є 25.11.2021.

Таким чином, останнім днем строку для подання відповідачем відзиву є 10.12.2021.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 138 771,86 грн, нарахованої згідно з рішенням засідання комісії апарату управління ПАТ «Чернігівобленерго» з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом №902 від 08.08.2018.

Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

17.10.2008 між ВАТ ЕК «Чернігівобленерго», правонаступником якого є АТ «Чернігівобленерго» (далі - Постачальник), та Фізичною особою-підприємцем Кучериною В. М. (далі - Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №437 (далі - Договір), за умовами розділу 1 якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 12,0 кВт (кВА), а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії встановлена згідно з Додатками №2/1, 2/2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього Договору.

Згідно з п. 4.2.3 Договору Споживач сплачує Постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану відповідно до діючої Методики визначення обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій Споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

Відповідно до п. 9.4 Договору (у редакції Додаткових угод №4 від 04.06.2015, №5 від 01.07.2016, №6 від 07.05.2018 до Договору) кінцевий строк дії Договору по об`єкту: 1) Бістро «Черемшина», вул. Незалежності, 20, до 05.05.2020, на період дії Договору оренди №б/н від 05.05.2017; 2) по об`єкту Торговий павільйон від КТП-352, м. Бобровиця, вул. Незалежності, 27, до 29.12.2057 року на період дії Угоди про зміну Договору оренди землі №12 від 03.07.2006; 3) по об`єкту Торговий павільйон від КТП-223, м. Бобровиця, вул. Незалежності, до 29.12.2057 року на період дії Угоди про зміну Договору оренди землі №12 від 03.07.2006.

Сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через 10 днів після настання таких змін.

15.06.2017 представниками Бобровицького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» у присутності Кучерини В. М. складено акт №КО 018464 контрольного огляду розрахункових засобів обліку Споживача. У вказаному акті міститься інформація про пломби, індикатори магнітного поля та місця пломбування.

04.05.2018 представниками Бобровицького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» проведена перевірка об`єкта Споживача ФОП Кучерини В. М. (торговельного павільйону, розташованого за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 27), за результатами якої складено акт про порушення №000671, до якого додано схему підключення електроустановок споживача.

У вказаному акті зазначено, що Споживачем порушені пункти 10.2.9, 10.2.26 Правил користування електричною енергією, а саме: при проведенні контрольного огляду виявлено спрацювання індикатора магнітного поля № 8678172, що встановлений на корпусі приладу обліку № 10243.

Зі змісту акту вбачається, що він був складений у присутності п`ятьох представників Бобровицького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» та відповідача Кучерини В. М. Останній від підпису відмовився, про що зроблено відмітку в акті. Також у акті зазначено, що Споживачу було роз`яснено його право внести свої зауваження та заперечення до акту, яким останній не скористався, оскільки з приводу викладених у акті обставин зазначений акт заперечень чи зауважень Кучерини В. М. не містить.

Супровідним листом від 14.05.2018 №1671 примірник зазначеного акту був направлений на адресу відповідача.

25.06.2018 відповідач звернувся до Бобровицього РЕМ із заявою про розірвання Договору та повідомив про припиненням ним підприємницької діяльності. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 27.12.2002 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а 05.05.2016 проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП на підставі її власного рішення.

Тобто відповідач повідомив про припинення ним підприємницької діяльності вже після складення акту про порушення.

16.07.2018 відповідачу рекомендованим листом було направлено запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ на 08.08.2018 о 14:00 год, яке було отримано відповідачем 18.07.2018.

08.08.2018 відбулось засідання комісії апарату управління ПАТ «Чернігівобленерго» з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, на якому був розглянутий акт про порушення № 000671 від 04.05.2018.

За результатами розгляду акту про порушення комісія прийняла рішення провести розрахунок недонарахованої електроенергії по акту № 000671 від 04.05.2018 згідно з п. 2.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електроенергією.

