РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.12.2021Справа № 910/9671/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжбудсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркгруп"

про стягнення 1652086,87 грн.

за участі представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Мельничук І.В., адвокат;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжбудсервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркгруп" про стягнення за договором поставки від 07.08.2020 № 20/08 основного боргу в розмірі 1625631,39 грн., пені в розмірі 22046,23 грн. та трьох процентів річних у розмірі 4409,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

08.07.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 910/9671/21. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

11.08.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркгруп" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, продовження строку підготовчого провадження та встановлення додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 12.08.2021 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркгруп" про встановлення додаткового строку на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 02.09.2021 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркгруп" про поновлення пропущеного процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви. Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркгруп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжбудсервіс" про стягнення 590000 грн. повернуто заявнику.

Під час судового засідання 26.10.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання про огляд доказів (земельні ділянки) за їх місцезнаходженням.

Також суд задовольнив клопотання позивача про виклик свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які ухвалою суду від 26.10.2021 викликані до судового засідання на 18.11.2021 року.

У судовому засіданні 18.11.2021 допитано свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися, однак останні у відповідності до частини 5 статті 120 ГПК України вважаються належним чином повідомленими про їх виклик до суду.

У разі неявки в судове засідання свідка, експерта, спеціаліста, перекладача суд заслуховує думку учасників справи про можливість розгляду справи за відсутності свідка, експерта, спеціаліста, перекладача, які не з`явилися, та постановляє ухвалу про продовження судового розгляду або про відкладення розгляду справи. Одночасно суд вирішує питання про відповідальність особи, яка не з`явилася (стаття 203 ГПК України).

Ухвалою суду від 18.11.2021 судом викликано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання на 09.12.2021 року.

08.12.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи з огляду на перебування представника позивача на лікарняному. До вказаної заяви долучено копію медичної довідки про перебування Ведєрнікової Ю.В. на лікарняному з 06.12.2021 по 10.12.2021 року.

До судового засідання 09.12.2021 представник позивача, а також свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися. Розгляд справи судом відкладено на 16.12.2021 року.

Ухвалою суду від 10.12.2021 викликано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання на 16.12.2021 року.

15.12.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи з огляду на перебування представника позивача на лікарняному. До вказаної заяви долучено копію медичної довідки про перебування Ведєрнікової Ю.В. на лікарняному з 11.12.2021 по 18.12.2021 року. Також представником позивача зазначено дати, в які вже призначено судові засідання, участь в яких приймає представник позивача Ведєрнікова Ю.В .

У судове засідання 16.12.2021 представник позивача та свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися. Відак, суд відклав розгляд справи на 22.12.2021, з урахуванням заяви представника позивача від 15.12.2021 про вільні дати для проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 16.12.2021 суд викликав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання на 22.12.2021 року.

21.12.2021 через відділ діловодства та документообігу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи з огляду на перебування представника позивача на лікарняному. До вказаної заяви долучено копію медичної довідки про те, Ведєрнікова Ю.В. хворіла з 20.12.2021 по 24.12.2021 року. Одночасно представник позивача зазначив дати, в які призначено судові засідання в інших справах, де приймає участь представник позивача.

До судового засідання 22.12.2021 представник позивача та свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися.

Представник відповідача проти задоволення заяви позивача про відкладення розгляду справи заперечував.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку відмовити в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 42, 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд зауважує, що починаючи з 09.12.2021 судом тричі відкладено розгляд справи по суті з огляду на заяви представника позивача про відкладення розгляду справи.

У той же час, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Утім, позивач не був позбавлений права направити до судового засідання керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва юридичної особи, згідно з частиною 3 статті 56 ГПК України.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що адвокат Ведєрнікова Ю.В. є єдиним представником позивача та участь іншого представника, у тому числі в порядку самопредставництва, є неможливою.

За приписами статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У письмових поясненнях по справі відповідач зазначив, що сторони підписали договір в електронному вигляді, однак оригіналами договорів не обмінялися та не досягли згоди щодо видів будівельних робіт, строків та місця їх виконання. Таким чином, договір є неукладеним, оскільки сторони не погодили всіх істотних умов. У той же час, відповідач був власником двох земельних ділянок на час виниклих обставин.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.2020 між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) укладено договір №20/08, за умовами якого позивач зобов`язався виконати роботи по облаштуванню парковочного комплексу.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору роботи виконуються засобами та матеріалами підрядника. Замовник зобов`язується забезпечити підряднику необхідні умови для виконання робіт.

Загальна вартість робіт у пункті 3.1 договору сторонами не визначена.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що повний розрахунок по даному договору проводиться по завершенню робіт протягом 3-х банківських днів після підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт (форма КБ-2В).

У пункті 4.2 договору вказано, що замовник перераховує аванс, однак розмір авансу не визначено.

Згідно з пунктом 5.1 договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом робочих днів, кількість яких сторонами не погоджена.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що здача-приймання виконаних робіт здійснюється згідно з акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2В), в якому визначаються фактичні обсяги та вартість виконаних робіт.

Замовник зобов`язаний в 3-денний термін з дня подачі акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2В) підписати його або дати обґрунтовану відмову в підписанні акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2В) (пункт 7.3 договору).

Як передбачено пунктом 7.4 договору, здача-приймання виконаних робіт здійснюється при умові пред`явлення підрядником сертифікатів якості, застосованих матеріалів та гарантованого паспорта-сертифіката на роботи, що обумовлені цим договором.

На підтвердження факту виконання підрядних робіт за договором від 07.08.2020 позивачем долучено до матеріалів справи не підписані зі сторони відповідача довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2020 року на загальну суму 403 674,96 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2020 року на загальну суму 403 674,96 грн.; підсумкову відомість ресурсів за серпень 2020 року на загальну суму 403 674,96 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року на загальну суму 1 120 176,83 грн.; підсумкову відомість ресурсів за вересень 2020 року на загальну суму 1 120 176,83 грн.; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2020 на загальну суму 361 779,60 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року на загальну суму 361 779,60 грн.

Із матеріалів справи слідує, що 20.04.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією № 20-04/2021 про сплату боргу за виконані підрядні роботи в сумі 1625631,39 грн. та просив підписати довідки, акти та підсумкові відомості за серпень та вересень 2020 року.

Також позивачем долучено до матеріалів справи заяви свідків ОСОБА_4 - технічного спеціаліста супроводу співробітництва з відповідачем, ОСОБА_1 - водія директора ОСОБА_3., ОСОБА_2 - асфальбетонника, ОСОБА_3 - директора позивача.

Крім того, позивач долучив до матеріалів справи договір між позивачем та ПП «Енергокомфорт» від 30.06.2020 № 30/06 щодо виконання електромонтажних робіт зовнішнього освітлення автостоянки (паркувального майданчика) за адресою: м. Київ, вул. Каменярів; лист та видаткову накладну ПП «Енергокомфорт» щодо придбання матеріалів для виконання робіт; акт приймання виконаних будівельних робіт від ПП «Енергокомфорт» за вересень 2020 року - електромонтажних робіт із зовнішнім освітленням автостоянки за адресою: м. Київ, вул. Каменярів; договір від 17.06.2020 № 15/06 між позивачем та ТОВ «Київське оздоблювальне підприємство № 3»; акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року між позивачем та ТОВ «КОП № 3» - влаштування паркувального майданчика за адресою: м. Київ, вул. Каменярів; договір від 01.01.2019 № 01/01-20219 иіж позивачем та ТОВ «Мінірент»; перелік замовлень, акти надання послуг ТОВ «Мінірент»; договір від 04.06.2020 № 04/06-1 між позивачем та ТОВ «Дорожньо-будівельне управління-208» та відповідь останнього щодо надання послуг за адресою: м. Київ, вул. Каменярів.

Одночасно позивач надав квитанції про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 590000 грн., а саме: від 28.08.2020 на суму 200000 грн., від 02.09.2020 на суму 130000 грн., від 30.09.2020 на суму 260000 грн.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.06.2019 та від 11.06.2020 за відповідачем зареєстровано право приватної власності на численні земельні ділянки, в тому числі з кадастровим номером 800000000:72:279:0073 за адресою: м. Київ, вул. Промениста, 64; кадастровим номером 800000000:72:279:0074 за адресою: м. Київ, вул. Промениста, 66.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України, статтею 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 2 статті 837 ЦК України передбачає, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статті 843 ЦК України).

Разом із цим, як слідує з долученої до матеріалів справи копії договору від 07.08.2020 №20/08, сторонами залишилися не визначеними місце виконання робіт по облаштуванню парковочного комплексу, загальна вартість робіт, розмір авансу, строк виконання робіт.

Наведений договір містить не заповнені графи, в яких мали бути зазначені відомості щодо основних умов договору - місця виконання робіт, ціни договору та строків виконання робіт.

Судом враховано, що на підтвердження досягнення згоди щодо основних умов договору позивач надав до матеріалів справи заяви свідка ОСОБА_4 - технічного спеціаліста супроводу співробітництва з відповідачем, який повідомив про визначення сторонами договору строків проведення робіт до листопада 2020 року, а також вартості робіт та їх обсягу, що були виконані позивачем та залишилися не сплаченими зі сторони відповідача. При цьому, у заяві свідка відомості щодо вартості робіт та їх обсягу не зазначені.

