ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
24.12.2021р. Справа № 905/2440/21
до боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на користь Маріупольської міської ради внеску за договором щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою у розмірі 2400грн та пені у розмірі 95,55грн.
Свої вимоги заявник обґрунтовує неналежним виконанням боржником зобов`язань за договором №820-001 від 14 грудня 2020р щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою., внаслідок чого утворилась заборгованість та нарахована пеня.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2021, заяву розподілено судді Демідовій П.В.
Відповідно до частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Статтею 152 Господарського процесуального кодексу України встановлені підстави для відмови у видачі судового наказу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Так, за приписами п. 4 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.
Пунктом 6 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
З поданої заяви вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені до фізичної особи ОСОБА_1 .
Відповідно до приписів ст.51 Цивільного кодексу України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.
У п.16 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Ісламі Анни Андріївни здійснено 11.02.2021 за її власним рішенням, про що внесено відповідний запис до Реєстру.
Господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п.1 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.
Разом з тим, ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.
До того, ж процедура позивного провадження передбачає особливий порядок визначення підсудності справ, за участю фізичних осію. Так, у відповідності до ст.176 ГПК України відкриттю провадження у справі передує з`ясування міста реєстрації фізичної особи у відповідних органах реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Проте, в ході наказного провадження суд позбавлений такого права, що може призвести до порушення процесуальної підсудності та необізнаності боржника із прийнятим судом наказом.
Проте, звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника фізичну особу, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання.
Суд зазначає, що визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, заявник має можливість звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.
За таких обставин, враховуючи що Маріупольська міська рада звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з фізичної особи, яка з 11.02.2021 припинила свою підприємницьку діяльність, заявлені вимоги про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 , як з фізичної особи не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу.
Керуючись ст.ст.147, 148, 152-154, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -
У задоволенні заяви Маріупольської міської ради Донецької області про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на користь Маріупольської міської ради внеску за договором щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою у розмірі 2400грн та пені у розмірі 95,55грн відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів п.4 Прикінцевих та п.17 Перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).