СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Харків Справа № 905/462/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Пуль О.А.,

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни (вх.№3263Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 22.09.2021, ухвалене у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Боковою Ю.В., час проголошення рішення - 14:30год., дата складання повного тексту рішення - 04.10.2021, у справі № 905/462/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес", м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Міст Інфоцентр", м. Львів,

до фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни, м. Покровськ, Донецька обл.,

про стягнення помилково перерахованих коштів у розмірі 60 000, 00грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни про стягнення помилково перерахованих коштів у розмірі 60 000, 00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною був укладений агентський договір №А/2020/4/4, а договори №А/2020/3/3 від 02.03.2020 та №А/2020/3/4 від 02.03.2020 були укладені між відповідачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариством з обмеженою відповідальністю "Міст Інфоцентр".

Разом з тим, як вказує позивач, ним помилково було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 60 000, 00грн на банківський рахунок відповідача з призначенням платежів: "оплата згідно агентського договору №А/2020/3/3 від 02.03.2020" та "оплата згідно агентського договору №А/2020/3/4 від 02.03.2020".

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.09.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес" до фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Міст Інфоцентр", про стягнення помилково перерахованих коштів у розмірі 60 000, 00грн задоволено; стягнуто з фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес" помилково перераховані кошти у розмірі 60 000, 00грн, судовий збір в сумі 2 270, 00грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що фізична особа-підприємець Піховкіна Ірина Ігорівна є неналежним отримувачем грошових коштів в сумі 60 000, 00грн, перерахованих позивачем на підставі платіжних доручень № від 25.03.2020, № від 25.03.2020 та № від 30.04.2020, через відсутність правових підстав для їх набуття.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю; стягнути з позивача суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення Господарського суду Донецької області від 02.07.2021 у справі №905/2171/20, на яке посилається суд першої інстанції у даній справі, визнано нечинним згідно ухвали Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2021.

На думку апелянта, судом в оскаржуваному рішенні не надано правової оцінки відзиву відповідача та не враховано його правову позицію.

Апелянт зазначає, що позивач та третя особа є самостійними юридичними особами, що викликає у апелянта сумнів щодо обізнаності позивача стосовно договірних відносин між третьою особою та відповідачем.

Також апелянт вважає, що позивач частину платежів між сторонами, відповідно до яких сторони врегульовують питання шляхом надсилання одна одній претензій та актів виконаних робіт, намагається видати за нібито помилкові, що не відповідає дійсності.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни на рішення Господарського суду Донецької області від 22.09.2021 у справі № 905/462/21 та постановлено здійснити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено позивачу строк до 22.11.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 22.11.2021 для подання заяв і клопотань.

Копії ухвали апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження були надіслані сторонам на їх адреси, зазначені в матеріалах справи та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вручені, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

22.11.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№13514), в якому наведено спростування доводів апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни.

Як вказує позивач, справа №905/2171/20 стосувалась повернення безпідставно набутих коштів по агентському договору №А/2020/4/4 від 01.04.2020, укладеному між позивачем та відповідачем у розмірі 31 365, 69грн.

Просить залишити рішення Господарського суду Донецької області від 16.11.2021 у справі №905/462/21 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

22.11.2021 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача, надійшли пояснення (вх.№13516), вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

У зв`язку із чим, просить відмовити відповідачу в апеляційній скарзі та залишити рішення Господарського суду Донецької області від 22.09.2021 без змін.

Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В силу статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Лакізи В.В., для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Пуль О.А.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 01.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес (далі - Принципал) та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною (далі - Агент) був укладений агентський договір №А/2020/4/4 (далі Договір), згідно з пунктом 1.1. якого, Агент зобов`язався відповідно до стандартів якості Принципала, під контролем останнього, надавати послуги з організації групових та/або індивідуальних відправлень вантажів, а саме, приймання вантажів для відправки по Україні та за кордон та їх зберігання до передачі Принципалу; зберігання прийнятих від Принципала вантажів та здійснення видачі вантажів одержувачам; здійснення контролю та/або організації проведення одержувачами/відправниками вантажів платежів у визначений Принципалом спосіб до моменту видачі вантажів; а також додаткові послуги, пов`язані з виконанням предмету Договору, в т.ч. з приймання від одержувачів повернених вантажів і передачі таких вантажів Принципалу та повернення Принципалу не вручених одержувачам вантажів. Агент також зобов`язався здійснювати пошук клієнтів, сприяти продажу послуг, а за окремої домовленості сторін також виконувати адресну доставку (забір) вантажів одержувачам (далі послуги).