Рішення комісії оформлене протоколом №902 від 08.08.2018, з якого вбачається, що відповідач присутнім на засіданні не був.

Відповідно до розрахунку загальна сума нарахованих до сплати коштів за період з 04.11.2017 (дата останнього огляду) по 04.05.2018 становить 138 771,86 грн.

08.08.2018 відповідачу виставлено рахунок №408_08-18 на сплату коштів у розмірі 138 771,86 грн та 29.08.2021 направлено на його адресу.

29.08.2018 року з метою досудового врегулювання спору ОСОБА_1 було направлено повідомлення про необхідність у 30-денний термін сплатити завдані збитки у сумі 138 771,86 грн.

Доказів оскарження чи скасування рішення комісії, оформленого протоколом № 902 від 08.08.2018, а також доказів сплати відповідачу коштів у розмірі 138 771,86 грн суду не надано.

Спір щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 138 771,86 грн розглядався Козелецьким районним судом Чернігівської області, за результатами якого суд постановив рішення від 02.03.2021 у справі №729/722/20 про задоволення позовних вимог.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 31.05.2021 скасовано рішення Козелецького районного суду Чернігівської області, провадження у справі закрито та роз`яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до господарської юрисдикції.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (надалі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку; до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом (ч. 5 ст. 277 ГК України).

Відповідно до статей 216, 217, 218, 235, 236, 237 Господарського кодексу України рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією.

Як встановив суд, 04.05.2018 представниками Бобровицького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» виявлено, що Споживачем порушені пункти 10.2.9, 10.2.26 Правил користування електричною енергією, а саме: при проведенні контрольного огляду виявлено спрацювання індикатора магнітного поля № 8678172, що встановлений на корпусі приладу обліку № 10243, про що був складений акт про порушення №000671.

На момент складення акта про порушення № 000671 діяли Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до пункту 1.1 ПКЕЕ ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).

Згідно з пунктами 1.2, 6.40 ПКЕЕ (у редакції, чинній на момент виявлення правопорушення) недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

У разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (далі Методика).

Пунктом 6.41 ПКЕЕ (у редакції, чинній на момент виявлення правопорушення) передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Відповідно до приписів Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин; надалі по тексту - Методика):

- Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі - енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (пункт 1.2);

- з метою запобігання розкраданню електричної енергії на прилади обліку електричної енергії споживача енергопостачальником можуть бути встановлені індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (пункт 1.3);

- Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, зокрема, пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо) (п. 2.1);

- обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ, розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури (пункт 2.2).

Таким чином, індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів встановлюються енергопостачальником на прилади обліку електричної енергії споживача з метою запобігання розкраданню електричної енергії.

Підтвердження встановлення на прилад обліку споживача таких індикаторів та передачі їх на збереження споживачу та підтвердження фіксації цими індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, свідчить про явні ознаки втручання споживача в параметри розрахункового приладу обліку з метою зміни його показів, що є порушенням ПКЕЕ, і не потребує додаткового встановлення факту порушення споживачем ПКЕЕ, оскільки цей факт підтверджується самим індикатором, яким зафіксовано вплив магнітного чи електричного полів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 911/825/18.

Належними та допустимими доказами у справі, зокрема, актом контрольного огляду №007649 від 15.06.2017, підтверджено факт встановлення на прилад обліку споживача таких індикаторів та передачі їх на збереження споживачу.

Пунктом 4.5 Методики (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що акт про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень ПКЕЕ. Працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Враховуючи положення ПКЕЕ та Методики, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки порушень цих Правил на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень, тобто присутність споживача є обов`язковою, оскільки тим самим забезпечується захист прав споживача, який може викласти свої зауваження до акта про порушення, надати пояснення, не погодитись з виявленим фактом вчинення споживачем дій, які призвели до порушення ПКЕЕ.

