ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4220/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України, справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; ідент. код 31557119)

до Благодійного фонду "Хоспіс-Уют" (61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 17-Б, кв. 75; ідент. код 26202379)

про стягнення 27336,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, КП "Харківські теплові мережі", 22.10.2021 звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до Благодійного фонду "Хоспіс-Уют", в якому просить стягнути з відповідача вартість спожитої теплової енергії у сумі 27336,07 грн. за період з жовтня 2017 р. по квітень 2021 р. включно. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на підставі розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2017-2018, 2018-2019,2019-2020, 2020-2021 та договору купівлі-продажу теплової енергії №13685 від 01.12.2009 здійснювалось постачання теплової енергії загальною вартістю 24236,66 грн. до нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: вул. Червоноармійська 8/10Г. Згідно з приписами ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані інфляційні втрати в сумі 2171,51 грн. та 3% річних в сумі 810,00 грн.; з посиланням на ЗУ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996 р. та п. 7.2.3 договору №13685 від 01.12.2009р. відповідачу нарахована пеня в розмірі 117,9 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.10.2021 прийнято позовну заяву КП "Харківські теплові мережі" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/4220/21, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачеві, згідно статті 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Клопотання від сторін, в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України, щодо проведення розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Так, ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 28.10.2021 було направлено на адресу відповідача 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 17-Б, кв. 75, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження юридичної особи - Благодійного фонду "Хоспіс-Уют". Проте вищезазначену поштову кореспонденцію повернуто на адресу суду 03.12.2021 без доказів вручення з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою)".

Суд зазначає, що згідно із ч.1 ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких підстав, враховуючи те, що ухвала про відкриття провадження у справі № 922/4220/21 завчасно була направлена відповідачу на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, проте не виявив бажання надати відзив на позовну заяву у строк встановлений судом, що є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, а відтак суд вирішує справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГП України за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

01.12.2009 між КП "Харківські теплові мережі" (теплопостачальна організація) та Благодійним фондом "Хоспіс - Уют" (споживач) було укладено договір №13685 про постачання теплової енергії в гарячій воді (т.с. 1 а.с. 12-19), відповідно до умов якого теплопостачальна організація взяла на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 10.1., п. 10.4 договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2010 року. договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово повідомлено однією із сторін.

Доказів припинення дії договору до матеріалів справи не надано.

Об`єкт теплоспоживання - офіс, розташоване за адресою вул. Євгена Котляра, 8/10 Г (раніше вул. Червоноармійська) (додаток № 4, т.с. 1 а.с. 19).

Факт підключення споживача до джерела теплової енергії та відключення останнього протягом опалювального сезону 2014-2017 р., підтверджується наявним в матеріалах справи актами про підключення/відключення споживача за вказані періоди (т.с. І а.с. 33-38).

Матеріалами справи підтверджено, що КП Харківські теплові мережі на підставі розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2017-2018, 2018-2019,2019-2020, 2020-2021 та договору купівлі-продажу теплової енергії №13685 від 01.12.2009, здійснює постачання теплової енергії до приміщень відповідача, що розташовані в житловому будинку за адресою: вул. Євгена Котляра, 8/10 Г (колишня вул. Червоноармійська 8/10Г) в м. Харкові.

Згідно з п. 6.1. договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій відповідно до встановлених тарифів.

Пунктом 6.4 договору визначено, що споживач за 3 дні до потачку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує теплопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку № 1 до договору кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює:

- до 28-го числа поточного місяця, при розрахунках за показниками приладів обліку;

- до 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку.

Відповідно п. 6.10 споживач з 12 по 15 число місяця, наступного за рахунковим, отримує від Теплопостачальній організації документи за рахунковий період: рахунок-фактура; акт звіряння розрахунків.

А ні житловий будинок, а ні нежитлові приміщення відповідача не обладнанні приладами обліку теплової енергії, тому розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94.

Відповідачу були направлені рахунки на оплату за спожиту теплову енергію (т.с. 1 а.с. 20-51), які не були сплачені відповідач .

Як слідує з матеріалів справи, за період з жовтня 2017 року по квітень 2021 року, включно, у відповідача виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 01.10.2021 р. склала 24236,66 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 та ст. 193 ГК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт постачання позивачем теплової енергії в житловий будинок за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 8/10 Г (колишня вул. Червоноармійська 8/10Г) за спірний період підтверджується матеріалами справи.

Факт користування відповідачем спірними приміщеннями у період визначений позивачем відповідачем не спростовано.

Оскільки система опалення нежитлового приміщення загальною площею 23,10 кв. м. за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 8/10 Г є єдиною з системою опалення житлового будинку, розташованого за цією ж адресою доводи позивача про те, що відповідач також споживав поставлену позивачем теплову енергію у період з жовтня 2017 року по квітень 2021 р. суд визнає правомірними.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем не сплачено вартість теплової енергії, отриманої з жовтня 2017 року по квітень 2021 року за договором № 13685 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.12.2009, у зв`язку з чим станом на дату винесення даного рішення заборгованість становить 24236,66 грн.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів належного та своєчасного виконання взятих на себе зобов`язань за договором № 13685 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.12.2009 в частині оплати вартості теплової енергії за період жовтня 2017 р. по квітень 2021 р. господарському суду не надав, суд визнає позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про стягнення з Благодійного фонду "Хоспіс-Уют" основного боргу у розмірі 24236,66 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних за період з 21.08.2018 по 20.08.2021 р. у розмірі 810,00 грн. та інфляційних втрат за період з 21.08.2018 по 20.08.2021 р. у розмірі 2171,51 грн. розрахованих окремо по кожному факту прострочення окремо, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.97р. № 62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом помноження суми боргу на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочки виплати заборгованості. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Аналогічної позиції притримується Вищий господарський суд України в Постанові від 05.04.11р. за № 23/466 та в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 17.07.12р. за № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права».

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже сума боргу в цьому періоді зменшується.

При цьому суд наголошує, що прострочення сплати заборгованості наставало окремо за кожен місяць постачання теплової енергії, що було враховано позивачем при здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних втрат.

Враховуючи наведені норми, судом встановлено, що позивачем надано вірний розрахунок збитків від інфляції та 3% річних, заявлені до стягнення суми відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до п. 7.2.3 договору №13685 від 01.12.2009, в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення. На підставі чого відповідачу нарахована пеня в розмірі 117,90 грн. на суму заборгованості за період з 25.01.2021 по 25.08.2021 р.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що здійснене нарахування пені окремо по кожному факту прострочення є арифметично вірним. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 117,90 грн. пені за період нарахування з 25.01.2021 р. по 25.08.2021 р. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Відповідач контррозрахунку суми позову, доказів на підтвердження наявності підстав звільнення його від відповідальності за невиконання зобов`язань по договору, не надав.

Враховуючи наведене, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Благодійного фонду "Хоспіс-Уют" (61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 17-Б, кв. 75; ідент. код 26202379) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; ідент. код 31557119) 24236,66 грн основного боргу, 117,90 грн пені, 2171,51 грн інфляційних втрат, 810,00 грн - 3 % річних, а також витрати з оплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "23" грудня 2021 р.

Суддя М.І. Шатерніков