ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/1056/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Акціонерного товариства "Таскомбанк"

до відповідача: Приватного підприємства фірма "Компанія Квартал"

про: стягнення 198 472,37 грн.

секретар судового засідання: Коваль С.М.;

представники:

від позивача: Писаренко О.В.;

від відповідача: не з`явився;

ОПИС СПОРУ

Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Приватного підприємства фірма "Компанія Квартал" про стягнення 198 472,37 грн. за яких: 145 205,89 грн. заборгованість за кредитом, 39 146,78 грн. заборгованість за відсотками, 14 120,70 грн. пені.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31 січня 2020 року між Акціонерним товариством "Таскомбанк" та Приватним підприємством фірма "Компанія Квартал" було укладено договір №ID7671734 про відкриття відновлюваної кредитної лінії, відповідно до умов якого, банк відкрив позичальнику кредитну лінію в розмірі 150 000 гривень 00 копійок, з терміном повернення до 30 січня 2021 року, а позичальник зобов`язався повернути банку отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в розмірі, у строки та на умовах цього договору.

Позивач вказує, що відповідач скористався своїм правом та вчинив правочин підписавши кредитний договір електронним цифровим підписом.

Додатковими договорами №1 від 13 травня 2020 року та №2 від 30 вересня 2020 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору сторони домовилися доповнити умови кредитного договору пунктом 3.8. згідно з яким, сторони погодили збільшити строк дії усіх траншів, які було надано до підписання даного додаткового договору, термін дії договору встановлено 30 січня 2022 року.

Згідно з умовами пункту 6.1.4. кредитного договору, позичальник зобов`язаний достроково повернути заборгованість за кредитною лінією та сплатити проценти за користування нею, комісії та пеню на письмову вимогу банку та у строк, зазначений в такій вимозі, у випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України. При цьому, у випадку, якщо згідно з умовами цього договору або отриманої від банку вимоги позичальник зобов`язаний здійснити повне дострокове погашення боргових зобов`язань.

25 лютого 2021 року банк направив відповідачу повідомлення - вимогу, згідно з якою відповідач був повідомлений про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена.

Позивач вказує, що відповідачем, станом на момент звернення до суду умови кредитного договоруне виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті.

Позивач вказує, що станом на 08 листопада 2021 року загальна заборгованість позичальника в рамках кредитного договору, становить 198 472,37 гривень, з яких: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 145 204,89 грн.; заборгованості по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 39 146,78 грн.; суми пені по простроченій заборгованості 14 120,70 грн.

Відзиву на позовну заяву з відображенням своїх правової позиції відповідач суду не надав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 21 грудня 2021 року.

21 грудня 2021 року відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з наданням можливості сторонам мирного врегулювання спору.

В судовому засіданні представник позивача зазначив про підтримання позову, та відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Суд відзначає, що клопотання відповідача не обґрунтоване, зокрема вказане клопотання не містить причин визнання поважними неявки відповідача в судове засідання.

Водночас, за змістом частини 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд також зауважує, що відповідач звернувшись до суду із клоптаням про відкладення розгляду справи для мирного врегулювання спору, не долучив до такого клопотання доказів, які б свідчили про прагнення відповідача до мирного врегулювання спору (докази звернення до позивача з пропозицією мирного врегулювання, докази направлення позивачу проекту мирової угоди, докази часткової обплати заборгованості тощо).

Відтак, підстави для відкладення розгляду справи в розумінні процесуального закону відсутні.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

31 січня 2020 року між Акціонерним товариством "Таскомбанк" (позивач/банк) та Приватним підприємством фірма "Компанія Квартал" (відповідач/позичальник) було укладено договір №ID7671734 про відкриття відновлюваної кредитної лінії (надалі договір), відповідно до предмету якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію (далі - кредитна лінія) з лімітом заборгованості і надає в рамках відкритої кредитної лінії грошові кошти (далі - кредит або транш) в розмірі та на умовах, передбачених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути банку отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в розмірі, у строки та на умовах цього договору. Кредитні кошти надаються банком окремими частинами - траншами.

Згідно з умовами пункту 2.4. договору, кредитна лінія відкривається для позичальника від дати укладення цього договору, у валюті кредитування - гривня, в розмірі 150 000,00 грн.

Згідно з умовами пункту 3.1. договору, кожен транш надається позичальнику на підставі поданої ним заяви (далі - заява), за формою викладеною у додатку № 1 до цього договору.

Сторони погодились, що позичальник подає заяву до банку у формі електронного документу з накладенням електронних цифрових підписів через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта.

Згідно з умовами пункту 4.1. договору, процентна ставка за користування кредитними траншами складає: для траншів строком до 30 днів - 21% річних, строком до 60 днів - 23% річних, строком до 90 днів - 24% річних, строком до 180 днів - 25% річних, та є фіксованою процентною ставкою у вказаний період.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що нарахування процентів банком здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом на кінець кожного операційного дня. Проценти розраховуються за фактичну кількість днів користування кредитними коштами методом "факт/360", де 360 - це умовна кількість календарних днів у році. При цьому, враховується перший день та не враховується останній день користування кредитною лінією. Нарахування процентів банком та їх сплата позичальником здійснюється до моменту повного повернення кредиту (до дня остаточного розрахунку за кредитом включно).

Згідно з умовами пунктів 4.3.- 4.8. договору для обліку операцій за наданим позичальнику кредиту в рамках відкритої кредитної лінії банк відкриває позичальнику відповідні балансові рахунки, на яких відображається заборгованість по кредитним траншам. Позичальник доручає банку здійснювати списання нарахованих процентів з його рахунків. Банк виконує списання нарахованих процентів з 1-го по 10-те число кожного місяця, за попередній місяць, та одночасно з погашенням кредитної лінії за останній період користування кредитною лінією.

У випадку відсутності на поточних рахунках позичальника чи рахунку для погашення (вказаного в п. 5.1.1) грошових коштів у сумі, достатній для погашення основного боргу та нарахованих процентів у встановлені цим договором строки, суми непогашених у строк основного боргу та процентів визнаються простроченими.

За видачу кожного траншу позичальник сплачує банку комісію в розмірі: для траншів строком до 30 днів - 0,5% від суми виданого траншу в межах кредитної лінії; для траншів строком до 60 днів - 0,75% від суми виданого траншу в межах кредитної лінії; для траншів строком до 90 днів - 1% від суми виданого траншу в межах кредитної лінії; для траншів строком до 180 днів - 2% від суми виданого траншу в межах кредитної лінії.

Комісія може бути сплачена позичальником як за рахунок власних так і за рахунок кредитних коштів.

Погашення кредиту в період терміну надання відновлювальної кредитної лінії проводиться будь-якими сумами, при цьому погашення будь-якої суми кредиту збільшує невикористаний залишок ліміту кредитної лінії. Транші погашаються у встановлені строки їх погашення, які зазначаються в заявах на видачу траншу.

Розділом 5 договору встановлено, що погашення боргових зобов`язань за цим договором може проводитися в порядку, передбаченому договором, зокрема такими способами:

- шляхом безготівкового переказу коштів на рахунок для погашення боргових зобов`язань, № НОМЕР_1 в банку; та/або

- шляхом здійснення банком договірного списання відповідних сум з будь-якого рахунку позичальника, відкритого в банку (на що позичальник надає свою безумовну та безвідкличну згоду банку шляхом підписання цього договору); та/або

- іншим чином, у випадку, якщо інший порядок погашення будь-якого із боргових зобов`язань визначений цим договором, або якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Датою повернення заборгованості за кредитною лінією є день виконання позичальником всіх своїх боргових зобов`язань перед банком в повному обсязі заборгованості за цим договором, включаючи повну сплату процентів, комісій банку, неустойки, пені, штрафів (якщо такі будуть) чи дата здійснення банком договірного списання вказаних сум з поточного рахунку позичальника.

Датою (моментом) погашення заборгованості за кредитною лінією вважається день зарахування на відповідний рахунок(ки) для погашення боргових зобов`язань у порядку, визначеному цим договором, грошових коштів у сумі, що відповідає розміру заборгованості за кредитною лінією у повному обсязі чи дата здійснення банком договірного списання вказаних сум з поточного рахунку позичальника.

Як видно з матеріалів справи, сторонами укладено додатковий договір №1 про внесення змін та доповнень до договору, відповідно до якого сторони доповнили розділ 3 кредитного договору пунктом 3.8. наступного змісту: "сторони погодили збільшити строк дії усіх траншів, які було надано до підписання даного додаткового договору на 90 календарних днів. після зміни строку дії траншу (ів) відсоткова ставка встановлюється та перераховується згідно розділу 4. розмір комісії при зміні строку дії траншу не перераховується".

Таким чином, після внесення відповідних змін до договору, сторонами погоджено збільшення строку дії усіх траншів, які було надано до підписання даного додаткового договору на 90 календарних днів.

Надалі сторонами укладено додатковий договір №2 про внесення змін та доповнень до договору, відповідно до якого сторони доповнили розділ 3 кредитного договору пунктом 3.8. наступного змісту: "сторони погодили збільшити строк дії усіх траншів, які було надано до підписання даного додаткового договору на 90 календарних днів. Після зміни строку дії траншу (ів) відсоткова ставка встановлюється та перераховується згідно розділу 4. Розмір комісії при зміні строку дії траншу не перераховується".

Таким чином, після внесення відповідних змін до договору, сторонами повторно погоджено збільшення строку дії усіх траншів, які було надано до підписання даного додаткового договору на 90 календарних днів.

Згідно з умовами пункту 6.1.4. договору, позичальник зобов`язаний достроково повернути заборгованість за кредитною лінією та сплатити проценти користування нею, комісії та пеню на письмову вимогу банку та у строк, зазначений в такій вимозі, у випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України. При цьому, у випадку, якщо згідно з умовами цього договору або отриманої від банку вимоги позичальник зобов`язаний здійснити повне дострокове погашення боргових зобов`язань, Сторони домовились, що дата повернення заборгованості за кредитною лінією, зазначена в п.2.5 цього договору, за домовленістю сторін, вважається перенесеною та такою, що змінена на дату чи строк, що зазначений у письмовій вимозі банку про дострокове погашення чи настає в інших випадках, передбачених цим договором.

25 лютого 2021 року банк направив відповідачу повідомлення - вимогу, згідно з якою відповідач був повідомлений про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Згідно із цією вимогою банк повідомив позичальника про порушення умов кредитного договору та необхідність дострокового повернення всього кредиту.

У вказаному повідомленні зазначено, що про обов`язок позичальника повернути заборгованість по кредиту, відсотки та штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дня одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з дня направлення такого повідомлення.

Позивач вказує, що зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена.

Позивач також зазначає, що відповідачем, станом на момент звернення до суду умови кредитного договоруне виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, загальна заборгованість позичальника в рамках кредитного договору, становить 198 472,37 гривень, з яких: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 145 204,89 грн.; заборгованості по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 39 146,78 грн.; суми пені по простроченій заборгованості 14 120,70 грн.

Згідно з умовами пункту 8.1. - 8.2. договору, за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору позичальник зобов`язується нести відповідальність у межах розмірів спричинених збитків та у відповідності з чинним законодавством України та цим договором.

У разі непогашення або несвоєчасного погашення позичальником всієї суми заборгованості по основному після закінчення терміну користування кредитом в цілому, або кредитним траншем окремо, та/або після закінчення терміну погашення заборгованості або порушення терміну сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування за кожен календарний день прострочення, а також штраф за кожен факт порушення зобов`язання за договором у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості на дату нарахування (але не менше 50,00 грн.). Нарахування пені починається з дня, наступного за днем настання строку сплати процентів/траншу/основного боргу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання товару/продукції за договором поставки. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права в частині своєчасної оплати отриманого відповідачем товару порушеними.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з нормами частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Нормами частини 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас нормами частини 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 145 205,89 грн. заборгованості за кредитом та 39 146,78 грн. заборгованості за відсотками є обґрунтованими, доказів оплати вказаної заборгованості відповідач суду не надав.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 3 статті 202 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами частини 1 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з умовами пункту 8.1. - 8.2. договору, за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору позичальник зобов`язується нести відповідальність у межах розмірів спричинених збитків та у відповідності з чинним законодавством України та цим договором.

У разі непогашення або несвоєчасного погашення позичальником всієї суми заборгованості по основному після закінчення терміну користування кредитом в цілому, або кредитним траншем окремо, та/або після закінчення терміну погашення заборгованості або порушення терміну сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування за кожен календарний день прострочення, а також штраф за кожен факт порушення зобов`язання за договором у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості на дату нарахування (але не менше 50,00 грн.). Нарахування пені починається з дня, наступного за днем настання строку сплати процентів/траншу/основного боргу.

Як видно з матеріалів справи та наданого позивачем розрахунку, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору банк нарахував відповідачу з 08 травня 2021 року по 07 листопада 2021 року на заборгованість по кредиту та заборгованість по відсоткам пеню в загальному розмірі 14 120,70 грн.

Наданий розрахунок судом досліджено та визнано таким що відповідає умовам договору.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Висновки суду

На думку суду, встановлені обставини щодо прострочення виконання відповідачем договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків, що свідчить про порушення відповідачем прав позивача.

Суд погоджується з аргументами позивача стосовно обґрунтованості позовних вимог про стягнення 145 205,89 грн. заборгованість за кредитом, 39 146,78 грн. заборгованість за відсотками, 14 120,70 грн. пені.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судового збору згідно заявленої позивачем ціни позову складає 2 977,08 грн., та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 130, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства фірма "Компанія Квартал" (33013, м. Рівне, вул. Бахарєва 23, ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри 30, ) 145 204 (сто сорок п`ять тисяч двісті чотири) грн. 89 коп. кредитної заборгованості, 39 146 (тридцять дев`ять тисяч сто сорок шість) грн. 78 коп. заборгованості за відсотками, 14 120 (чотирнадцять тисяч сто двадцять) грн. 70 коп. пені та 2 977 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) грн. 08 коп. судового збору.

Позивач (Стягувач): Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри 30, ).

Відповідач (Боржник): Приватне підприємство фірма "Компанія Квартал" (33013, м. Рівне, вул. Бахарєва 23, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 24 грудня 2021 року.

Суддя А.Качур