Як встановив суд, акт про порушення №000671 від 04.05.2018 підписаний п`ятьма представниками енергопостачальника, а споживач від підписання акта відмовився.

У даному випадку забезпечено захист прав споживача, який мав можливість надати свої зауваження до акта про порушення, пояснення, не погодитись з виявленим фактом вчинення споживачем дій, які призвели до порушення ПКЕЕ.

Важливим для встановлення факту протиправної поведінки відповідача у даній справі є встановлення обставин щодо наявності чи відсутності порушення останнім ПКЕЕ.

В акті про порушення №000671 від 04.05.2018 зазначено зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти - п. 10.2.26, 10.2.9 ПКЕЕ, а саме виявлено спрацювання індикатора магнітного поля № 8678172, що встановлений на корпусі приладу обліку № 10243.

При цьому суд бере до уваги, що індикатори дії магнітного поля не відносяться до пломб чи приладів обліку, а тому факт фіксації сертифікованими індикаторами впливу магнітного поля не повинен підтверджуватись висновком експерта. Натомість, акт про порушення ПКЕЕ, яким зафіксовано факт пошкодження індикатора впливу постійного магнітного поля, є достатньо правовою підставою для застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією (аналогічний правовий висновок наведений в постанові Верховний Суду від 12.04.2018 у справі № 909/21/17).

Відповідно до п. 2.1 Методики (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства. До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується.

Отже, за умовами п. 2.1 Методики експертиза пошкодження приладів обліку проводиться у разі незгоди споживача з зафіксованим в акті про порушення фактом такого пошкодження.

Відповідач під час складання 04.05.2018 акту про порушення Правил користування електричною енергією №000671 не надав заперечень або зауважень до виявленого факту пошкодження розрахункового засобу обліку електричної енергії, що свідчило б про його незгоду з таким фактом. Не містять матеріали справи і листування між сторонами з приводу незгоди відповідача з виявленим фактом.

Отже, акт про порушення від №000671 від 04.05.2018 у сукупності з іншими доказами може бути покладений в основу рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, затверджені Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ)

У п. 1, 11, 12 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, зазначено: затвердити Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), що додаються (п. 1); визнати такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 "Про затвердження Правил користування електричною енергією" (із змінами) (п. 11); ця постанова набирає чинності з дня, наступного за днем її опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті "Урядовий кур`єр", крім пунктів 1 та 12, які набирають чинності з 11 червня 2018 року (п. 12).

Отже, ПРРЕЕ набрали чинності 11.06.2018 і саме з цієї дати втратили чинність ПКЕЕ.

Таким чином, станом на 08.08.2018 (на час засідання комісії з розгляду акту про порушення №000671 від 04.05.2018 та прийняття рішення про застосування до відповідача оперативно-господарської санкції) діяли ПРРЕЕ.

Щодо дії закону в часі суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 58 Конституції України вбачається, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Перша форма застосовується у разі, якщо нормативно-правовий акт прийнято на момент виникнення правовідносин та він залишається чинним на час, коли правовідношення припинило своє існування. У випадку, якщо у новоприйнятому нормативно-правовому акті визначено особливий порядок набрання ним чинності, у тому числі визначено перехідний період, під час якого залишаються чинними окремі норми скасованого ним нормативно-правового акта, застосовується ультраактивна форма. Третя форма дії є актуальною у разі прийняття нормативно-правових актів, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Таким чином, за загальним правилом про дію цивільно-правових актів у часі, закріпленим в ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відповідні цивільно-правові відносини з дня набрання ними чинності.

Разом з цим, ч. 3 ст. 5 ЦК України регламентує так звані "триваючі" відносини, тобто такі, які виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, але права і обов`язки зберігаються і після набрання чинності новим актом цивільного законодавства. До таких "триваючих" прав і обов`язків, що продовжують існувати, або до прав і обов`язків, що виникли вже після набрання чинності новими актами цивільного законодавства, мають застосовуватися положення цих актів.

