ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2021 р. Справа№ 910/4495/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Пантелієнка В.О.

секретар судового засідання Ковган О.І.

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 16.12.2021

розглянувши апеляційні скарги Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі», Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2021

у справі № 910/4495/20

за заявою Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2020 відкрито провадження у справі № 910/4495/20 за заявою Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» (далі ПІІ ТОВ «Фалбі»); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кіцула С.Б.

28.04.2020 на офіційному сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення №64743 про відкриття провадження у даній справі про банкрутство ПІІ ТОВ «Фалбі».

Згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/4495/20 визнано кредиторами до Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "ФАЛБІ":

- Акціонерне товариство "Кредобанк" на суму 40 989 726, 30 грн., з яких: 4 240 грн. - вимоги першої черги, 40 985 522, 30 грн. - вимоги четвертої черги;

- ГУ ДПС у м. Києві на суму 4 354,12 грн., з яких: 4 240 грн. - вимоги першої черги, 150, 12 грн. - вимоги третьої черги;

- Адвокатське об`єднання "БІРАЙТ А АДВОКАСІ" на суму 6 005 043,10 грн., з яких: 4 240 грн. - вимоги першої черги, 6 000 839,10 грн. - вимоги четвертої черги;

- Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" на суму 16 527, 97 грн., з яких: 4 240 грн. - вимоги першої черги, 12 323,97 грн. - вимоги четвертої черги;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ ТОРНТОН" на суму 243 328, 85 грн., з яких: 4 240 грн. - вимоги першої черги, 223 878, 85 грн. - вимоги четвертої черги, 15 246 грн. - вимоги шостої черги;

- Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" на суму з 1 057 394 507,31 грн., з яких: 4 204 грн. - вимоги першої черги, 944 562 329,57 грн. - вимоги четвертої черги, 96 995 745,74 грн. - вимоги шостої черги, 15 832 228 грн. - такі, що забезпечені заставою майна боржника;

- Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на суму 199 655,63 грн., з яких: 4 240 грн. - вимоги першої черги, 195 415,63 грн. - вимоги четвертої черги;

затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 1 104 853 143,28 грн.;

відмовлено у визнанні кредиторами боржника:

- Акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" на суму 95 057 грн.;

- Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" на суму 5 000 грн.;

- Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на суму 323 386,02 грн.

ПІІ ТОВ "Фалбі", не погоджуючись із вказаною ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/4495/20 в частині визначення розміру грошових вимог Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (далі АТ "Державний експортно-імпортний банк України"), а також не розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК БЦ2» (далі ТОВ «ДК БЦ2»), звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та повернути справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду на стадію попереднього засідання.

Доводи апеляційної скарги зводяться до заперечення правильності розрахунку грошових вимог АТ "Державний експортно-імпортний банк України" в частині нарахування процентів за користування кредитом після ухвалення судового рішення про стягнення з ПІІ ТОВ «Фалбі» заборгованості за генеральною угодою від 26.05.2006 № 15106№12, а також обґрунтованості грошових вимог ТОВ «ДК БЦ2».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/4495/20 в частині відмови Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі КП «Київтеплоенерго») у визнанні кредитором до боржника на суму 523 041,65 грн., останнє звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу в цій частині та ухвалити нове рішення, яким визнати грошові вимоги КП «Київтеплоенерго» до ПІІ у формі ТОВ «Фалбі» на суму 523 041,65 грн., з яких: 4 204 грн. - вимоги першої черги, 517 428,51 грн. - вимоги четвертої черги, 1 409,14 грн. - вимоги шостої черги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права ст. 77, ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 236 ГПК України.

Також скаржник наголошує на наступних обставинах справи, які на його думку судом першої інстанції не враховано:

- теплова енергія боржнику постачається з 01.05.2018;

- акти звіряння розрахунків за договорами (обліковими записами) №810335-01 та №9186045-01, на які посилається боржник, стосуються теплової енергії, поставленої кредитором після 01.05.2018, вимоги по цим договорам не заявлялись у зв`язку з відсутністю відповідної заборгованості;

- акти звіряння розрахунків щодо заборгованості, яка виникла у боржника до 01.05.2018, за поставлену боржнику теплову енергію за договорами (обліковими записами) №810335-01 та №9186045-01, в матеріалах справи відсутні;

- звіряння розрахунків з боржником за вимогами, відступленими за договором про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 601-18 не проводилось, надані боржником акти звіряння розрахунків не стосуються заявлених у справі грошових вимог.

Заперечуючи правильність висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання вимог, нарахованих за договором про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 601-18, у зв`язку із закінченням строку позовної давності, скаржник зазначає про наявність доказів переривання строку позовної давності шляхом часткової сплати боргу боржником.

Заперечуючи обґрунтованість висновку суду першої інстанції про припинення 23.05.2019 права власності боржника на об`єкти нерухомого майна, скаржник зазначає що в матеріалах справи відповідні докази відсутні.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів справа № 910/4495/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Буравльов С.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПІІ у формі ТОВ «Фалбі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2021, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду; витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/4495/20 за заявою ПІІ у формі ТОВ «Фалбі» про банкрутство.

29.07.2021 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Іоннікової І.А., відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення складу колегії суддів від 09.08.2021 справа передана на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Буравльов С.І., Верховець А.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 апеляційну скаргу ПІІ у формі ТОВ «Фалбі» залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом сплати судового збору у розмірі 44 142 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 за апеляційною скаргою КП «Київтеплоенерго» відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду.

18.08.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду від ПІІ у формі ТОВ «Фалбі» надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги з доданими до нього квитанціями №107 від 17.08.2021 на суму 37 332 грн. та № 72 від 04.08.2021 на суму 6 810 грн. про сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги.

У зв`язку з перебуванняму відпустці суддів Буравльова С.І., Верховця А.А., відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного визначення складу колегії суддів від 19.08.2021 справа № 910/4495/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Грек Б.М., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 ПІІ у формі ТОВ «Фалбі» поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду.

У зв`язку з перебуванням у провадженні апеляційних скарг, які подані в межах однієї справи та на один процесуальний документ, для здійснення розгляду справи єдиним складом суду, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного визначення складу колегії суддів від 28.09.2021, справа № 910/4495/20 передана на розгляд раніше визначеному складу колегії суддів: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Буравльов С.І., Верховець А.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 справу прийнято до провадження визначеною колегією, апеляційні скарги ПІІ у формі ТОВ «Фалбі», КП «Київтеплоенерго» об`єднано в одне апеляційне провадження.

29.09.2021 від ПІІ у формі ТОВ «Фалбі» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

29.09.2021 від АО "Бірайт Адвокасі" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2021 розгляд справи відкладено.

У зв`язку зі звільненням у відставку рішенням ВРП від 26.10.2021 судді Верховця А.А., відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного визначення складу колегії суддів від 27.10.2021 справа передана на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Буравльов С.І., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 справу прийнято до провадження визначеною колегією суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 розгляд справи відкладено; зобов`язано КП «Київтеплоенерго», Підприємство з іноземною інвестицією у формі ТОВ «Фалбі», розпорядника майна Підприємства з іноземною інвестицією у формі ТОВ «Фалбі», АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надати письмові пояснення.

01.12.2021 від АТ «Державний експортно-імпортний банк України» надійшли письмові пояснення щодо механізму утворення заборгованості.

02.12.2021 від арбітражного керуючого Кіцула С.Б. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» підлягає задовленню, а ухвала суду першої інстанції, - частковому скасуванню, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Норми процесуального права, зокрема, положення статті 269 ГПК України, є універсальними і застосовуються судом апеляційної інстанції у всіх категоріях спорів.

З урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, судова палата керується наступним.

Статтею 1 КУПБ встановлено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

На підставі частини першої статті 122 КУПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Порядок виявлення кредиторів та осіб, які мають бажання взяти участь у санації боржника, визначений статтею 45 КУПБ.

В силу положень частин 1, 2 цієї статті, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим. Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Відповідно до частини другої статті 47 КУПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу. Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів.

Відповідно до приписів частин першої та третьої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом апеляційних скарг ПІІ ТОВ "Фалбі" та КП «Київтеплоенерго», останніми заперечується обґрунтованість ухвали Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/4495/20 в частині:

- визнання кредиторських вимог АТ "Державний експортно-імпортний банк України" до боржника в частині нарахування процентів за користування кредитом після ухвалення судового рішення про стягнення з ПІІ ТОВ «Фалбі» заборгованості за генеральною угодою від 26.05.2006 № 15106№12,

- не розгляду вимог ТОВ «ДК БЦ2»,

- відмови у задоволенні вимог КП «Київтеплоенерго» на суму 323 386,02 грн.

