ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Справа № 915/1544/21

м. Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справу
за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжі Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19; ідентифікаційний код 40081200), електронна адреса: odz.gov.ua
до відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 33; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про: стягнення 6185,89 грн,

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № НЮ-14/2525 від 19.10.2021, в якій просить суд стягнути з Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 6185,89 грн. відшкодування середнього заробітку працівнику регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця ОСОБА_1 за час проходження військових зборів з 01.07.2019 по 15.07.2019.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки відмовляється добровільно сплатити заборгованість у розмірі 6185,89 грн. середнього заробітку за проходження навчальних зборів працівником регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, тому Акціонерне товариство Українська залізниця звернулось до суду за захистом свого права.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами.
23.11.2021 відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав відзив на позовну заяву №6/172 від 19.11.2021, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Вказує, що чисельність військовозобов`язаних, які підлягають призову на навчальні збори, щорічно визначається Міністерством оборони України в межах бюджетних асигнувань на оборону. Згідно з п.17 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про військові комісаріати» від 03.06.2013 №389 визначено, що фінансове і матеріальне забезпечення заходів, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, які проводяться військовими комісаріатами, здійснюється за рахунок і в межах коштів державного бюджету. Відповідно до державної програми «Проведення мобілізаційної роботи, підготовки резервістів» ІНФОРМАЦІЯ_3 було виділено кошти бюджетних асигнувань на компенсацію середнього заробітку військовозобов`язаним, які були використані в повному обсязі. Станом на 03.12.2019 виділені кошти та кошторисні призначення на 2019 рік по виплаті витрат на виплату середнього заробітку військовозобов`язаним за період перебування на навчальних зборах ІНФОРМАЦІЯ_4 були також витрачені в повному обсязі. ІНФОРМАЦІЯ_4 неодноразово подавались додаткові заявки Начальнику управління персоналу, заступнику начальника штабу командування Сухопутних військ Збройних Сил України на фінансування для виплати середнього заробітку військовозобов`язаним за період перебування на навчальних зборах, із зазначенням того, що станом на 04 жовтня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшли рахунки та відомості на компенсацію середньої заробітної плати підприємствам. Додаткова потреба ІНФОРМАЦІЯ_5 в бюджетних призначеннях до кінця 2019 року складала 2 632 224,98 грн. Додаткові заявки для вищевказаних виплат у 2019 році не фінансувалися, кошторисні призначення не надавалися. Зазначає, що у Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки немає зареєстрованих у Держказначействі зобов`язань. Відшкодування витрат за 2019 рік, виплаченої середньої заробітної плати, є виплатою минулих років.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Наказом начальника Виробничого підрозділу «Подільської дистанції електропостачання» Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Гнатюком М.М. №ЕЧ-Б-08/350 від 27.06.2019 на час перебування на військових зборах згідно з повісткою Первомайського ОМВК з 01.07.2019 по 15.07.2019 включно, збережено за машиністом автомотриси району контактної мережі ст. Первомайськ ОСОБА_1 місце роботи, посаду і середню заробітну плату (а.с.8).
Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 № 350/174/308/620/пс від 15.07.2019, ОСОБА_1 з 01 липня 2019 року по 15 липня 2019 року перебував на навчальних зборах з резервістами оперативного резерву першої черги на базі військової частини НОМЕР_2 (а.с.9).
Як вбачається з матеріалів справи позивачем сформовані:
- відомість на виплату середньої заробітної плати працівників Подільської дистанції електропостачання, які були звільнені від роботи із збереженням середнього заробітку на час призову на навчальні збори, згідно якої ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за період з 01.07.2019 по 15.07.2019 в сумі 5070,40 грн., та нарахований єдиний соціальний внесок на заробітну плату в сумі 1115,49 грн., всього 6185,89 грн. (а.с.10);
- рахунок на покриття витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на навчальні збори з 01.07.2019 по 15.07.2019 суму 6185,89 грн., платник: Миколаївський об`єднаний міський військовий комісаріат (а.с.11).
Згідно листа Виробничого підрозділу «Подільська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 27.09.2019 № ЕЧ-6/14/1799, адресованого Військовому комісаріату Первомайського об`єднаного міського військового комісаріату, відповідно до Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 12.03.2007 № 80, надано для акцептування рахунок і відомості для покриття витрат на виплату середньої заробітної плати працівника ОСОБА_1 , який залучався на навчальні військові збори (а.с.12).
Відповідно до листа від 07.11.2019 № ЕЧ-6/14/2028 Виробничого підрозділу «Подільська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», адресованого Військовому комісаріату Первомайського об`єднаного міського військового комісаріату, згідно Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 12.03.2007 № 80, надано для акцептування рахунок і відомості для покриття витрат на виплату середньої заробітної плати працівника ОСОБА_1 , який залучався на навчальні військові збори (а.с.13).
27.04.2021 позивач звернувся до Військового комісаріату Миколаївського обласного центру комплектування та соціальної підтримки з листом № ЕЧ-6/14/439, в якому просив до 31.05.2021 надати письмову відповідь щодо термінів погашення заборгованості по виплаті середньомісячної заробітної плати працівників, призваних на навчальні військові збори, яка станом на 01.04.2021 становить 6185,89 грн. та повернути узгоджені Миколаївським обласним центром комплектування та соціальної підтримки акти звірки взаєморозрахунків (а.с.15).
Невиконання відповідачем зобов`язань щодо компенсації заробітної плати за період перебування військовозобов`язаного працівника позивача ОСОБА_1 на навчальних зборах з резервістами оперативного резерву першої черги на базі військової частини НОМЕР_2 з 01.07.2019 по 15.07.2019 і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У відповідності до ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.
Згідно частин 1, 2 ст. 119 Кодексу законів про працю України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.
Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України Про військовий обов`язок і військову службу і Про альтернативну (невійськову) службу, Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.
Частиною 1 ст. 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що військовозобов`язані призиваються на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори. Резервісти проходять підготовку та збори відповідно до програм у порядку, встановленому положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві. Про початок та закінчення зборів військовозобов`язаних та резервістів видається відповідний наказ командира військової частини. Чисельність військовозобов`язаних, які підлягають призову на навчальні збори, щорічно визначається Міністерством оборони України в межах бюджетних асигнувань на оборону.
Згідно ч. 11 ст. 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за призваними на збори військовозобов`язаними на весь період зборів та резервістами на весь час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середня заробітна плата на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування і форм власності.
Відповідно до ч. 13 ст. 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу виплата середньої заробітної плати військовозобов`язаним за весь період зборів та резервістам за час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За громадянами України, які проходять підготовку з військово-технічних спеціальностей з відривом від виробництва, на весь час підготовки, включаючи час проїзду до місця підготовки та у зворотному напрямку, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування і форм власності (ч. 1 ст. 13 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам від 23.11.2006 №1644 передбачено, що виплата середнього заробітку військовозобов`язаним та резервістам, призваним на збори, проводиться підприємствами, установами та організаціями, в яких працюють призвані на збори громадяни, з наступним відшкодуванням цих витрат за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міністерства оборони та інших центральних органів виконавчої влади, які здійснюють керівництво військовими формуваннями.
Наказом Міністра оборони України від 12.03.2007 №80 затверджена Інструкція про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам (далі Інструкція №80).
У відповідності до абз. 1 п. 7 Інструкції №80 за військовозобов`язаними, призваними на збори, зберігається на весь період зборів, уключаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, місце роботи, займана посада та середній заробіток як на основній, так і на сумісних роботах.
Відповідно до п. 8 Інструкції №80 особам, призваним на збори, виплачується заробітна плата за відпрацьований час до дня припинення роботи у зв`язку з від`їздом на збори, а також середня заробітна плата за перші півмісяця зборів. За решту часу перебування на зборах виплата заробітної плати провадиться у звичайні строки, установлені на підприємстві, в установі чи організації, де працює військовозобов`язаний.
Згідно п.11 Інструкції №80 виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, призваним на збори, провадиться підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, з подальшим відшкодуванням цих витрат військовими комісаріатами.
Пунктом 12 Інструкції №80 визначено, що підприємства, установи та організації для покриття витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на збори, подають до районного військового комісаріату, у якому перебувають на обліку військовозобов`язані, рахунки, котрі акцептуються і передаються до обласного військового комісаріату для оплати. Відшкодуванню підлягають всі витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку (у тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). До рахунків додаються відомості на виплату середньої заробітної плати, нарахованої військовозобов`язаним, призваним на збори, згідно з цією Інструкцією за відповідною формою.
У відповідності до п.13 Інструкції №80 середній заробіток військовозобов`язаних, призваних на збори, розраховується підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, відповідно до чинних нормативно-правових актів.
За змістом пунктів 4.6, 4.7. Інструкції з організації і проведення навчальних зборів з військовозобов`язаними у військових частинах і установах Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.11.2009 №560 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.12.2009 за №1162/17178) у редакції наказу Міністерства оборони України 05.04.2013 №245, командири військових частин (установ) зобов`язані під час проведення навчальних зборів організувати зокрема: видання наказу про зарахування військовозобов`язаних до списків особового складу військової частини (установи), організувати їх облік; внесення відповідних записів про проходження навчальних зборів у військово-облікові документи військовозобов`язаних із зазначенням тривалості і виду навчальних зборів, завіривши їх підписом, скріпленим гербовою печаткою військової частини (установи). Обласні військові комісаріати (військовий комісаріат Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_6 ) зобов`язані зокрема після закінчення навчальних зборів відшкодувати витрати підприємствам (установам та організаціям), на яких працюють військовозобов`язані, призвані на навчальні збори, з виплатою середнього заробітку за весь період проведення навчальних зборів та урахуванням часу перебування у дорозі до місця проведення навчальних зборів і у зворотному напрямку.
У відповідності до п. 10 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 №389, обласні військові комісаріати, крім виконання функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема здійснюють відшкодування роботодавцям середнього заробітку військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міноборони.
Згідно абзацу 1 ч. 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» № 3553 від 28.05.2020, установлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються на базі діючих військових комісаріатів шляхом їх перетворення протягом двох місяців з дня набрання чинності цим Законом. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є правонаступниками військових комісаріатів, на базі яких вони утворюються. Зазначений Закон набрав чинності 23.04.2021 року.
Отже, відповідач Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки є особою, відповідальною за відшкодування витрат позивача на оплату військовозобов`язаному працівнику ОСОБА_1 , який проходив військові збори, середньої заробітної плати.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.
Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 33; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжі Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19; ідентифікаційний код 40081200, електронна адреса: odz.gov.ua) заборгованість у розмірі 6185,89 грн. та 2270,00 грн. судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 24 грудня 2021 року.

Суддя Н.О. Семенчук