СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

21 грудня 2021 року м. Харків Справа № 913/311/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

за участю секретаря судового засідання Дзюби А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (вх.№3284 Л/2) на рішення Господарського суду Луганської області від 28.09.2021 у справі №913/311/21, ухвалене у приміщенні Господарського суду Луганської області суддею Лісовицьким Є.А., повний текст складено 07.10.2021,

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ,

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз", м.Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення коштів у розмірі 81332740,43 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року позивач - АТ "Укртрансгаз", звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" заборгованості за договором транспортування природного газу від 29.03.2019 № у сумі 81332740,43 грн, з яких: заборгованість з оплати добових небалансів у сумі 63920731,14 грн, пеня у розмірі 6843250,44 грн, 3 % річних у розмірі 3094070,18 грн, інфляційні втрати у розмірі 7474688,67 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, яку прийнято ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.07.2021).

Рішенням Господарського суду Луганської області від 28.09.2021 у справі №913/311/21 відмовлено у задоволенні позову.

Вказане рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що з урахуванням змін, передбачених додатковою угодою № 1 від 12.12.2019 до договору, сторони погодили, що обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби, проте відповідні додатки не складались, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що відсутність вказаних додатків вказує на неузгодженість сторонами такої істотної умови як предмет договору, а тому такий договір в силу вимог частини 8 статті 181 Господарського кодексу України є неукладеним. При цьому, судом першої інстанції зазначено про те, що правовий висновок щодо обов`язковості документального оформлення факту надання послуг балансування та їх заявленого обсягу при стягненні сум заборгованості за послуги балансування, а також факту понесення витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування обсягів природного газу у заявлені ним періоди, наведений у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 916/2090/16.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт надання відповідачу послуг балансування; в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують реальне понесення витрат пов`язаних із балансоутриманням.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, АТ "Укртрансгаз" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 28.09.2021 у справі №913/311/21 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також, просить витрати по сплаті судового збору за апеляційною скаргою покласти на відповідача

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, здійснені невідповідні обставинам справи висновки, неправильно застосовано норми матеріального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано висновки Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 916/2090/16, оскільки правовідносини у справах відрізняються. Крім того, за твердженням позивача, виходячи зі змісту положень 2.3, 2.7 договору, додатки 1 та 2 не стосуються умов договору в частині врегулювання добових небалансів, та такі додатки не укладаються у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

18.11.2021 до Східного апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх. № 13379), в якому представник позивача просить визнати поважними причини неподання доказів до суду першої інстанції та поновити пропущений процесуальний строк на подання доказів; долучити до матеріалів справи додатково подані докази, перелік яких зазначено у додатках, та врахувати їх під час апеляційного розгляду, а саме: копії листів НКРЕКП № 12923/16.2.1/7-21 від 09.11.2021 та №13034/16.2.1/7-21 від 12.11.2021; копії звітів про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків АТ "Луганськгаз" за травень-грудень 2019 року (форми №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна)).

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у відповідь на адвокатський запит НКРЕКП листами № 12923/16.2.1/7-21 від 09.11.2021 та №13034/16.2.1/7-21 від 12.11.2021 надало АТ "Укртрансгаз" копії звітів про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків АТ "Луганськгаз" за травень-грудень 2019 року (форми №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна)), які подавались відповідачем до НКРЕКП. За твердженням позивача, за звітною інформацією самим відповідачем визначається та повністю підтверджується обсяг негативного небалансу, вартість отриманих послуг балансування та борг за отримані послуги балансування, які є предметом розгляду у справі №913/311/21.

При цьому, позивач з посиланням на положення ч. 8 ст. 80, ст. 119, п.5 ч.1 ст. 267, ч.3 ст. 269 ГПК України поважність причин неподання вказаних доказів до суду першої інстанції обґрунтовує тим, що такі додаткові докази були відсутні у володінні позивача та отримані ним лише після подання апеляційної скарги, а саме у листопаді 2021 року, у зв`язку з чим позивач об`єктивно не мав можливості надати такі докази суду першої інстанції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (вх.№3284 Л/2) на рішення Господарського суду Луганської області від 28.09.2021 у справі №913/311/21 та призначено розгляд справи на 21.12.2021, про що повідомлено учасників справи в порядку вимог статей 120, 268 ГПК України.

14.12.2021 засобами електронного зв`язку до Східного апеляційного господарського суду від АТ "Луганськгаз" надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 21.12.2021 о 10:00 годині, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням системи відеоконференцзв`язку "Easycon" з використанням власних технічних засобів, яка задоволена ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2021.