Найменування послуг та їх ціна зазначається в додатку №1 до Договору (пункт 1.3. Договору).

За змістом пункту 1.4. Договору, Агент надає послуги на території населених пунктів за адресами: Харківська область, м. Балаклія, вул. 1-го Травня, 9; Харківська область, смт. Слобожанське, Балаклійське шосе, 8; Харківська область, м. Лозова, вул. Севастопольська, 2б; Харківська область, м. Первомайський, Ѕ мікрорайон, 55; Київська область, с. Бортничі, вул. Геофізиків, 12; м. Київ, вул. Науки, 57.

Відповідно до пункту 2.1. Договору, його ціна складається з вартості послуг, наданих за Договором, за тарифами, визначеними у додатку №1 до Договору.

За умовою пункту 2.3. Договору, розрахунок та оплата Агенту за надані послуги провадиться за звітній місяць на підставі акту наданих послуг, протягом 30 календарних днів з дня підписання сторонами акту наданих послуг в порядку, передбаченому Договором.

Згідно з пунктом 2.4. Договору, оплата послуг здійснюється шляхом перерахуванням Принципалом коштів на розрахунковий рахунок Агента або в іншому порядку, додатково погодженому сторонами.

Агент, маючи доступ до програмного забезпечення Принципала, своєчасно вносить в програму інформацію про надані ним послуги. Агент в термін до 5 числа кожного місяця, наступного за звітним, передає Принципалу два підписаних примірники акту наданих послуг за звітний місяць. В акті наданих послуг зазначається перелік наданих послуг, їх кількість (обсяг), диференційована вартість, проміжок часу, протягом якого послуги надавались (взірець, встановлений додатком №2 до Договору). Акт наданих послуг вважається погодженим Принципалом за наявності на ньому підпису останнього (підпункт 2.5.1. Договору).

Відповідно до підпункту 3.1.1. Договору, агент зобов`язаний вчасно та якісно надавати послуги із суворим дотриманням узгодженого графіку роботи, доставки та оформлення всіх супровідних документів.

Згідно з підпунктом 3.2.1. договору, агент має право отримувати оплату за надані послуги у порядку та на умовах, визначених Договором.

Договір набуває чинності з моменту підписання його всіма сторонами і діє до 31.12.2021 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (пункт 7.1. Договору).

Згідно з пунктом 8.6. Договору, будь-які усні домовленості щодо Договору виключаються.

Додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами, є: Додаток №1: Найменування послуг та ціни на послуги. Санкції та рекламації; Додаток №2: Зразок Акту наданих послуг; Додаток №3: Перелік осіб, які залучаються Агентом для надання послуг Принципалу; Додаток №4: Зразок довіреності (пункт 9.1. Договору).

Договір підписаний представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Також судом першої інстанції встановлено, що 02.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міст Інфоцентр" (третьою особою) та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною було укладено агентські договори №А/2020/3/3 та №А/2020/3/4, згідно з пунктом 1.1. яких, ФОП Піховкіна І.І. (надалі - Агент) зобов`язалася відповідно до стандартів якості ТОВ "Міст Інфоцентр" (надалі -Принципала), під контролем останнього, надавати послуги з організації групових та/або індивідуальних відправлень вантажів, а саме, приймання вантажів для відправки по Україні та за кордон та їх зберігання до передачі Принципалу; зберігання прийнятих від Принципала вантажів та здійснення видачі вантажів одержувачам; здійснення контролю та/або організації проведення одержувачами/відправниками вантажів платежів у визначений Принципалом спосіб до моменту видачі вантажів; а також додаткові послуги, пов`язані з виконанням предмету Договорів, в т.ч. з приймання від одержувачів повернених вантажів і передачі таких вантажів принципалу та повернення Принципалу не вручених одержувачам вантажів. Агент також зобов`язався здійснювати пошук клієнтів, сприяти продажу послуг, а за окремої домовленості сторін також виконувати адресну доставку (забір) вантажів одержувачам (далі послуги).

Вищезазначені договори підписані представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.03.2020 позивачем на підставі платіжного доручення № було перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 25 000, 00грн із зазначенням платежу: "оплата згідно агентського договору №А/2020/3/3 від 02.03.2020", а також грошові кошти в сумі 25 000, 00грн на підставі платіжного доручення № із зазначенням платежу: "оплата агентського договору №А/2020/3/4 від 02.03.2020".

Також 30.04.2020 позивачем на підставі платіжного доручення № було перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 10 000, 00грн із зазначенням платежу: "оплата згідно агентського договору №А/2020/3/3 від 02.03.2020".

Позивач зазначає, що перерахування вказаних грошових коштів відповідачу відбулося помилково, оскільки агентські договори № А/2020/3/3 та № №А/2020/3/4 від 02.03.2020 укладені між ТОВ "Міст Інфоцентр" (третьою особою) та ФОП Піховкіною Іриною Ігорівною.

Крім того, позивач вважає, що грошові кошти в сумі 60 000, 00грн, перераховані на підставі вищезазначених платіжних доручень, не можуть бути зараховані в рахунок виконання зобов`язань за агентським договором №А/2020/4/4 від 01.04.2020, який укладений між позивачем та ФОП Піховкіною Іриною Ігорівною, оскільки останньою не було виконано зобов`язань з надання послуг за вказаним договором навіть на суму авансу 31 365, 69грн за договором № А/2020/4/4 від 01.04.2020.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою вих.№П2701/2021-1 від 27.01.2021 про повернення помилково сплачених грошових коштів в сумі 60 000, 00грн, перерахованих на підставі платіжних доручень № від 25.03.2020, № від 25.03.2020 та № від 30.04.2020, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.07.2021 у справі №905/2171/20, яке набрало законної сили 25.08.2021, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес до фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни про стягнення 31 365, 69грн задоволені у повному обсязі.

Під час прийняття вказаного рішення судом було встановлено, що агентський договір №А/2020/4/4 від 01.04.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною є розірваним з 30.10.2020, а послуги за вказаним договором на суму отриманого авансу в розмірі 31 365, 69грн відповідачем надані не були.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Східного апеляційного суду від 25.08.2021 було прийнято відмову позивача від позову у справі та закрито провадження у справі №905/2171/20; рішення Господарського суду Донецької області від 02.07.2021 року у справі №905/2171/20 визнано нечинним.

Предметом позову у справі №905/2171/20 є агентський договір №А/2020/4/4 від 01.04.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною

Натомість, у справі №905/462/21 предметом позову є стягнення грошових коштів, помилково сплачених позивачем відповідачу за платіжними дорученнями, в яких зазначені договори №А/2020/3/3 та №А/2020/3/4, укладені між ТОВ "Міст Інфоцентр" (третьою особою) та ФОП Піховкіною Іриною Ігорівною, тому обставини та предмет спору не є тотожними.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до приписів частини 2 статті 1212 Цивільного кодексу України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Таким чином, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Така правова позиція викладена, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17, від 26.06.2018 у справі №910/9072/17.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту.

Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Як вбачається із матеріалів справи і не заперечується відповідачем, ним були отримані кошти від позивача в сумі 60 000, 00грн відповідно до платіжних доручень № від 25.03.2020, № від 25.03.2020 та № від 30.04.2020.

Так, 25.03.2020 позивачем на підставі платіжного доручення № було перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 25 000, 00грн із зазначенням платежу: "оплата згідно агентського договору №А/2020/3/3 від 02.03.2020", а також грошові кошти в сумі 25 000, 00грн на підставі платіжного доручення № із зазначенням платежу: "оплата згідно агентського договору №А/2020/3/4 від 02.03.2020".

30.04.2020 позивачем на підставі платіжного доручення № було перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 10 000, 00грн із зазначенням платежу: "оплата згідно агентського договору № А/2020/3/3 від 02.03.2020".

Однак, з матеріалів справи вбачається, що агентські договори №А/2020/3/3 та №А/2020/3/4, на які має місце посилання у вказаних платіжних дорученнях, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міст Інфоцентр" (третьою особою) та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною.

Отже, матеріалами справи підтверджується і апелянтом не спростовано відсутності господарських відносин між позивачем та відповідачем за договорами, які зазначені в платіжних дорученнях.

Тому обгрунтованим є висновок суду першої інстанції, що пересилання грошових коштів було здійснено позивачем без правових підстав. А надані позивачем платіжні доручення № від 25.03.2020, № від 25.03.2020, № від 30.04.2020 свідчать про обставини щодо помилковості перерахування позивачем на користь відповідача коштів у сумі 60 000, 00грн.

Судова колегія зазначає, що за статтею 1212 Цивільного кодексу України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", помилковий переказ - це рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Згідно з абзацем 2 пункту 1.23. статті 1 вищезазначеного Закону, неналежним отримувачем є особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

У спірних правовідносинах апелянтом не підтверджено наявності правових підстав для отримання від позивача грошових коштів у сумі 60 000, 00грн, оскільки як зазначено вище, агентські договори №А/2020/3/3 та №А/2020/3/4, на які має місце посилання у платіжних дорученнях, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міст Інфоцентр" (третьою особою) та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною.

А на підтвердження виконання укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною договору №А/2020/4/4 апелянтом не надано суду належних та допустимих доказів, зокрема актів виконаних робіт, виставлених рахунків тощо на суму 60 000, 00грн, що дозволяли б суду встановити наявність правових підстав для перерахування вказаних грошових коштів позивачем відповідно до договору №А/2020/4/4.

Тому вірним та обгрунтованим є висновок суду першої інстанції, що у фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни відсутні підстави для зарахування грошових коштів в сумі 60 000, 00грн, перерахованих позивачем на підставі платіжних доручень № від 25.03.2020, № від 25.03.2020 та № від 30.04.2020, в рахунок погашення заборгованості за агентським договором №А/2020/4/4 від 01.04.2020.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта щодо неможливості помилки бухгалтера позивача у платіжних дорученнях, оскільки відповідно до приписів частини 2 статті 1212 Цивільного кодексу України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У даному випадку матеріалами справи підтверджується, що відповідач є неналежним отримувачем грошових коштів в сумі 60 000, 00грн, перерахованих позивачем за платіжними дорученнями № від 25.03.2020, № від 25.03.2020 та № від 30.04.2020; і апелянтом не доведено наявності правових підстав для їх набуття.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про доведеність позивачем отримання фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною грошових коштів в сумі 60 000, 00грн, за відсутності правової підстави, незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, а, відтак, вони підлягають поверненню на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

З огляду на зазначене, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення та не з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, у тому числі правових позицій, про які зазначає апелянт в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апелянта, що рішення Господарського суду Донецької області від 02.07.2021 у справі №905/2171/20, на яке посилається суд першої інстанції у даній справі, визнано нечинним згідно ухвали Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2021, судова колегія зазначає, що предметом позову у справі №905/2171/20 був агентський договір №А/2020/4/4 від 01.04.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес та фізичною особою-підприємцем Піховкіною Іриною Ігорівною, і Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Міст Експрес просило стягнути з фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни 31 365, 69грн авансу, перерахованих за договором №А/2020/4/4 від 01.04.2020.

Тому посилання місцевого господарського суду на вказану судову справу №905/2171/20 не має вирішального значення для розгляду даної справи №905/462/21.

Щодо доводів апелянта про не врегулювання позивачем питання в досудовому порядку судова колегія зазначає, що у спірних правовідносинах законом не передбачено обов`язкового досудового врегулювання спору.

Крім того, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивач направив на адресу відповідача претензію на погашення заборгованості за вих.№П0911-1 від 09.11.2020 та вимогу про повернення помилково перерахованих коштів за вих.№П2701/2021-1 від 27.01.2021 з описами вкладення, проте, конверт повернутий у зв`язку з закінченням строку зберігання, отже, позивач намагався врегулювати спір в досудовому порядку.

За таких обставин, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 22.09.2021 у справі №905/462/21 без змін.

Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 256, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Піховкіної Ірини Ігорівни залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 22.09.2021 у справі №905/462/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя О.А. Пуль