Однак, відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 2 статті 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

За таких обставин, встановлення умов договору від 07.08.2020 №20/08 щодо місця та строків виконання робіт на підставі показань свідка не відповідає вимогам чинного законодавства.

Одночасно, судом не приймаються в якості належних та допустимих доказів виконання позивачем робіт за договором від 07.08.2020 №20/08 надані позивачем заяви свідків ОСОБА_1 - водія директора ОСОБА_3., ОСОБА_2 - асфальбетонника, ОСОБА_3 - директора позивача.

Згідно із положеннями статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми), дату складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 "Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013" (чинний на час спірного позовного періоду) встановлені типові форми документів, необхідних для передання - приймання робіт: 1) "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-2в); 2) "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-3).

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, виконання підрядних робіт оформлюється сторонами шляхом підписання документів, які підтверджують факт виконаних, прийнятих та оплачених робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 922/509/17.

Отже, виконання підрядних робіт за договором має бути підтверджено первинними документами, якими є акти приймання виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт. Водночас, наведені документи за період серпень-вересень 2020 року направлені позивачем на адресу відповідача лише 20.04.2021 та залишилися відповідачем не підписаними.

Судом враховано, що відповідно до частини 1 статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом та умовами укладеного між сторонами покладено саме на замовника. Відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

Утім, у даному випадку за відсутності погодження сторонами договору від 07.08.2020 №20/08 умов щодо місця виконання робіт по облаштуванню парковочного комплексу, загальної вартості робіт та строку їх виконання, судом підлягають дослідженню всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію.

Так, позивачем долучено до матеріалів справи договір між позивачем та ПП «Енергокомфорт» від 30.06.2020 № 30/06 щодо виконання електромонтажних робіт зовнішнього освітлення автостоянки (паркувального майданчика) за адресою: м. Київ, вул. Каменярів; лист та видаткову накладну ПП «Енергокомфорт» щодо придбання матеріалів для виконання робіт; акт приймання виконаних будівельних робіт від ПП «Енергокомфорт» за вересень 2020 року - електромонтажних робіт із зовнішнім освітленням автостоянки за адресою: м. Київ, вул. Каменярів; договір від 17.06.2020 № 15/06 між позивачем та ТОВ «Київське оздоблювальне підприємство № 3»; акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року між позивачем та ТОВ «КОП № 3» - влаштування паркувального майданчика за адресою: м. Київ, вул. Каменярів; договір від 01.01.2019 № 01/01-20219 иіж позивачем та ТОВ «Мінірент»; перелік замовлень, акти надання послуг ТОВ «Мінірент»; договір від 04.06.2020 № 04/06-1 між позивачем та ТОВ «Дорожньо-будівельне управління-208» та відповідь останнього щодо надання послуг за адресою: м. Київ, вул. Каменярів.

Однак, із поданих документів не вбачається за можливе встановити, що наведені роботи здійснені субпідрядниками на замовлення позивача саме на виконання договору від 07.08.2020 №20/08, яким місце виконання робіт не встановлено.

Щодо зауважень позивача на те, що сторонами зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 590000 грн., а саме: від 28.08.2020 на суму 200000 грн., від 02.09.2020 на суму 130000 грн., від 30.09.2020 на суму 260000 грн., суд зауважує наступне.

Із наданого позивачем до матеріалів справи акту звірки за період з 01.01.2020 по 01.04.2021 слідує, що дані суми відповідачем сплачені 12.08.2020 у розмірі 200000 грн., 18.08.2020 у розмірі 130000 грн., 14.09.2020 у розмірі 260000 грн.

Отже, відповідні докази у вигляді зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних судом враховані, однак останні до спірної суми боргу не відносяться.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Предмет доказування у кожній конкретній справі складає певну сукупність фактів, які мають матеріально-правове значення, встановлення яких необхідне для ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення у справі.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

За наведених обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем докази не доводять виконання робіт за договором від 07.08.2020 №20/08 на суму 1625631,39 грн., що зумовлює суд у задоволенні позовних вимог про стягнення даної суми з відповідача відмовити.

Оскільки позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 22046,23 грн. та трьох процентів річних у розмірі 4409,25 грн. мають похідний характер від вимоги про стягнення основного боргу, у задоволенні якої відмовлено, суд дійшов висновку також відмовити в задоволенні похідних позовних вимог.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжбудсервіс" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 30.12.2021 року.

Суддя К.В. Полякова