Отже, якщо акт цивільного законодавства, що регулював цивільні відносини, втратив чинність, новий нормативно-правовий акт з моменту набрання ним чинності застосовується до юридичних фактів цивільного права та породжуваних ними цивільних прав і обов`язків.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 914/2650/17.

Оскільки розгляд акта про порушення №000671 від 04.05.2018 мав триваючий характер та був розглянутий комісією з розгляду вказаного акта про порушення лише 08.08.2018, тобто під час дії ПРРЕЕ та, відповідно, після втрати чинності ПКЕЕ, процес вирішення питання відповідності вказаного акта про порушення нормативно-правовим актам повинен регулюватись ПРРЕЕ.

Відповідно до пункту 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

Враховуючи те, що норми ПРРЕЕ мають саме негайну (безпосередню) дію, оскільки інше прямо не передбачено у самому акті, суд доходить висновку, що строк розгляду акту про порушення (60 календарних днів) повинен відліковуватись з дати набрання чинності ПРРЕЕ, а не з дати складення акту про порушення.

Відповідний принцип дії закону у часі узгоджується також з правом позивача на захист своїх прав, оскільки у протилежному випадку, тобто у разі спливу 60-ти денного строку до моменту набрання чинності ПРРЕЕ, він взагалі би був позбавлений такого права.

Оскільки акт про порушення №000671 від 04.05.2018 був розглянутий 08.08.2018, суд доходить висновку, що позивач не порушив строків його розгляду, встановлених у п. 8.2.6. ПРРЕЕ.

При цьому відповідач був належним чином повідомлений про місце, час і дату засідання комісії (не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання), однак своїм правом на участь у засіданні не скористувався.

Відповідно до п. 2.6 Методики (у редакції на час виникнення спірних правовідносин)у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, а за умови відсутності Договору або в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2.1 цієї Методики, у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W , кВт.год), доб.с.п. розраховується за формулою

Wдоб.с.п. = Pс.п. * tвик.с.п., (2.7)

де Pс.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулами:

у разі підключення до однієї фази

Pс.п. = I * Uном. фаз. * cos(фі); (2.8) .

у разі підключення до трьох фаз

Pс.п. = 3 * I * Uном. фаз. cos(фі); (2.9)

де I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), А.

Поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології.

За згодою сторін сила струму може бути визначена виходячи із сили струму навантаження електроустановки при підключенні усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології;

Uном. фаз - номінальна фазна напруга, кВ;

cos(фі) - косинус кута між фазною напругою U та струмом фаз навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cos(фі) приймається рівним 0,9;

tвик.с.п. час використання самовільного підключення протягом доби (приймається - 12 год./добу).

Для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за Дпер. береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення.

Згідно з п. 2.5 Методики (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) кількість днів контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Доказів оскарження та скасування рішення комісії позивача з розгляду акту про порушення № 000671 від 04.05.2018, яке оформлене протоколом №902 від 08.08.2018, матеріали справи не містять, а отже вказане рішення є чинним та обов`язковим до виконання.

Розрахунок обсягу і вартості не облікованої електричної енергії у випадку фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного поля здійснений електропостачальною організацією відповідно до п. 2.6 Методики за формулою Методики, що підтверджено відповідним розрахунком.

Доказів сплати вартості безобліково спожитої електроенергії у розмірі 138 771,86 грн відповідач суду також не надав.

За наведених обставин, враховуючи допущене відповідачем порушення ПКЕЕ, чинність рішення комісії позивача з розгляду акту про порушення від 04.05.2018 № 000671, яке оформлене протоколом №902 від 08.08.2018, відсутність доказів сплати вартості безобліково спожитої електроенергії у розмірі 138 771,86 грн, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 14, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Чернігівобленерго (, вул. Гонча, буд. 40, м. Чернігів, 14000, на рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478) 138 771,86 грн вартості безобліково спожитої електроенергії та 2 270,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун