ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року м.Дніпро Справа № 912/684/21

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

від Дніпропетровської обласної прокуратури: Федотова О.П., посвідчення №058587 від 14.12.2020 р., прокурор відділу;

інші учасники процесу не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугільна компанія Оріон"

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 15.06.2021 (суддя Коваленко Н.М.) у справі 912/684/21

за позовом Центру з обслуговування закладів та установ освіти Новотроїцької селищної ради, вул. М.І.Білошкури, буд. 2, смт. Новотроїцьке, Херсонська область, 75300

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугільна компанія Оріон", вул. Володимирська, 34/19, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25005

за участю Херсонської обласної прокуратури

про стягнення 292 422,13 грн .

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Центр з обслуговування закладів та установ освіти Новотроїцької селищної ради звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугільна компанія Оріон" із позовом про стягнення штрафу на підставі п. 8.2. Договору у розмірі 79 986,60 грн., пені у розмірі 79 124,53 грн, а також на підставі п. 8.4. Договору штрафу у розмірі 133 311,00 грн, загальна сума до стягнення складає 292 422,13 грн.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 15.06.2021року у справі № 912/684/21 позов задоволено повністю.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугільна компанія Оріон" на користь Центру з обслуговування закладів та установ освіти Новотроїцької селищної ради 292 422,13 грн., з яких: штраф на підставі п. 8.2. Договору у розмірі 79 986,60 грн., пеня у розмірі 79124,53 грн., штраф на підставі п. 8.4. Договору у розмірі 133 311 грн.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугільна компанія Оріон" на користь Центру з обслуговування закладів та установ освіти Новотроїцької селищної ради 4386,33 грн. судового збору.

Рішенням Новотроїцької селищної ради №33 від 14.12.2020 "Про перейменування та внесення змін до Статуту Новотроїцького районного центру з обслуговування закладів та установ освіти" змінено назву юридичної особи Новотроїцького районного центру з обслуговування закладів та установ освіти () яка розташована за адресою 75300, Херсонська область, смт Новотроїцьке, вул. М.І. Білошкури, 2, на Центр з обслуговування закладів та установ освіти Новотроїцької селищної ради, а також внесено та затверджено зміни до статуту центру.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Вугільна компанія Оріон" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області у справі №912/684/21 від 15 червня 2021 року та відмовити у задоволенні позовної заяви.

В обгрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та таким, що винесено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, не з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Зокрема, апелянт вважає, що внаслідок незадоволення його клопотання про відкладення розгляду справи, він не мав можливості заявити про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення із позовом, що виключило б можливість його задоволення.

З огляду на зазначене, він просив апеляційний суд поновити йому пропущений строк для звернення із заявою про застосування строку позовної давності, та відмовити у позові.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області у справі №912/684/21 від 15 червня 2021 року та відмови у задоволенні позовних вимог Центру з обслуговування закладів та установ освіти Новотроїцької селищної ради.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2021 року (колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Іванов О.Г., Антонік С.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугільна компанія Оріон" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 15.06.2021 у справі 912/684/21, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 18.10.2021 року на 09:30 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького,65, зал засідань № 207.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Іванова О.Г. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021 року визначено для розгляду справи №912/684/21 колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді: Антонік С.Г., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.10.2021року справу №912/684/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Березкіна О.В.(доповідача), суддів: Антонік С.Г., Дармін М.О. Розгляд справи № 912/684/21 призначено у судовому засіданні на 22.11.2021 року об 10:00 год.

22.11.2021року у судовому засіданні оголошено перерву до 20.12.2021 на 09:00 годин.

15.11.2021 року Херсонською обласною прокуратурою подано пояснення на апеляційну скаргу, в яких він просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугільна компанія Оріон" залишити без задоволення, рішення господарського суду Кіровоградської області від 15.06.2021 у справі 912/684/21 залишити без змін.

В судове засідання з"явився представник Дніпропетровської обласної прокуратури, представники позивача. відповідача не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 20.12.2021 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частовому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області у справі № 923/1183/17 від 27.03.2018, що набрало законної сили 27.04.2018, розірвано договір №23-ТВ від 20.06.2017 про закупівлю, укладений між Новотроїцьким районним центром з обслуговування навчальних закладів та установ освіти та ТОВ "Вугільна компанія Оріон" на загальну суму 533 244,00 грн.

Даним рішенням встановлено, що 20.06.2017 між Новотроїцьким РЦОНЗУО (покупець) та ТОВ "Вугільна Компанія Оріон" (продавець) укладено Договір про закупівлю товарів №23-ТВ (далі -Договір, а.с. 15-16), відповідно до умов якого продавець зобов`язується у період з липня по грудень 2017 року поставити покупцю товар зазначений у специфікації, що є невід`ємною частиною договору, а покупець - прийняти і оплатити товар.

Згідно п. п. 1.2, 1.3 Договору та специфікації №1 до Договору найменування товару: вугілля кам`яне (за кодом СРV згідно ДК 021:2015-0911 "Тверде паливо"): лот №1 - вугілля кам`яне марки АМ (13-25)-09111100 (вугілля) 84 т на суму 293 748,00 грн.; лот №2 - вугілля кам`яне марки ДГ (13-100) - 09111100 (вугілля) 102 т на суму 239 496,00 грн. Кількість товару: лот №1-84,0 т, лот №2-102,0 т.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 Договору строк (термін) поставки товару липень-грудень 2017 року партіями у 2 (двох) денний термін, згідно рознарядки окремо по кожному навчальному закладу та установі освіти, що обслуговує Покупець. Прийом-передача вугілля по кількості повинна проводитися безпосередньо у навчальних закладах та установах освіти, що обслуговує Покупець (їх склади). При відсутності рознарядки поставка не проводиться.

Пунктом 6.1.1. Договору визначено обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений Договором.

Відповідно до п. 10.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно матеріалів даної справи, та що не спростовано відповідачем, останній свої зобов`язання за договором закупівлі товару по поставці товару не виконав, товар позивачу не поставив.

Отже, з урахуванням умов Договору, а також наданих позивачем доказів порушення істотних умов останнього з боку відповідача, зокрема пункту 5.1., господарський суд дійшов висновку, що у позивача наявні всі підстави для звернення до суду з вимогою про розірвання договору в односторонньому порядку.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугільна компанія Оріон" із позовом про стягнення штрафу на підставі п. 8.2. Договору у розмірі 79 986,60 грн. і пені у розмірі 79 124,53 грн, а також на підставі п. 8.4. Договору штрафу у розмірі 133 311,00 грн, загальна сума до стягнення складає 292 422,13 грн., позивач Центр з обслуговування закладів та установ освіти Новотроїцької селищної ради посилався на неналежне виконання відповідачем укладеного між ними Договору №23-ТВ від 20.06.2017 про закупівлю товарів в частині поставки товару.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку по поставці товару не здійснив, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань і він вважається таким, що прострочив зобов`язання по поставці товару, відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності у вгляді стягнення пені, та штрафів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області у справі № 923/1183/17 від 27.03.2018, що набрало законної сили 27.04.2018, розірвано договір №23-ТВ від 20.06.2017 про закупівлю, укладений між Новотроїцьким районним центром з обслуговування навчальних закладів та установ освіти та ТОВ "Вугільна компанія Оріон" на загальну суму 533 244,00 грн.

В силу приписів ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 ст. 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 ст. 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17 та від 25.05.2018 у справі №922/1720/17).

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п.8.2. Договору, за порушення строків передачі товару Продавець сплачує пеню у розмірі 10% від вартості товару за кожен день прострочення передачі (але не менше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення), а також штраф у розмірі 15% від ціни товару.

Оскільки відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку по поставці товару не здійснив, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення на користь позивача пені в сумі 79 124,53 грн. та штрафу в розмірі 79 986,60 грн., передбачених умовами договору за період з 18.10.2017 по 15.04.2018.

При цьому, доводи апелянта про невідповідність розрахунку пені положенням ч.6 ст. 232 ГК України є безпідставними, оскільки пеня розрахована позивачем за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, тобто, з 18.10.2017 року по 15.04.2018 року, тобто, у межах шести місяців.

Пунктом 8.4 Договору визначено, що за односторонню, необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань, що випливають з цього Договору, винна сторона несе відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 25% від ціни Товару, що зазначена в Договорі.

Осільки відповідач відмовився від виконання своїх зобов`язань за договором, суд першої інстанції також дійшов обгрунтованого висновку про стягнення на користь позивача штрафу у відповідності до п. 8.4 договору у розмірі 133 311,00 грн.

Доводи апелянта про те, що внаслідок незадоволення його клопотання про відкладення розгляду справи, він не мав можливості заявити про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення із позовом, а тому є підстави для поновлення пропущеного строку для звернення із заявою про застосування строку позовної давності, є необгрунтованими з огляду на наступне.

Позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, згідно зі статтею 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

Водночас застосувати її суд може лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ст. 267 ЦК України).

Тому, за змістом загальних норм права, заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції і нормами ГПК України не передбачена можливість апеляційного суду поновлювати строк на подачу відповідної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи у суді першої інстанції і неодноразово звертався з клопотаннями про відкладення розгляду справи, тобто, відповідач, використовував свої процесуальні права, передбачені ГПК України, а тому, будучі обізнаним із предметом спору, мав можливість подати заяву про сплив позовної давності у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання - письмового чи усного, що відповідає вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до статті 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненям нею процесуальних дій, а тому у колегії суддів відсутні підстави для задоволення заяви про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

Разом з цим, відповідно до частини першої, другоі статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України слід мати на увазі, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. При цьому слід враховувати, що правила частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Зі змісту зазначених норм убачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором штрафу, пені, річних відсотків, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ціна договору, укладеного між сторонами, складала 533 244 грн., а нараховані штрафні санкції складають 292 422 грн.23 коп, тобто, майже половину ціни договору, що на думку колегії суддів не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності.

При цьому, матеріали справи не містять доказів понесення позивачем будь-яких збитків від невиконання відповідачем умов договору.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, виконання договору відповідачем було забезпечено банківською гарантією ПАТ «Банк Альянс» у сумі 26 662,2 грн., які були сплачені відповідачем на користь позивача.

Крім того, внаслідок введення в дію Указу Президента України № 62/2017 "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України" та рішення Ради Національної безпеки і оборони України від 15.03.2017, якими було припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, відповідач направив позивачу листи № 14-08/1, № 14-08/2 від 14.08.2017 "Про підвищення ціни на вугілля та внесення змін до договору № 23-ТВ від 20.06.2017 року", "Про розірвання договору № 23-ТВ Лот № 1 від 20.06.2017 року" відповідно, за змістом яких відповідач просив внести зміни до Договору в частині ціни за одиницю товару Лоту № 2, у зв`язку із коливанням ціни на ринку та розірвати договір по Лоту № 1.

Оскільки предметом укладеного договору була поставка кам`яного вугілля, відповідні заходи безперечно могли вплинути на виконання відповідачем своїх зобов`язань, і свідчать про вжиття ним заходів щодо врегулювання даної ситуації.

Дана поведінка відповідача та встановлені обставини враховуються колегією суддів як обставини, які мають істотне значення для вирішення питання щодо розміру неустойки та надають можливість її зменшення до 140 000 грн., що відповідає вимогам справедливості, добросовісності та розумності та не порушує розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру стягнутих штрафних санкцій до 140 000 грн.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугільна компанія Оріон" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 15.06.2021 у справі №912/684/21 змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вугільна компанія Оріон" (код ЄДР 41091115, вул. Володимирська, 34/19, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25005) на користь Центру з обслуговування закладів та установ освіти Новотроїцької селищної ради (код ЄДР 38248807, вул. М.І.Білошкури, буд. 2, смт. Новотроїцьке, Херсонська область, 75300, р/р UA0084264 Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 852010) 140 000 грн. штрафних санкцій.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.12.2021року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя С.Г.Антонік