14.12.2021 засобами електронного зв`язку до апеляційного господарського суду від АТ "Укртрансгаз" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 14604), в якому представник позивача просить зупинити провадження у справі № 913/311/21 до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Луганської області від 14.09.2021 у справі № 913/312/21 на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на те, що в апеляційній скарзі позивач зазначив, що на підставі укладеного з АТ "Луганськгаз" договору від 29.03.2019 № розглядаються позовні вимоги у справі № 913/311/21 про стягнення заборгованості за добові небаланси та у справі № 913/312/21 про стягнення заборгованості за розподіл потужності. Водночас, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 зупинено провадження у справі №913/312/21 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №918/450/20, в межах якої передано на розгляд Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду з підстав необхідності відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №916/2090/16. На думку позивача, враховуючи протилежність висновків у рішенні Господарського суду Луганської області від 14.09.2021 у справі №913/312/21 щодо факту укладення одного і того ж договору, зупинення апеляційним господарським судом провадження у справі №913/312/21, існує об`єктивна неможливість розгляду справи №913/311/21 до вирішення іншої справи №913/312/21.

16.12.2021 до Східного апеляційного господарського суду від АТ "Луганськгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" (вх. № 14743), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення Господарського суду Луганської області від 28.09.2021 у справі №913/311/21 залишити без змін. В обґрунтування своєї правової позиції з посиланням на приписи ст. 11, 626, 627, 638 Цивільного кодексу України, ст. 180 Господарського кодексу України, вказує, зокрема, на те, що між сторонами договору транспортування природного газу від 29.03.2019 № додатки (1 розподіл потужності, 2 транспортування, та 3 перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу) не складались, відсутність вказаних додатків вказує на неузгодженість сторонами такої істотної умови як предмет договору, а тому такий договір в силу вимог частини восьмої статті 181 ГК України є неукладеним, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 06.08.2019 у справі №913/473/18 та від 25.06.2019 у справі № 916/2090/16.

Судове засідання Східного апеляційного господарського суду 21.12.2021 розпочалось в режимі відеоконференції за участю представників сторін. Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх. № 13379), про зупинення провадження у справі (вх. № 14604) в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти заявлених клопотань зазначавши про можливість надати відповідні докази до суду першої інстанції, та відсутність підстав для зупинення розгляду справи до набрання законної сили рішенням суду у справі № 913/312/21.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи (вх. № 13379), колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2, 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. (ч.ч. 4, 5 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та (одночасно) перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно із частиною 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази про неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, надання судом апеляційної інстанції оцінки доказам, які були подані стороною у справі лише до суду апеляційної інстанції, без дослідження причин неподання цих доказів до суду першої інстанції, буде вважатися порушенням положень статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України.

Наведені положення Господарського процесуального кодексу України пов`язують вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів з одночасним виконанням критеріїв: "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи". При цьому тягар доведення зазначених обставин покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою) про долучення доказів.

Подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 909/722/14, від 01.07.2021 у справі № 46/603.

Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку - позивача). Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

При цьому, за імперативним приписом частини четвертої статті 13 названого Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Так, позивач подав до суду апеляційної інстанції копії листів НКРЕКП № 12923/16.2.1/7-21 від 09.11.2021 та №13034/16.2.1/7-21 від 12.11.2021; копії звітів про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків АТ "Луганськгаз" за травень-грудень 2019 року (форми №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна)).

Тобто, надані позивачем докази стосуються саме обставин щодо обсягу негативного небалансу, вартості отриманих послуг балансування та заборгованості за отримані послуги балансування, які є предметом розгляду у даній справі, неподання яких до суду першої інстанції позивач обґрунтовує тим, що на час розгляду справи в нього були відсутні відповідні звіти та отримані ним від НКРЕКП у відповідь на адвокатський запит лише у листопаді 2021 року.

Проте, наведене позивачем обґрунтування не спростовує той факт, що позивачем під час розгляду справи судом першої інстанції не зазначались обставини щодо наявності відповідної звітності, жодним чином не повідомлялось суду про об`єктивну неможливість подання цих доказів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що посилання позивача на відсутність в його володінні цих доказів під час розгляду справи в першій інстанції, не є об`єктивною причиною їх неподання у розумінні приписів частини 3 статті 269 ГПК України, з огляду на те, що такі докази надані позивачу на адвокатський запит після ухвалення оскаржуваного рішення суду. Водночас, прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених статтею 269 ГПК України підстав для їх прийняття фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Заявником не наведено жодної причини об`єктивної неможливості подання вказаного доказу до суду першої інстанції та норми, яка б забороняла йому вчиняти такі дії, що виключає процесуальні підстави для дослідження його апеляційним судом у сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Оскільки позивач вказані документи до суду першої інстанції не надав, а зазначені ним причини про неподання до суду першої інстанції цих доказів не свідчать про наявність обставин, що об`єктивно не залежали від нього, адже такі документи надано на адвокатський запит представника позивача, а тому він був обізнаний про існування цих доказів в суді першої інстанції та не був позбавлений звернутись з відповідним адвокатським запитом під час розгляду справи місцевим господарським судом, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття цих доказів згідно зі статтею 269 ГПК України.