Як встановлено, предметом судового розгляду у цій справі серед інших є заява АТ "Державний експортно-імпортний банк України", яка надійшла до господарського суду міста Києва 29.05.2020, з грошовими вимогами до ПІІ ТОВ «Фалбі» у розмірі 1 196 824 524,24 грн.

Згідно пояснень АТ "Державний експортно-імпортний банк України", які надійшли до господарського суду міста Києва 09.02.2021, внаслідок часткового погашення заборгованості ПІІ ТОВ «Фалбі» розмір останньої станом на 27.04.2020 становить 1 399 801,53 доларів США, 120 913,80 євро та 1 016 262 870,96 грн., що в гривневому еквіваленті станом на 27.05.2020 складає 1 057 489 564,31 грн., в тому числі 18 985 149,49 грн. заборгованість за процентами.

Заявлені вимоги обґрунтовані порушенням боржником зобов`язань за укладеною з ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" вищезазначеною генеральною угодою від 26.05.2006 №15106N12 та укладеними в її межах кредитними угодами.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 у справі № 910/17530/15 позовні вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено повністю; стягнуто з ПІІ ТОВ "ФАЛБІ" на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" 620 579 822,87 грн. заборгованості за кредитом; 17 316 776,41 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 47 643 335,24 грн. заборгованості за комісіями за управління кредитом, 720 грн. комісію за зміну умов кредитного договору, 87 311 582,14 грн. пеню за несвоєчасне погашення кредиту, 2 331 638,87 грн. пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, що еквівалентно 48 500,08 доларів США, 4 209,90 євро та 997 102,55 грн.; 6 785 054,43 грн. - пеню за несвоєчасну сплату комісій за кредитним договором, 19,89 грн. пеню за несвоєчасну сплату комісії за зміну умов кредитного договору; 1 326 243,64 дол. США, 114 530,67 євро та 477 615,99 грн., що еквівалентно 36 954 066,75 грн. 3% річних за прострочення кредиту; 25 057,81 дол. США, 2 173,23 євро та 8 469,83 грн., що еквівалентно 697 912,91 грн. 3% річних за прострочення процентів за користування кредитом; 3 042 932,82 грн. 3% річних за прострочення комісії за управління кредитом, 4 238 709,78 грн. інфляційні втрати на суму кредиту, 63 174,24 грн. інфляційні втрати на суму процентів за користування кредитом, 25 998 899,35 грн. інфляційні втрати на суму комісії за управління кредитом, 469,16 грн. інфляційні втрати на суму комісії за зміну умов кредитного договору та 73 080 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 05.12.2018, рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 у справі № 910/17530/15 скасовано частково; резолютивну частину викладено в наступній редакції: позов задоволено частково; стягнуто з ПІІ ТОВ "Фалбі" на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" 593 995 963,72 грн. заборгованості за кредитом; 16 642 125,19 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 720 грн. комісії за зміну умов кредитного договору; 19,89 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за зміну умов кредитного договору; 109 087,77 євро, 1 230 192,71 доларів США та 459 956,07 грн., що еквівалентно 34 375 380,57 грн., 3% річних за прострочення кредиту; 4 168 375 грн. інфляційних витрат на суму кредиту, процентів, комісії за управління кредитом; 469,16 грн. інфляційних втрат на суму комісії за зміну умов кредитного договору та 73 080 грн. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В частині задоволення позовних вимог ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" вказані судові акти мотивано наступними.

26.05.2006 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (далі банк) та ТОВ "Фалбі" (далі позичальник) укладено Генеральну угоду №15106N12 (далі Генеральна угода).

Сторонами вносились зміни до Генеральної угоди шляхом укладення додаткових угод №15106N12-1 від 28.09.2006, №15106N12-2 від 28.11.2007, №15106N12-3 від 07.03.2008, №15106N12-4 від 17.07.2008, №15106N12-5 від 01.08.2008, №15106N12-6 від 10.04.2009, №15106N12-7 від 30.03.2010, №15106N12-8 від 29.09.2010, №15106N12-9 від 31.08.2011, №15106N12-10 від 28.11.2011, №15106N12-11 від 30.03.2012, №15106N12-12 від 31.05.2012, №15106N12-13 від 30.07.2012, №15106N12-14 від 31.08.2012, №15106N12-15 від 19.10.2012, №15106N12-16 від 21.02.2013, №15106N12-17 від 17.04.2013, №15106N12-18 від 01.07.2013, №15106N12-19 від 31.10.2013.

Також в межах Генеральної угоди сторонами укладені кредитна угода № 15105К19 від 31.03.2005 зі змінами, кредитна угода від 29.05.2006 №15106К53 зі змінами, кредитний договір від 28.11.2007 №151307К77 зі змінами, кредитний договір від 17.04.2008 № 151308К24 зі змінами, кредитний договір від 17.07.2008 № 151308К40 зі змінами, кредитний договір від 29.09.2010 №151310К19 зі змінами, кредитний договір № 151311К12 від 01.07.2011 зі змінами.

Банк на виконання вище перелічених кредитних договорів надав позичальнику кредит у розмірі 1 918 372,12 євро, 22 278 419,26 дол. США та 8 000 000 грн.

Суд першої інстанції в основу судового рішення поклав те, що наявність заборгованості перед позивачем за сумою основного боргу та відсотків станом на 17.08.2016, яка була заявлена останнім до стягнення в уточненні позовних вимог, сторони узгодили в гривневому еквіваленті шляхом підписання додаткових угод до кредитних договорів .

Суд апеляційної інстанції, задовольнивши позов ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" частково, виходив з сум заборгованості відповідача, зазначених у висновку проведеної у справі судової експертизи, визнавши за наслідками власного перерахунку та співставлення з іншими матеріалами справи такий доказ належним та допустимим в розумінні статей 76, 77 ГПК України.

Як було зазначено вище, виходячи із змісту апеляційної скарги ПІІ ТОВ «Фалбі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/4495/20 позиція скаржника базується на незгоді з визнанням кредиторських вимог АТ "Державний експортно-імпортний банк України" до боржника в частині нарахування процентів за користування кредитом після ухвалення судового рішення про стягнення з ПІІ ТОВ «Фалбі» заборгованості за генеральною угодою від 26.05.2006 № 15106№12.

З урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з доводами апелянта з наступних підстав.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За змістом статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають в його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України .

У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (14-10цс18) зазначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується, що кредитодавець, звернувшись з позовом до боржника про дострокове повернення кредиту, використав своє право, передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України, чим змінив умови основного зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги про стягнення з відповідача процентів, нарахованих у розмірі, який перевищує суму процентів, присуджених до стягнення згідно з постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 910/17530/15, відсутні.

З урахуванням встановлених обставин справи, з огляду на відсутність правових підстав для визнання вимог АТ "Державний експортно-імпортний банк України" в частині процентів за користування кредитом, розрахованих станом на 27.04.2020, колегія суддів погоджується з аналогічними аргументами, викладеними в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції при винесенні оскарженої ухвали наведеного не врахував, порушив викладені норми КУПБ, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню в частині визнання вимог АТ "Державний експортно-імпортний банк України" до боржника у розмірі 2 343 024,30 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у визнанні цих вимог.

Апеляційна скарга ПІІ ТОВ "Фалбі" підлягає задоволенню у відповідній частині.

Доводи апеляційної скарги ПІІ ТОВ "Фалбі" щодо вимог ТОВ «ДК БЦ2» до боржника не досліджуються, оскільки грошові вимоги ТОВ «ДК БЦ2», згідно оскарженої ухвали від 17.06.2021, суд першої інстанції не розглянув, чим унеможливлюється їх перегляд в суді апеляційної інстанції.

З наведених підстав решта вимог апеляційної скарги ПІІ ТОВ "Фалбі" задоволенню не підлягає.

Щодо вимог КП «Київтеплоенерго» колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що 01.06.2020 до господарського суду міста Києва надійшла заява КП «Київтеплоенерго» з грошовими вимогами до ПІІ ТОВ «Фалбі» у розмірі 521 523,18 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані порушенням боржником зобов`язань щодо оплати вартості спожитої ним теплової енергії та послуг з централізованого постачання гарячої води.

Розмір заборгованості ПІІ ТОВ "Фалбі", відступленої на користь КП «Київтеплоенерго» згідно укладених останнім з Публічним акціонерним товариством «Київтеплоенерго» (далі ПАТ «Київтеплоенерго») договорів про відступлення прав вимог (цесії) від 11.10.2018 № 601-18 та № 602-18, та обсяги спожитої боржником теплової енергії підтверджуються наявними матеріалами справи та не заперечуються боржником.

Докази оплати вартості теплової енергії, спожитої боржником у період до 01.05.2018 (право вимоги оплати якої набуто КП «Київтеплоенерго» згідно вищевказаними договорами від 11.10.2018 № 601-18 та № 602-18 у розмірі 63 139,21 грн. та 61 669,86 грн. відповідно) в матеріалах справи відсутні.

Складені 31.10.2019 СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» та ПІІ ТОВ "Фалбі" акти звіряння розрахунків за теплову енергію, по особовим рахункам № 810335-01 (нежитлове приміщення у житловому будинку по вул. Корольова, 2) та № 9186045-01 (нежитлове приміщення у житловому будинку по вул. Заболотного), згідно яких заборгованість у споживача відсутня, такими доказами не є з наступних підстав.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності чи відсутності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Як вбачається з матеріалів справи КП «Київтеплоенерго» заперечує ту обставину, що вищевказані акти звіряння розрахунків за теплову енергію складені з урахуванням спірної заборгованості ПІІ ТОВ "Фалбі".

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Отже, відповідно до правил доказування боржник, заперечуючи грошові вимоги та посилаючись на підписання актів звірки про відсутність боргу, повинен довести зазначені обставини.

Боржник не надав доказів оплати вартості теплової енергії спожитої ним у період до 01.05.2018, право вимоги оплати якої набуто КП «Київтеплоенерго» згідно з вищевказаними договорами від 11.10.2018 № 601-18 та № 602-18 у розмірі 63 139,21 грн. та 61 669,86 грн. відповідно.

З урахуванням припису частини четвертої статті 257 Цивільного кодексу України щодо застосування строку позовної давності за зявою сторони у спорі та зважаючи на ту обставину, що ПІІ ТОВ «Фалбі» з такою заявою до суду не зверталось , правові підстави для застосування строку позовної давності до вимог КП «Київтеплоенерго» відсутні.

З наведених підстав колегія суддів вважає обґрунтованими відповідні кредиторські вимоги КП «Київтеплоенерго», а також нараховані на суму відповідної заборгованості за період з 01.11.2018 по 27.04.2020 інфляційну складову боргу - 8 044,61 грн. та 3% річних - 6 406,83 грн.

Решта вимог КП «Київтеплоенерго» обґрунтована тим, що у період з 01.10.2018 по 01.05.2019 здійснено бездоговірне постачання боржнику теплової енергії на суму 170 649,02 грн., а також централізоване постачання гарячої води на суму 11 706,67 грн. у період з травня по квітень 2020 року.

Розмір заборгованості, обсяги спожитої теплової енергії та гарячої води підтверджуються наявними матеріалами справи та не заперечуються боржником.

Аргументи боржника з приводу відсутності підстав для нарахування йому боргу за теплову енергії та гарячу воду за об`єктами, право власності на які припинено 23.05.2019, колегія суддів відхиляє, зважаючи на відсутність відомостей про те, чи відбулася державна реєстрація переходу відповідного права власності боржника та припинення використання ним теплової енергії та гарячої води.

З наведених підстав колегія суддів вважає обґрунтованими відповідні кредиторські вимоги КП «Київтеплоенерго», а також нараховані на суму відповідної заборгованості за період з 01.11.2018 по 27.04.2020 інфляційну складову боргу - 1 409,14 грн. та 3% річних - 133,65 грн.

Суд першої інстанції при винесенні оскарженої ухвали наведеного не врахував, порушив викладені норми КУПБ, у зв`язку з чим апеляційна скарга КП «Київтеплоенерго» підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню в частині відмови у визнанні вимог КП «Київтеплоенерго» до боржника у розмірі 323 386,02 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення про визнання цих вимог з віднесенням їх до четвертої черги задоволення.

КП «Київтеплоенерго» в апеляційній скарзі зверталось з вимогою про відшкодування судових витрат.

Відповідні вимоги підлягають задоволенню та покладаються на боржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/4495/20 скасувати в частині відмови Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у визнанні вимог до Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» у розмірі 323 386,02 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» у розмірі 323 386,02 грн. з віднесенням їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Апеляційну скаргу Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 у справі № 910/4495/20 скасувати в частині визнання вимог Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» у розмірі 2 343 024,30 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити Акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" у визнанні вимог до Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» у розмірі 2 343 024,30 грн.

В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва 17.06.2021 у справі № 910/4495/20 залишити без змін.

Покласти на Підприємство з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фалбі» витрати Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», пов`язані з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги у справі, у сумі 6 306 грн. шляхом віднесення їх до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 12.01.2022.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді С.І. Буравльов

В.О. Пантелієнко