ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" грудня 2021 р. Cправа № 902/1102/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Марущак А.О.,

За участю представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача Вишнівський М.В., ордер АВ №1023363 від 07.12.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОНСТРАКШН КОМПАНІ" (вул. Електриків, буд. 26, корпус 87, м. Київ, 04176; вул. Здолбунівська, 7д, корпус 3, офіс 407, м. Київ, 02081)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЯ БУДІНВЕСТ" (вул. Івана Богуна, 27-А, офіс 22, м. Вінниця, 21000)

про стягнення 117096,29 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОНСТРАКШН КОМПАНІ" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЯ БУДІНВЕСТ" про 117 096,29 грн. заборгованості, з яких: 24 777,07 грн. - основного боргу, 1 496,12 грн. - пені, 279,00 грн. - 3% річних, 322,10 грн. - інфляційних втрат, 90 222,00 грн. - боргу за фактичні перевезення матеріалів підрядником до об`єкту замовника, на якому підрядником виконувались роботи згідно умов спірного договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №02-9/20 від 02.09.2020 в частині оплати виконаних робіт.

Ухвалою від 10.11.2021 суд постановив відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання у справі призначити на 07 грудня 2021 року о 11:00 год.

25.11.2021 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі, в зв`язку з сплатою 24 777,07 грн. - основного боргу та 90 222,00 грн. - боргу за фактичні перевезення матеріалів підрядником до об`єкту замовника, на якому підрядником виконувались роботи згідно умов спірного договору на підтвердження чого додано платіжні доручення №223 від 23.11.2021 на суму 24 777,07 грн та платіжне доручення № 224 від 23.11.2021 на суму 90 222,00 грн.

07.12.2021 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача про стягнення судових витрат та розгляд справи за відсутності представника.

На визначену судом дату (07.12.2021) у судове засідання з`явився представник відповідача, який підтримав клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 24 777,07 грн. - основного боргу та 90 222,00 грн. - боргу за фактичні перевезення матеріалів підрядником до об`єкту замовника та не заперечив проти закриття підготовчого провадження та призначення справи для розгляду по суті.

Суд постановив задовольнити заяву позивача в частині розгляду справи за відсутності його представника та відкласти розгляд клопотання відповідача про закриття провадження у справі та заяву позивача в частині стягнення судових витрат до наступного судового засідання у зв`язку із необхідністю з`ясування усіх обставин справи.

Ухвалою суду від 07.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №902/1102/21 для судового розгляду по суті на 23 грудня 2021 р.

На визначену судом дату 23.12.2021 з`явився представник відповідача, позивач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення 24 777,07 грн. - основного боргу та 90 222,00 грн. - боргу за фактичні перевезення матеріалів підрядником до об`єкту замовника, в частині стягнення 1 496,12 грн. - пені, 279,00 грн. - 3% річних та 322,10 грн. - інфляційних втрат позовні вимоги визнав та подав до суду клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 23.12.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши думку представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

02 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОНСТРАКШН КОМПАНІ" (позивач, в договорі Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЯ БУДІНВЕСТ" (відповідач, в договорі Замовник) укладено договір підряду № 02-9/20 (надалі Договір), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених ним Договором, Підрядник зобов`язується виконати з матеріалів Замовника, а також власними матеріалами та власними силами і засобами роботи з улаштування покриття доріг, паркувальних місць, вело доріжок та тротуарів, згідно Додатку № 1 до Договору (надалі іменується «Роботи») на Об`єкті: «Будівництво житлово-громадського комплексу по вул. І. Богуна в м. Вінниці», а Замовник зобов`язується прийняти Роботи та своєчасно здійснити їх оплату відповідно до умов Договору.

Найменування, обсяг та вартість Робіт (етапів Робіт) та матеріалів за цим Договором визначається в Додатку № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною. Під поняттям Роботи Сторони розуміють безпосереднє виконання робіт та матеріали, які використовуються при виконанні Робіт в розумінні пункту 1.1. Договору (п. 1.2. Договору).

Підрядник зобов`язується виконані повний комплекс Робіт протягом 40 (сорока) календарних днів (без урахування святкових днів) і моменту виконання Замовником зобов`язань, передбачених пунктами 3.2.1., 3.2.2 даного Договору, за умов відповідності об`єкта робіт технічним умовам і відповідним будівельним нормам і правилам України. Строк виконання Робіт може бути змінений Сторонами за згодою Сторін, у випадку необхідності виконання додаткових обсягів Робіт. Замовник вправі прийняти рішення щодо уповільнення темпів, зупинення та припинення Робіт, оплативши Підряднику фактично виконану частину Робіт. Зміна строків виконання Робіт оформлюється додатковою угодою до Договору. Перехід ризику випадкового знищення або пошкодження результатів Робіт та перехід права власності на результат Робіт від Підрядника до Замовника відбувається після виконання Підрядником всіх Робіт, передбачених в п.1.1. Договору та підписання Сторонами Актів приймання-передачі виконаних підрядних робіт. В разі виявлення результатів Робіт, виконаних з неналежною якістю, Підрядник зобов`язується, за вибором Замовника, за власний рахунок та власними силами у термін, зазначений Замовником, виправити неякісно виконані Роботи або компенсувати Замовнику вартість усунення недоліків виконаних Робіт, у тому числі за рахунок пропорційного зменшення договірної ціни Робіт (п. 2.1. - 2.4. Договору).

Приймання-передача Робіт (відповідного етапу Робіт), зазначених у Договорі здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів з дня закінчення Робіт (відповідного етапу Робіт) і завершуються підписанням Сторонами Акту виконаних робіт (п. 2.5.1. Договору).

У разі не підписання Акту виконаних робіт Замовником, останній повинен письмово надати Підряднику мотивовану відмову протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання Акту виконаних робіт. У випадку не отримання мотивованої відмови Замовника Підрядником у вказаний термін, Акт виконаних робіт вважається підписаним. Роботи (відповідний етап Робіт) вважаються такими, що прийняті без зауважень, і підлягають обов`язковій оплаті Замовником (п. 2.5.2. Договору).

Оплата загальної вартості Робіт та матеріалів за цим Договором здійснюється трьома етапами - два авансові платежі та остаточна оплата (п. 3.2. Договору), зокрема п 3.2.3. Договору визначено, що остаточну оплату Замовник здійснює на користь Підрядника протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Актів приймання-передачі виконаних робіт та виставлення Підрядником рахунків на оплату.

Замовник за цим Договором несе наступну відповідальність: за несвоєчасну оплату за цим Договором пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного в строк грошового зобов`язання за кожен день затримки платежу, але не більше 2% від суми невиконаного в строк грошового зобов`язання (п. 4.5. Договору).

Цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його Сторонами та вважається чинним до повного виконання Сторонами своїх обов`язків по ньому у повному обсязі (п. 9.1. Договору).

Як зазначено позивачем в позовній заяві, позивачем на умовах спірного договору були виконані роботи про що сторонами було складено та підписано акти виконаних робіт на загальну суму 1 594 761,07 грн. Замовником було частково сплачено вартість фактично виконаних робіт на загальну суму 1 569 984,00 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 01.09.2020 по 29.10.2021р.

Залишок основного боргу на день подачі позовної заяви за Договором становить 24 777,07 грн.

Отже не повністю оплачений замовником залишився останній за Договором підписаний сторонами Акт надання послуг №22 від 09 червня 2021 року на суму 619 211,57грн. Сума 24777,07 грн. мала бути сплачена, відповідно до положень пункту «3.2.3» Договору, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт. Отже кінцевий строк оплати за таким актом є 14 червня 2021 року, оскільки 12 та 13 червня 2021 року були вихідними днями. А тому починаючи з 15 червня 2021 року така заборгованість 24 777,07 грн. є простроченою за Договором та має бути стягнута з відповідача.