З огляду на викладене, судова колегія долучає до матеріалів справи вищенаведені додаткові докази, однак до розгляду не приймає як такі, що подані в суд апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права.

Щодо клопотання позивача про зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає таке.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для розгляду справи, провадження у якій зупиняється.

За змістом пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з`ясовувати, як саме пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме зумовлена неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

У разі застосування пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України за вимогами статті 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з`ясовувати: як саме пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи до розгляду іншої справи іншим судом з метою забезпеченням сторонам розумних строків розгляду їх справ (стаття 114 Господарського процесуального кодексу України). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 910/15364/17, від 15.03.2019 у справі № 910/17243/17 та від 27.03.2019 у справі № 910/15707/17, від 04.08.2021 у справі № 903/636/20.

При цьому сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у даній справі, а також саме по собі зазначення про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, заявником не обґрунтовано наявність обставин, які відповідно до статті 227 Господарського процесуального кодексу України зумовлюють обов`язковість зупинення провадження у справі саме з урахуванням положень пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене та з урахуванням змісту відповідного клопотання, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі № 913/311/21 на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 913/312/21.

Водночас, колегія суддів дійшла висновку про зупинення апеляційного провадження у даній справі, виходячи з наступного.

При розгляді матеріалів справи в ході апеляційного провадження судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.10.2021 справу №918/450/20 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про стягнення заборгованості в сумі 86755892,94 грн передано на розгляд Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду на підставі частини 2 статті 302 ГПК України у зв`язку з тим, що колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №916/2090/16.

Разом з тим, приймаючи вказану ухвалу суд касаційної інстанції виходив, зокрема з того, що з положень ЦК та ГК щодо укладення договорів вбачається, що у разі визнання договору неукладеним, у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків. Акт наданих послуг складається та надсилається оператором газотранспортної системи замовнику послуг балансування після фактичного надання ним таких послуг (п. 11.2 Договору транспортування). Тому визнання договору транспортування неукладеним з підстав, вказаних у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №916/2090/16, матиме невідворотні негативні майнові наслідки для оператора газотранспортної системи, за яких останній не матиме змоги отримати оплату за фактично надані послуги балансування відповідно до договору.

При цьому Суд зазначив, що існування такої практики вбачається з постанов Верховного Суду, у яких було враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №916/2090/16. Зокрема, Верховний Суд:

- постановою від 23.06.2021 у справі №904/2611/18 за позовом АТ "Укртрансгаз" до АТ "Оператор газотранспортної системи "Дніпропетровськгаз" про стягнення заборгованості в сумі ,04 грн у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором транспортування природного газу від 17.12.2015 № у частині неоплати відповідачем наданих йому позивачем послуг балансування природного газу залишив в силі рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову;

- постановою від 04.08.2021 у справі №903/973/19 за позовом АТ "Укртрансгаз" до АТ "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" про стягнення 354271337,99 грн у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору транспортування природного газу від 17.12.2015 № залишив в силі рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову;

- постановою від 06.09.2021 у справі №922/1381/20 за позовом АТ "Укртрансгаз" до АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення коштів в розмірі 269700673,82 грн у зв`язку з порушенням відповідачем договору транспортування природного газу від 17.12.2015 № в частині оплати послуг балансування природного газу залишив в силі рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову;

- постановою від 22.06.2021 у справі №908/3104/19 за позовом АТ "Укртрансгаз" до АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" про стягнення 92177921,96 грн у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з компенсації добових небалансів природного газу, які мають бути сплачені відповідачем на підставі договору транспортування природного газу від 17.12.2015 № залишив в силі рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову.

Водночас Суд вказав, що не зважаючи на те, що у переважній більшості судових рішень має місце відмова в задоволенні позовних вимог АТ "Укртрансгаз" до операторів газорозподільних систем про стягнення коштів у зв`язку з порушенням останніми договорів транспортування природного газу в частині оплати послуг балансування природного газу, наразі існують різні підходи Верховного Суду щодо визнання договорів транспортування природного газу укладеними / неукладеними у зв`язку з не підписанням додатку 1 (розподіл потужності) та / або додатку 2 (транспортування) до цього договору.