На суму боргу 24 777,07 грн. відповідачем нараховано до стягнення з відповідача 1 496,12 грн. - пені, 279,00 грн. - 3% річних, 322,10 грн. - інфляційних втрат відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства України.

Крім того, під час виконання Договору виникала необхідність надавати транспортні послуги замовнику з перевезення матеріалів, які були необхідні для замовника та які були необхідні для виконання умов Договору. Оскільки сторони не включали транспортні витрати до загальної суми Договору, тому для виконання підрядником таких перевезень, сторони усно домовлялись, складали та підписували відповідні акти виконання робіт (надання послуг) на загальну суму 144 360,00 грн.

Замовником була частково сплачена вартість витрат підрядника для здійснення перевезень матеріалів для замовника на суму 54 138,00 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 01.09.2020 по 29.10.2021р. Залишок несплаченого боргу за фактично надані підрядником послуги з перевезення матеріалів складає 90222,00 грн.

07.09.2021 позивач на адресу відповідача направив вимогу про повернення коштів в сумі 114 999,07 грн (24 777,07 - борг за договором та 90222,00 грн - борг за фактично надані підрядником послуги з перевезення матеріалів) вих. №21-09-06/01 від 06 вересня 2021 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком.

В зв`язку з не проведенням відповідачем повної оплати по закінченню семи денного терміну з дня отримання відповідачем вимоги позивач був змушений звернутись до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача 24 777,07 грн. - основного боргу, 1 496,12 грн. - пені, 279,00 грн. - 3% річних, 322,10 грн. - інфляційних втрат, 90 222,00 грн. - боргу за фактичні перевезення матеріалів підрядником до об`єкту замовника.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надіслав, разом з тим подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, обґрунтовуючи дане клопотання відповідач зазначив, що 23.11.2021 провів оплату заявлених до стягнення 24 777,07 грн. - основного боргу та 90 222,00 грн. - боргу за фактичні перевезення матеріалів підрядником до об`єкту замовника на підтвердження здійснення даних оплат надано платіжні доручення від 23.11.2021 №223 на суму 24777,07 та № 224 на суму 90222,00 грн.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі з урахуванням здійснених проплат.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як зазначалося раніше, п 1.1. укладеного Договору Підрядник зобов`язується виконати з матеріалів Замовника, а також власними матеріалами та власними силами і засобами роботи з улаштування покриття доріг, паркувальних місць, вело доріжок та тротуарів, згідно Додатку № 1 до Договору (надалі іменується «Роботи») на Об`єкті: «Будівництво житлово-громадського комплексу по вул. І. Богуна в м. Вінниці», а Замовник зобов`язується прийняти Роботи та своєчасно здійснити їх оплату відповідно до умов Договору.

Приймання-передача Робіт (відповідного етапу Робіт), зазначених у Договорі здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів з дня закінчення Робіт (відповідного етапу Робіт) і завершуються підписанням Сторонами Акту виконаних робіт (п. 2.5.1. Договору).

Оплата загальної вартості Робіт та матеріалів за цим Договором здійснюється трьома етапами - два авансові платежі та остаточна оплата (п. 3.2. Договору), зокрема п 3.2.3. Договору визначено, що остаточну оплату Замовник здійснює на користь Підрядника протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Актів приймання-передачі виконаних робіт та виставлення Підрядником рахунків на оплату.

Позивач роботи за Договором виконав на загальну суму 1594761,07 грн, що підтверджується підписаними сторонами, без будь яких зауважень зі сторони відповідача Актами приймання виконаних робіт, доданими позивачем до позовної заяви, разом з тим відповідач за виконані позивачем роботи розрахувався частково в сумі 1569984,00 грн, що стверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

З огляду на викладене на день подачі позовної заяви до суду за відповідачем рахувалась заборгованість по Договору в розмірі 24 777,07 грн.

Крім того, між сторонами договору підписано Акти виконання робіт (надання послуг) за фактичні перевезення матеріалів підрядником до об`єкту замовника на загальну суму 144 360,00 грн. Відповідачем була частково сплачена вартість витрат підрядника для здійснення перевезень матеріалів для замовника на суму 54 138,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками. Залишок несплаченого боргу за фактично надані підрядником послуги з перевезення матеріалів на день подачі позовної заяви до суду складав 90222,00 грн.

Суми заборгованостей підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та визнані представником відповідача в судовому засіданні.

Разом з тим, після відкриття провадження у справі відповідач сплатив заборгованість за виконані роботи по договору та надані послуги з перевезень матеріалів в загальному розмірі 114 999,07 грн, що стверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями від 23.11.2021 №223 на суму 24777,07 грн. та №224 на суму 90222,00 грн., які додані відповідачем до клопотання про закриття провадження по справі від 25.11.2021 та підтверджено в судовому засіданні представником останнього.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За наведених обставин, з урахуванням поданих відповідачем доказів сплати грошових коштів у розмірі, що заявлені позивачем як основний борг за Договором та борг за фактичні перевезення матеріалів підрядником, після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у даній справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 24777,07 грн. та боргу за фактичні перевезення матеріалів підрядником в розмірі 90222,00 грн, у зв`язку із чим провадження у справі в частині стягнення основного боргу та боргу за фактичні перевезення матеріалів підрядником в загальному розмірі 114 999,07 грн підлягає закриттю відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, з покладенням витрат на сплату судового збору в цій частині на відповідача.

Крім сум основних заборгованостей, позивач просить стягнути з відповідача 1 496,12 грн. - пені, 279,00 грн. - 3% річних та 322,10 грн. - інфляційних втрат нарахованих на суму основного боргу за Договором підряду.

Розглянувши дані вимоги суд зазначає наступне.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

В свою чергу невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (не проведення відповідачем повної оплати за виконані позивачем роботи за Договором підряду) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.

Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено сторонами в п. 4.5. Договору Замовник за цим Договором несе наступну відповідальність: за несвоєчасну оплату за цим Договором пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного в строк грошового зобов`язання за кожен день затримки платежу, але не більше 2% від суми невиконаного в строк грошового зобов`язання.

Позивач здійснив розрахунок пені по подвійній обліковій ставці НБУ від суми невиконаного в строк грошового зобов`язання за кожен день затримки платежу за період з 15.06.2021 по 29.10.2021 на суму заборгованості 24777,07 грн що за його розрахунком склала 1496,12 грн, разом з тим, позивач при здійснені розрахунку пені не врахував застереження викладене в пункті 4.5. Договору, що пеня не повинна перевищувати 2% від суми невиконаного в строк грошового зобов`язання.

Так 2% від суми невиконаного в строк грошового зобов`язання - 24777,07 грн складає 495,54 грн.

Таким чином, судом встановлено що вимога позивача про стягнення 1496,12 грн. - пені підлягає задоволенню частково в сумі 495,54 грн відповідно до положень п. 4.5. Договору.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 279,00 грн. - 3% річних та 322,10 грн. - інфляційних втрат помилки не виявив, а тому заявлені позивачем вимоги, є такими що передбачені законом, а тому підлягають задоволенню у визначеному позивачем розмірі.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, підлягають пропорційному розподілу між сторонами, а саме в частині закриття провадження у справі покладаються на відповідача, в частині відмови покладаються на позивача.

Крім витрат на сплату судового збору позивач у позовній заяві та заяві від 02.12.2021 заявив витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн.

Враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги частково, при вирішенні питання щодо відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу суд враховує, що їх пропорційний розмір задоволених позовних вимог становить 29743,65 грн.

Разом з цим, вирішуючи питання стосовно розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступних висновків.

01.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОНСТРАКШН КОМПАНІ" (далі по тексту також - Клієнт) та адвокатським бюро «Сергія Паньшина» (далі по тексту - Бюро) укладено Договір №21-09/02 про надання правової допомоги (далі по тексту - Договір).

За цим Договором Бюро зобов`язується: надавати Клієнту правовому допомогу щодо захисту його прав та інтересів в судах, органах прокуратури, органах національної поліції України, в органах Державної Фіскальної Служби України, в Пенсійному фонді України та його територіальних органах, в міністерстві юстиції України та його органах, в органах державної виконавчої служби та/або приватних виконавців, органах державної влади, органах місцевого самоврядування та їх посадових осіб, в державних реєстраторів, в органах Державної служби України з питань праці, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування в тому числі у справі та/чи справах щодо стягнення заборгованості, яка виникла на умовах договору підряду №02-9/20 від « 02 вересня 2020 року між Клієнтом та "ВІННИЦЯ БУДІНВЕСТ", ідентифікаційний код юридичної особи 42485911, далі «Боржник» а також стягнення заборгованості з боржника, що виникла на підставі рахунків - фактур, що підписані Клієнтом та Боржником та всіх похідних справах та виконавчих провадженнях, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором (п. 1.1. Договору).

Вартість послуг Бюро та порядок їх оплати визначається сторонами додатковою угодою до цього договору (п. 4.1. Договору).

Так відповідно до Додаткової угоди №1 від 01.09.2021 та Додаткова угода № 2 від 08.11.2021 до Договору №21-09/02 від 01.09.2021 про надання правової допомоги Сторонами досягнута згода щодо розміру вартості послуг, які надаються Бюро Клієнту на умовах договору, яка становить 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок, яку сторони визначають наступним чином:

1. Зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції - витрачено часу 2 години - вартість послуги 2000,00 грн.

2. Збір доказів: підготовка необхідних письмових матеріалів, підготовка тексту вимоги до "ВІННИЦЯ БУДІНВЕСТ", про повернення коштів - витрачено часу 3 години - вартість послуги 3 000,00 грн.

3. Збір доказів: підготовка необхідних письмових матеріалів, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з "ВІННИЦЯ БУДІНВЕСТ", підготовка та відправка пакету документів - витрачено часу 7 годин - вартість послуги 7000,00 грн.

4. Представництво клієнта у судових засіданнях суду першої інстанції у справі про стягнення заборгованості з «ВІННИЦЯ БУДІНВЕСТ» - витрачено часу робочий день - вартість послуги 6 000,00 грн. за кожне судове засідання.

5. Представництво клієнта у судових засіданнях суду апеляційної інстанції у справі про стягнення заборгованості з «ВІННИЦЯ БУДІНВЕСТ» - витрачено часу робочий день - вартість послуги 12 000,00 грн. за кожне судове засідання.

Оплата вартості послуг, яку визначено цією додатковою угодою, здійснюється Клієнтом на розрахунковий рахунок Бюро, протягом терміну що не перевищує 3 банківських днів із дня підписання цієї додаткової угоди (п. 2 Додаткової угоди №2 від 08.11.2021).

На виконання вимог Додаткової угоди №2 позивач платіжним дорученням №2621 від 08.11.2021 сплатив на користь Бюро 30000,00 грн.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 13.05.2020 по справі №922/2749/19, відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд має право за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але лише у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, яка, зокрема встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ. При цьому, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.

23.12.2021 відповідачем в судовому засіданні подано клопотання про зменшення розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, з посиланням на те, що заявлена позивачем сума (30000,00 грн) є необґрунтованою зокрема зазначає що Бюро фактично не надавало позивачу послуги, передбачені п. 2, 4 та 5 з переліку викладеного в Додатковій угоді №2 а саме: збір доказів та підготовка тексту вимоги - 3000,00 грн (вимогу відповідач не отримував), представництво клієнта у судових засіданнях суду першої інстанції - 6000,00 грн (на судові засідання представник позивача не з`являвся) та представництво клієнта у судових засіданнях суду апеляційної інстанції (апеляційного провадження ще не було, і можливо не буде).

На думку відповідача Бюро фактично надало позивачу послуги правничої допомоги на загальну суму 9000,00 грн., а саме зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції - 2000,00 грн. та збір доказів: підготовка необхідних письмових матеріалів, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з "ВІННИЦЯ БУДІНВЕСТ", підготовка та відправка пакету документів - 7000,00 грн.

Надаючи оцінку аргументам сторін щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд враховує наступне.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Твердження відповідача, що Бюро не надавало позивачу послуги по збору доказів та підготовка тексту вимоги, спростовується наданою до позовної заяви вимогою про повернення коштів в сумі 114 999,07 грн вих №21-09-06/01 від 06.09.2021 р., яка направлена відповідачу засобами поштового зв`язку 07.09.2021, що підтверджується доданими до позовної заяви описом вкладення у цінний лист та накладною Укрпошта (а.с. 45-46).

З огляду на викладене послуги по збору доказів та підготовка тексту вимоги в сумі 3000,00 грн є обґрунтованими та доведеними відповідними доказами.

Слід також зауважити, що матеріалами справи підтверджується виготовлення Адвокатським Бюро наступних документів: позовної заяви, заяви від 02.12.2021 в якій Бюро повідомила суд про проведення відповідачем оплати в загальному розмірі 114 999,07 грн після відкриття провадження у справі та просило стягнути з відповідача пеню, 3% річні, інфляційні втрати та витрати на судовий збір та послуги адвоката. Крім того зазначено що розгляд даних вимог провести за відсутності представника позивача.

З огляду на викладене суд вважає, що неявка представника позивача в судові засідання спричинена фактичною сплатою відповідачем основної заборгованості в розмірі 114 999,07 грн., а тому витрати на представництво клієнта у судових засіданнях суду першої інстанції, на думку суду підлягає відшкодуванню в розмірі 3000,00 грн.

Водночас слід зазначити, що заявлені позивачем витрати на представництво клієнта у судових засіданнях суду апеляційної інстанції в розмірі 12000,00 грн є необґрунтованими та заявленими передчасно.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд може зменшити суму судових витрат встановивши їх не співрозмірність характеру спору, ступеню її складності, наявність заперечень з боку відповідача стосовно суми стягнення, витраченого адвокатами часу на надання правової допомоги, та іншим обставинам, які мають істотне значення, незалежно від того, чи подавалося таке клопотання відповідачем.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 по справі № 915/237/18 та від 06.03.2019 по справі № 910/15357/17.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що 15 000,00 грн. становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

З урахуванням викладених обставин, оцінивши заявлені до стягнення витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, суд дійшов висновку, що відповідно до ст.ст. 126, 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача частково в розмірі 15 000,00 грн. В решті заявлених до відшкодування судових витрат суд відмовляє.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 13, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 231, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у частині стягнення 114 999,00 грн боргу закрити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЯ БУДІНВЕСТ" (вул. Івана Богуна, 27-А, офіс 22, м. Вінниця, 21000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОНСТРАКШН КОМПАНІ" (вул. Електриків, буд. 26, корпус 87, м. Київ, 04176; вул. Здолбунівська, 7д, корпус 3, офіс 407, м. Київ, 02081, ) 495,54 грн - пені; 279,00 грн. - 3% річних; 322,10 грн. - інфляційних втрат; 2250,60 грн - витрат пов`язаних зі сплатою судового збору та 15000,00 грн - витрат на правову допомогу.

4. У частині стягнення 1000,58 грн. - пені та 15000,00 грн - витрат на правову допомогу відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

6. Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - , , відповідача - .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 29 грудня 2021 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Електриків, буд. 26, корпус 87, м. Київ, 04176; вул. Здолбунівська, 7д, корпус 3, офіс 407, м. Київ, 02081)

3 - відповідачу (вул. Івана Богуна, 27-А, офіс 22, м. Вінниця, 21000)