Зокрема, постановами від 19.03.2021 у справі №922/3987/19, від 28.07.2021 у справі №927/1041/19, від 13.09.2021 у справі №908/3408/19 Верховний Суд зазначає, що договори транспортування природного газу між АТ "Укртрансгаз" та відповідними операторами газорозподільних систем були укладені, однак мало місце не дослідження судами попередніх інстанцій надання послуг балансування.

Зокрема, постановою Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.03.2021 у справі №922/3987/19 за позовом АТ "Укртрансгаз" до АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення 222820105,75 грн заборгованості, 15291992,21 грн пені, 1312978,90 грн 3 % річних у зв`язку з порушенням оператором газорозподільної системи умов договору транспортування природного газу, скасовано рішення судів попередніх інстанцій на направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим, Господарський суд Харківської області рішенням від 08.07.2021 за результатами нового розгляду справи №922/3987/19 у задоволенні позову відмовив повністю у зв`язку з недоведеністю позивачем вчинення щодобового балансування і понесення пов`язаних з таким балансуванням витрат.

При розгляді справи №918/450/20 Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду визнав за необхідне відступити від зазначених висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №916/2090/16, та ухвалою від 13.10.2021 передав справу №918/450/20 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про стягнення заборгованості в сумі 86755892,94 грн на розгляд Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

Ухвалою від 30.11.2021 у справі №918/450/20 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийнято до розгляду справу №918/450/20 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про стягнення заборгованості в сумі 86755892,94 грн.

Колегією суддів апеляційної інстанції враховується, що у цій справі №913/311/21, так само як і у справі №918/450/20, предметом позову є вимога Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до оператора газорозподільної системи про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконанням відповідачами своїх зобов`язань за договором транспортування природного газу, а саме з оплати добових небалансів.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами договору транспортування природного газу від 29.03.2019 № відповідні Додатки 1, 2 не підписані та не узгоджувалися.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову врахував відсутність Додатків №1 та 2 до договору транспортування природного газу від 29.03.2019 № та зазначив, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, відсутність вказаних додатків вказує на неузгодженість сторонами такої істотної умови як предмет договору, а тому такий договір в силу вимог ч.8 ст. 181 ГК України є неукладеним. Крім того, під час розгляду даної справи суд першої інстанції послався на правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 916/2090/16.

Разом з тим, у справі №918/450/20, яка на даний час перебуває на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, суди першої та апеляційної інстанції з посиланням на ст. 638 ЦК України, ст. 180 ГК України та умови Договору транспортування дійшли висновку, що відсутність додатків 1 (розподіл потужності) та 2 (транспортування) до Договору транспортування свідчить про неузгодженість сторонами такої істотної умови як предмет договору, а тому такий договір в силу вимог ч. 8 ст. 181 ГК є неукладеним. Поряд з викладеним суди відзначили, що надання послуг балансування перебуває у безпосередньому зв`язку з послугами транспортування природного газу і відсутність узгоджених умов щодо обсягів та порядку надання цих послуг унеможливлює виконання й решти положень Договору транспортування, у тому числі, в частині порядку визначення вартості послуг балансування. Крім того, такі висновки судів про те, що договір є неукладеним в частині предмету договору, оскільки сторонами не погоджено предмету договору транспортування (потужностей та обсягу транспортування газу), і тому такий договір не створює юридичних наслідків для його сторін, в тому числі, і в частині дій, передбачених відповідним пунктом такого договору обґрунтовано з посиланням на правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/2090/16, від яких має намір відступити Верховний Суд у справі №918/450/20.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до частини 4 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на те, що правовий висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №918/450/20 має суттєве значення для вирішення питання у даній справі, оскільки однією з підстав для відмови у задоволенні позовних вимог щодо оплати рахунків за добові небаланси суди попередніх інстанцій у справі №913/311/21, що переглядається, визнали відсутність укладених, передбачених договором транспортування природного газу, додатків 1, 2, 3, які є його невід`ємною частиною, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі №913/311/21 відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України до прийняття відповідного рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №918/450/20.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235, 269, 281 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про долучення доказів.

Зупинити провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (вх.№3284 Л/2) на рішення Господарського суду Луганської області від 28.09.2021 у справі №913/311/21, до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №918/450/20 та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Верховного Суду у справі №918/450/20.

Сторонам невідкладно повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати розгляду в касаційному порядку справи №918/450/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль