ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року Справа № 923/871/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., за участю секретаря судового засідання Мальцевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИМАТ ГРУПП", смт.Горностаївка Херсонської області

до відповідача: Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м.Херсон

про скасування рішення

за участю представників сторін:

від позивача: Зіновкіна О.П., адвокат (посвідчення № 312 від 09.10.2003),

від відповідача: Литовський І.С., адвокат (посвідчення № 21/2410 від 26.12.2019)

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Гримат Групп", смт.Горностаївка Херсонської області звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до відповідача Акціонерного товариства "Херсонобленерго" про скасування рішень комісії про нарахування вартості спожитої електричної енергії.

Ухвалою від 30.06.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 12.07.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи, призначено підготовче засідання на 07.09.2021.

05.08.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 07.09.2021 за клопотанням представника позивача оголошено перерву до 10.09.2021.

09.09.2021 відповідачем подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 10.09.2021 у задоволенні клопотання АТ "Херсонобленерго" про зупинення провадження у справі відмолено, продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 06.10.2021.

29.09.2021 позивачем подано відповідь на відзив.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді Сулімовської М.Б. у період з 16.09.2021 по 13.10.2021 судове засідання, призначене на 06.10.2021, не відбулося.

Ухвалою від 20.10.2021 продовжено підготовче провадження у справі №923/871/21 на підставі Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, постановлено провести підготовче засідання у справі впродовж розумного строку, призначено підготовче засідання на 09.11.2021.

05.11.2021 відповідачем АТ "Херсонобленерго" подано заперечення на відповідь на відзив разом з клопотанням про поновлення строку на його подання.

Ухвалою від 09.11.2021 клопотання відповідача про поновлення строку на подання заперечення задоволено, поновлено відповідачу строк для подання заперечення на відповідь на відзив та долучено заперечення до матеріалів справи, закрито підготовче провадження у справі №923/871/21, призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 23.11.2021.

В судовому засіданні 23.11.2021 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 08.12.2021.

В судовому засіданні 08.12.2021 оголошено перерву до 16.12.2021.

В судове засідання з`явились представники сторін.

Судом заслухано позиції представників учасників провадження, досліджено докази, подані в обґрунтування вимог і заперечень.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

За приписами ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст.233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

в с т а н о в и в:

Як слідує з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 21.01.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гримат Групп" та Відкритим акціонерним товариством "Херсонобленерго", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Херсонобленерго", укладено Договір про постачання електричної енергії № 4209, за умовами якого постачальник зобов`язався продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а саме: нежитлових будівель, розташованих в смт. Горностаївка по вул.Покровська,1б та 1в, а також по вул.Перемоги,1а, а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість використаної електроенергії згідно умов договору.

Згідно п. 2.1 договору, під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов`язуються керуватись чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією.

У відповідності до пп. 4.2.3 договору, споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів, зазначених в Додатку 4 до даного договору "Перелік струмоприймачів встановлених на об`єкті споживача" та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за №782/12656, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільне внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

За умовами п. 9.4 договору, вказаний договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2011; договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії, або перегляд його умов.

Заявою-приєднанням від 30.11.2018 позивач приєднався з 01.01.2019 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії №4209.

24.04.2019 на об`єктах позивача у смт. Горностаївка працівниками відповідача була здійснена перевірка дотримання позивачем ПРРЕЕ, за результатами якої складено Акти про порушення №№131904, 131905, 131906, в яких встановлено порушення п.п.8 п.5.5.5. Правил, яке полягало у відсутності пломб енергопостачальника на засобах обліку електроенергії.

23.05.2019 на засіданні комісії АТ "Херсонобленерго" прийняті рішення про нарахування позивачу на підставі п.2.5. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, загалом 442129,91 грн. вартості недоврахованої електроенергії, про що складено протоколи №292-294, за якими виставлено додаткові рахунки на її оплату, зокрема: за період з 29.03.2019 по 24.04.2019 на суму 141804,00 грн. за актом про порушення №131904; 84188,21 грн. за актом про порушення №131905 та 216137,70 грн. за актом про порушення 131906.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями комісії позивач звернувся із позовом, відповідно до якого просить визнати їх протиправними та скасувати.

Обґрунтовуючи свої вимоги ТОВ "Гримат Групп" зазначає, що акти про виявлені порушення складені за відсутності уповноваженого представника товариства, акти підписані не уповноваженим представником; комісія з розгляду актів була проведена не в строк, визначений в актах; акти про пломбування, на які посилається відповідач в актах про порушення, відсутні, а тому неможливо визначити, чи підлягали такі складові електроустановок обов`язковому пломбуванню; пломби, відсутність яких встановлена актами про порушення, на зберігання позивачу не передавались; КТП-23 (акт про порушення №131905) не знаходиться на балансі позивача; КТП-224 (акт про порушення №131906) виведена з ладу внаслідок короткого замикання, про що повідомлявся відповідач; при розрахунку вартості не облікованої електричної енергії відповідачем використано некоректні дані.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач у відзиві на позовну заяву та його представник в судовому засіданні зауважує, що позивачем не доведено порушення (невизнання або оспорювання) його прав або інтересів відповідачем, що є підставою для відмови у позові; акти про порушення складені в присутності ОСОБА_1 , який допустив працівників АТ "Херсонобленерго" до перевірки; засідання комісії проводились у визначений в актах час, проте при їх складанні були допущені описки в датах; пломби, відсутність яких була встановлена під час перевірки, були встановлені та передані позивачу на зберігання на підставі актів про пломбування від 25.11.2015, 29.06.2016, 07.07.2017; відносно тверджень позивача про застосування при розрахунку вартості не облікованої електричної енергії некоректних даних, то з огляду на відсутність факту не допуску та факту недосягнення згоди АТ "Херсонобленерго" правомірно застосовано коефіцієнт використання електрообладнання 0,5.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

21.01.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гримат Групп" та Відкритим акціонерним товариством "Херсонобленерго", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Херсонобленерго", укладено Договір про постачання електричної енергії № 4209, за умовами якого постачальник зобов`язався продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а саме: нежитлових будівель, розташованих в смт. Горностаївка по вул.Покровська,1б та 1в, а також по вул.Перемоги,1а, а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість використаної електроенергії згідно умов договору.

Згідно п. 2.1 договору, під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов`язуються керуватись чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією.

Заявою-приєднанням від 30.11.2018 позивач приєднався з 01.01.2019 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії №4209.

24.04.2019 на об`єктах позивача у смт. Горностаївка працівниками відповідача була здійснена перевірка дотримання позивачем Правил, за результатами якої складено Акти про порушення №№131904, 131905, 131906, в яких встановлено порушення п.п.8 п.5.5.5. Правил, яке полягало у відсутності пломб енергопостачальника на засобах обліку електроенергії.

Так згідно Акту про порушення від 24.04.2021 №131904, на об`єкті Комплекс нежитлових будівель КТП-24 ТОВ "Гримат Груп", за адресою смт.Горностаївка, вул.Покровська, 1б, встановлено відсутність пломби №С28193923, установленої на двері, яка закриває доступ до дооблікових мереж та трансформатора струму.

Відповідно до Акту про порушення від 24.04.2021 №131905, на об`єкті Комплекс нежитлових будівель КТП-23 ТОВ "Гримат Груп", в смт.Горностаївка, встановлено відсутність пломб №№С22956764, С22256763, якими опломбовано дообліковий автоматичний вимикач, що дає доступ до дооблікових мереж.

За Актом про порушення від 24.04.2021 №131906, на об`єкті Комплекс нежитлових будівель КТП-224 ТОВ "Гримат Груп", встановлено відсутність пломб №№С39071607, С39071608, С39071609, якими опломбовано доступ до трансформатора струму та контактів вторинних кіл схеми обліку.

Означені Акти складено згідно п.8.2.4, 8.2.5 ПРРЕЕ, в присутності уповноважених представників АТ "Херсонобленерго" та представників споживача - Кульчицького С.А., Вермієнко Г.В., Вермієнко Н.П.

При цьому, від споживача Акти підписано лише Кульчицьким С.А., без жодних зауважень.

За змістом Актів споживача повідомлено, що комісія в складі представників ОСР (ППКО) з розгляду складеного ату про порушення буде проводити засідання 28 травня 2019 року за адресою м.Каховка, Каховські РЕМ.

23.05.2019 на засіданні комісії АТ "Херсонобленерго" прийняті рішення про нарахування позивачу на підставі п.2.5. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, загалом 442129,91 грн. вартості недоврахованої електроенергії, про що складено протоколи №292-294, за якими виставлено додаткові рахунки на її оплату, зокрема: за період з 29.03.2019 по 24.04.2019 на суму 141804,00 грн. за Актом про порушення №131904; 84188,21 грн. за Актом про порушення №131905 та 216137,70 грн. за Актом про порушення 131906.

Як слідує з матеріалів справи, 28.05.2019 представнику позивача вручено протоколи засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ від 23.05.2019 №№292-294, розрахунки по акту про порушення ПРРЕЕ та додаткові рахунки за квітень 2019 №№4209 за актами про порушення на оплату не облікованої електричної енергії, зі строком оплати - 30 днів.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо.

Відповідно до частини першої статті 275 ГК України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергія) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами першою-третьою статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (стаття 216 Господарського кодексу України).

Приписами частини другої статті 217 Господарського кодексу України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною першої статті 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

В силу вимог ст.610, ст.525 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦK України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі - ПРРЕЕ, Правила) та визнано такою, що втратила чинність з 11.06.2018, постанову Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 "Про затвердження Правил користування електричною енергією".

Відповідно до пункту 2.3.4 ПРРЕЕ (в редакції станом на час виявлення порушення), відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

За змістом підпункту 8 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, Споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування. Аналогічні приписи містилися у підпункті 26 пункту 10.2 ПКЕЕ.

Згідно приписів п.7.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії розділу VI (в редакції до 20.03.2020), з метою запобігання несанкціонованому втручанню, доступу до елементів або функції настроювання ЗВТ за результатами повірки такі ЗВТ пломбують.

В розумінні п.1.4 ККО (в редакції до 20.03.2020), вузол обліку електричної енергії (вузол обліку, ВОЕ) - сукупність обладнання та засобів вимірювальної техніки, змонтованих та з`єднаних між собою за встановленою схемою з метою забезпечення вимірювання та обліку електричної енергії в заданій точці вимірювання. Типовий ВОЕ складається з лічильника електричної енергії, трансформатора струму, трансформатора напруги, засобів захисту (автоматичні вимикачі або запобіжники), вторинних кіл струму і напруги та інших допоміжних засобів (тестового блока, перетворювачів імпульсів, блоків живлення тощо); характеристики складових ВОЕ мають бути достатніми для вимірювання електричної енергії з заданою періодичністю та похибкою; засоби вимірювальної техніки (ЗВТ) - засоби вимірювань, вимірювальні системи та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

ЗВТ має бути опломбований на затискній кришці пломбою ППКО. Пломби з тавром ППКО мають бути встановлені також на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу обліку, важелі і кнопки управління комутаційних апаратів та кришки автоматів, встановлених у цих колах, двері комірок трансформаторів напруги, кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, усі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку (п.7.4 ККО розділу VI, в редакції до 20.03.2020).

Приписами пп.7.10-7.12 ККО розділу VI (в редакції до 20.03.2020) встановлено, що під час пломбування ЗВТ на об`єкті складається акт про пломбування. Цей акт повинен містити інформацію про місце кожної пломби, найменування суб`єкта, який встановлює пломбу, і суб`єкта відповідального за збереження та цілісність пломби. Акт пломбування підписується представниками сторін, які брали участь у процедурі пломбування. Будь-які роботи, що можуть призвести до пошкодження встановлених на ЗВТ пломб, повинні бути погоджені з їх власниками. Такі роботи мають проводитися у присутності уповноважених представників заінтересованих сторін, чиї пломби можуть бути пошкоджені. У випадку пошкодження встановлених на ЗВТ пломб у результаті ліквідації аварійної ситуації, суб`єкт, який виконував аварійні роботи, повинен повідомити про цей факт заінтересованих осіб не пізніше наступного робочого дня.

За змістом спірних актів про порушення від 24.04.2021, під час перевірки працівниками АТ "Херсонобленерго" встановлено відсутність пломб.

Водночас, як стверджує позивач, вказані в актах про порушення пломби йому на зберігання не передавались, акти про пломбування відсутні.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зауважив, що пломби, відсутність яких була встановлена під час перевірки, були встановлені та передані позивачу на зберігання на підставі актів про пломбування від 25.11.2015, 29.06.2016, 07.07.2017. Проте, копій вказаних актів про пломбування відповідачем до матеріалів справи не подано.

В судовому засіданні 16.12.2021 представник відповідача зауважив, що копії вказаних актів помилково не було подано до відзиву на позовну заяву, при цьому запропонував надати на огляд суду оригінали таких актів.

У зв`язку з наведеним суд враховує наступне.

За приписами ст.80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Згідно ст.165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відзив повинен містити:

1) найменування (ім`я) позивача і номер справи;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності;

3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем;

4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується;

5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;

7) заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті;

8) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

До відзиву додаються:

1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;

2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

В даному випадку відзив відповідачем АТ "Херсонобленерго" подано до суду 05.08.2021, проте актів про пломбування до відзиву додано не було.

Так само, протягом підготовчого провадження відповідач не звертався до суду з клопотаннями про встановлення додаткового строку для подання доказів.

В судовому засіданні 08.12.2021 судом з`ясовано, чи мають представники позивача та відповідача заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні, що підтверджено протоколом судового засідання від 08.12.2021.

При цьому, представниками сторін зазначено, що заяви та клопотання відсутні.

Згідно ст.194 ГПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Отже, з огляду на те, що відповідачем під час підготовчого провадження не було подано до матеріалів справи та відповідачу копій актів про пломбування спірних об`єктів ТОВ "Гримат Групп", у суду відсутня процесуальна можливість дослідження їх оригіналів під час розгляду справи по суті та врахування їх під час ухвалення рішення у справі.

За наведених обставин суд констатує, що відповідачем не спростовано належними доказами твердження позивача відносно того, що пломби, відсутність яких була виявлена працівниками АТ "Херсонобленерго" під час перевірки 24.04.2019, про що йдеться в Актах про порушення, були встановлені на об`єктах ТОВ "Гримат Групп" та передані останньому на зберігання.

Отже, враховуючи, що відповідно до пункту 2.3.4 ПРРЕЕ відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені, за відсутності доказів пломбування спірних об`єктів та передання на відповідальне зберігання вказаних в актах про пломбування пломб, є безпідставним посилання в Актах про порушення від 24.04.2021 на порушення позивачем вимог п.п.8 п.5.5.5 ПРРЕЕ.

Що стосується тверджень позивача відносно того, що перевірка проведена за відсутності уповноваженої особи позивача, акти про порушення підписані не уповноваженою особою.

Як зазначено вище, Акти про порушення від 24.04.2019 складено в присутності уповноважених представників АТ "Херсонобленерго" та представників споживача - Кульчицького С.А., Вермієнко Г.В., Вермієнко Н.П.

При цьому, від споживача Акти підписано лише Кульчицьким С.А.

Враховуючи відсутність на Актах підписів Вермієнко Г.В., Вермієнко Н.П., суд надає правову оцінку обставинам підписання актів Кульчицьким С.В.

Позивач стверджує, що Кульчицький С.В. не є електриком підприємства та тією особою, що уповноважена бути присутньою під час відповідних перевірок та підписувати будь-які документи, прийняті за результатами перевірок, оскільки на підстав наказу №8а від 16.07.2018 (а.с.151) переведений на іншу посаду.

Так пунктом 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення. Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення. В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи). У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті. Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Облік бланків актів про порушення ведеться оператором системи у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою журналі. Акти про порушення та документи, що підтверджують факт їх отримання споживачем, повинні зберігатися оператором системи протягом трьох років з дня оформлення акта про порушення.

Представником позивача в судовому засіданні підтверджено, що Кульчицький С.А. є працівником товариства та дійсно був присутнім під час перевірки.

Таким чином, суд констатує, що оскільки Кульчицький С.А. допустив представників відповідача до об`єктів перевірки, був присутній під час перевірки та не відмовився підписати Акти про порушення від 24.04.2019, то доводи позивача в цій частині є необґрунтованими, оскільки акти підписано особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, що відповідає вимогам п.8.2.5 ПРРЕЕ.

Відносно посилання позивача на те, що засідання комісії з розгляду Актів про порушення відбулось раніше визначеного в актах строку, суд враховує наступне.

Згідно п.8.2.6 ПРРЕЕ (в редакції станом на дату виявлення порушення), на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

У разі відмови споживача або представника споживача від отримання повідомлення про місце, час і дату засідання комісії або відсутності споживача або його представника за адресою, визначеною у даних щодо споживача, наявних в оператора системи, оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.

Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. За рішенням оператора системи у зв`язку з отриманням результатів експертизи чи інших даних, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення, рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими Правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Як слідує з Актів про порушення від 24.04.2019, споживача було повідомлено, що комісія в складі представників ОСР (ППКО) з розгляду складеного ату про порушення буде проводити засідання 28 травня 2019 року за адресою м.Каховка, Каховські РЕМ.

Водночас, протоколи засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ №№292-294, на яких розглядались Акти про порушення №№131904, 131905, 131906, датовані 23.05.2019.

Як стверджує представник позивача, керівник ТОВ "Гримат Групп" прибула на засідання комісії у вказаний в актах строк - 28.05.2019, проте їй було вручено протоколи від 23.05.2019, розрахунки та додаткові рахунки на оплату. В засіданні комісії для висловлення заперечень, надання пояснень з метою захисту прав та інтересів товариства остання не змогла взяти участь, оскільки засідання комісії відбулось 23.05.2019, про що також свідчать і самі протоколи засідання комісії, датовані 23.05.2019.

Заперечуючи проти доводів позивача представник відповідача зазначив, що 23.05.2019 в Каховському РЕМ не проводилось жодних комісій, попередня комісія була проведена 21.05.2019, оскільки комісії проводяться по вівторкам як, відповідно, і комісія по розгляду Актів про порушення, складених відносно позивача, та протоколи щодо яких були оформлені 28.05.2019 і одразу ж вручені позивачу, про що свідчать підписи останньої.

Відомості про те, що під час роздрукування примірників вказаних протоколів було допущено технічні описки та вказано дати протоколів 23.05.2019, хоча фактично дані протоколи були роздруковані та підписані на засіданні комісії 28.05.2019, також в протоколі по розгляду акту про порушення №131906, яким донараховано 216137,70 грн., помилково вказано номер протоколу №294 замість №293, підтверджуються нотаріально засвідченими заявами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.10.2019.

Так до матеріалів справи відповідачем подано копії заяв свідків - ОСОБА_3 , начальника району Каховських РЕМ АТ "Херсонобленерго", та ОСОБА_2 , заступника начальника району Каховських РЕМ АТ "Херсонобленерго" (а.с.121,127), які зазначають, що комісія щодо розгляду Актів про порушення №№131904, 131905, 131906 від 24.04.2019 відбулась 28.05.2019; за результатами розгляду Актів про порушення №№131904, 131905, 131906 від 24.04.2019 оформлені протоколи №№292, 293, 294 від 28.05.2019, які вручено присутньому представнику ТОВ "Гримат Групп" Вермієнко Н.П. в той же день 28.05.2019, про що свідчать особисті підписи останньої. При роздрукуванні протоколів №№292, 293, 294 від 28.05.2019 було допущено технічну помилку та зазначено дати протоколів 23 травня 2019 року, замість правильної дати 28 травня 2019 року; крім того, в протоколі №293 також при роздрукуванні помилково зазначено номер протоколу №294, замість правильного №293.

Означені заяви свідків засвідчені приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Коршунової Л.А. та містять застереження щодо обізнаності вказаних осіб про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384 КК України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 87 Господарського процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

З наведених норм чинного процесуального закону можна дійти висновку, що докази у вигляді показання свідків у господарському судочинстві носять факультативний (допоміжний) характер та становлять певні відомі особам обставини, які мають значення для справи.

При цьому, частина друга статті 87 Господарського процесуального кодексу України визначає, що показаннями свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства відображаються у відповідних документах.

За твердженням відповідача, вказаними заявами свідків підтверджується, що засідання з розгляду Актів про порушення від 24.04.2021 відбулось у визначену в актах дату - 28.05.2019, а зазначення в протоколах засідання комісії дати їх проведення 23.05.2019 є суто технічною помилкою.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до абз.4 п.8.2.6 ПРРЕЕ, Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.

Витягу з журналу реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення до суду не подано.

Відтак, посилання відповідача на те, що підтвердженням проведення засідання з розгляду спірних Актів про порушення від 24.04.2019 саме 28.05.2019 є заяви свідків, наведені вище, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, а саме витягу з журналу реєстрації засідань, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, є безпідставними.

За наведеного суд констатує, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача відносно того, що засідання комісії з розгляду спірних Актів про порушення відбулось не у призначений час, щодо якого було повідомлено позивача в Актах від 24.04.2019.

Таким чином, відповідачем було порушено право споживача бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, що передбачено абз.3 п.8.2.6 ПРРЕЕ.

Що стосується тверджень позивача на те, що при розрахунку вартості не облікованої електричної енергії відповідачем використано некоректні дані, суд зауважує наступне.

Так обґрунтовуючи дану обставину ТОВ "Гримат Групп" зазначає, що відповідно до п.2.5. Методики (яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2.1 цієї Методики, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W, кВт х год) визначається за формулою доб W = Р х t х К , (2.4) в де: Р - потужність (кВт), визначена як: а) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі); б) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних всіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення ПКЕЕ, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі); в) дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в Договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів "а" або "б" цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність); t - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), що становить: при однозмінній роботі споживача - t = 8; при двозмінній роботі споживача - t = 16; при тризмінній роботі споживача - t = 24; при інших режимах роботи визначається на підставі Договору; К (К) - коефіцієнт використання струмоприймачів.

Жодний розрахунок не містить посилання на конкретний пункт - а), б) чи в), відповідно до якого визначається сумарна потужність. Відповідно до акту розмежування балансової належності електромереж за переліком об`єктів споживача, дозволена потужність для об`єкту по вул.Покровська, 1в (КТП-224) складає 175,0 кВт., а в розрахунку зазначено 250 кВт., дозволена потужність для об`єкту по вул.Перемоги, 2а (КТП-23) складає 40 кВт., а в розрахунку зазначено 100 кВт.

Відсутність підстав для використання саме таких показників, на думку позивача, є підставою стверджувати про незаконність нарахувань, в цілому.

Поряд з цим, відповідно до п.8.4.10 ПРРЕЕ, тривалість роботи обладнання протягом доби визначається на підставі договору з оператором системи (год). У разі відсутності в договорі даних про тривалість роботи обладнання споживача tдоб приймається рівним 8 год.

На підставі зазначених актів про порушення, комісією відповідача було вирішено провести розрахунок, застосувавши показник тривалості роботи обладнання 24 год, що, в свою чергу, є порушенням, так як відповідно до заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 30.11.2018 року відсутні дані про тривалість робіт обладнання на перевіряємих об`єктах.

Також позивач зауважує, що відповідно до розрахунків по актам про порушення ПРРЕЕ, та витягу із протоколів засідання комісії № 292, 294, 294 від 23.05.2019 встановлено, що розрахунки за актами вирішено проводити у відповідності з п.2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії по потужності, обчисленої виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення Правил користування електричною енергією струмоприймачів на максимальну потужність з дати останнього контрольного огляду до дати усунення порушення. Так, відповідно до п. 2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2.1 цієї Методики, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W доб, кВтгод) визначається за формулою W доб = Р x tдоб x К в. За умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним К в = 0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови не допуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним К в = 0,75. В трьох актах про порушення в п.7 зазначено, що "відмовлено повністю за ініціативи споживача". За таких умов, повинен бути застосований коефіцієнт 0,75 а не 0,5, як зазначено в актах про порушення.

В даному контексті позивач посилається на позицію, викладену Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 906/585/17, у постанові від 27.02.2020 по справі №905/141/19, у постанові від 01.11.2019 по справі №922/2992/18, про те, що розрахунок вартості недоврахованої електроенергії на підставі некоректних вихідних даних є безумовною підставою (навіть єдиною) для визнання рішення енергопостачальника незаконним.

Заперечуючи проти доводів позивача в цій частині відповідач зазначає, що позивач, обґрунтовуючи необхідність застосування у розрахунку режиму роботи на рівні 8 годин замість 24 год посилається на п. 8.4.10 ПРРЕЕ.

Однак, оскаржувані рішення комісії були прийняті 28.05.2019 в порядку положень Методики визначення та обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ від 04.05.2006 №562, чинними на той час. Вказана Методика втратила чинність 27.07.2019 і на заміну їй положення ПРРЕЕ були доповнені розділом 8.4, в тому числі і п. 8.4.10, які набрали чинності з 27.07.2019.

Суд погоджується з позицією відповідача відносно того, що положення п.8.4.10 ПРРЕЕ не діяли на момент ухвалення оскаржуваних рішень комісії, оформлених протоколами, та, відповідно, посилання на положення вказаного пункту є безпідставними і необґрунтованими.

Водночас, 24 годинний режим роботи визначено самим Споживачем у додатку №2 до Додаткової угоди №2 від 25.12.2014 (а.с.118-119).

Стосовно посилань на застосування коефіцієнта використання електрообладнання 0,5 замість 0,75 відповідач зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.5 Методики, за умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Кв = 0,5. У разі недосягнення такої згоди та за

умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Кв - 0,75.

З викладеного вбачається, що величина коефіцієнту використання визначається, перш за все, за умови наявності згоди сторін або її відсутності. При цьому, з боку ТОВ "Гримат Групп" жодних заперечень не надавалось, натомість Акти про порушення підписані без зауважень та без перешкод щодо проведення перевірки, відповідно жодних підстав застосовувати замість 0,5 більший коефіцієнт 0,75, який би на 25% збільшив суму нарахувань для Споживача, у АТ "Херсоноблененрго" не було.

При цьому, не відповідають дійсності доводи позивача про те, що "в трьох Актах про порушення в п.7 зазначено, що "відмовлено повністю за ініціативи споживача".

Так, в п.7 Акта про порушення №131904 не зазначено жодної інформації; в п.7 Акта про порушення №131905 зазначено: "Відключення не проводилось"; в п.7 Акта про порушення №131906 зазначено: "Відключено повністю за ініціативи споживача".

Отже, суд погоджується з позицією відповідача, що доводи позивача про відмову споживача в доступі до перевірки, зазначені в п.7 усіх трьох Актів про порушення, є безпідставними і необґрунтованими. Натомість, Акти про порушення підписані представником споживача без заперечень та жодної незгоди висловлено не було. З огляду на відсутність факту недопуску та факту недосягнення згоди АТ "Херсонобленерго" правомірно застосувало коефіцієнт використання електрообладнання 0,5.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідачем невірно визначено дозволену потужність при розрахунку вартості не облікованої енергії.

Так згідно розрахунку за Актом про порушення №131904 (КТП-24), визначена потужність 175 кВт; за Актом №131905 (КТП-23) - 100кВт, за Актом №131906 (КТП-224) - 250кВт.

В свою чергу, відповідно до Додатку №2 до Додаткової угоди №2 від 25.12.2014 (а.с.51), за вказаними об`єктами визначена наступна приєднана потужність: КТП-24 (смт.Гороностаївка, вул.Покровська, 1Б) - 190,75 кВт, КТП-23 (смт.Горностаївка, вул.Перемоги, буд.2А) - 100 кВт, КТП-224 (смт.Горностаївка, вул.Покровська, 1В) - 250кВт.

Таким чином, при розрахунку вартості не облікованої електричної енергії за Актами №№131905, 131906 відповідачем визначено обсяг потужності відповідно до умов Додатку №2 до Додаткової угоди №2 від 25.12.2014.

При розрахунку вартості не облікованої електричної енергії за Актом №131904 відповідачем визначено обсяг потужності, що не відповідає умовам Додатку №2 до Додаткової угоди №2 від 25.12.2014 - 175 кВт замість 190,75 кВт. Однак, це не призвело до порушення прав позивача, навпаки, за умови застосування потужності в розмірі 175 кВт обсяг добового споживання є меншим, ніж якщо б було застосовано обсяг потужності, визначений умовами Додаткової угоди (190,75 кВт).

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд враховує, що пунктом 10 частини першої статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Акт - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Пунктами 8.2.6., 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Пунктом 4.26. Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що якщо споживач не оплатив виставлений платіжний документ або оплатив його із запізненням, електропостачальник та оператор системи мають право звернутися до споживача з вимогою здійснювати попередню оплату в сумі середньомісячного платежу, встановити більш короткий розрахунковий період або звернутися з вимогою щодо надання гарантій належного виконання договірних зобов`язань, а споживач має задовольнити таку вимогу. Якщо споживач не оплатив остаточний рахунок за спожиту електричну енергію, ні електропостачальник, ні оператор системи не обмежуються у своїх правах щодо припинення електропостачання або розподілу (передачі) електричної енергії такому споживачу відповідно до цих Правил.

Таким чином, рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформлене протоколом про нарахування обсягу необлікованої енергії та визначення її вартості, яку повинен оплатити споживач, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання у розрізі його відносин з енергопостачальною організацією, оскільки встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії (цю суму слід сплатити позивачеві протягом 30 календарних днів з дня отримання рахунка) та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Частиною 2 статті 4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За таких обставин, спір за позовом споживача до енергопостачальної організації про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформленого відповідним протоколом комісії, у розумінні пункту 10 частини першої статті 20 ГПК України відповідає ознакам спору, що відноситься до предметної юрисдикції господарських судів.

При цьому суд не приймає твердження відповідача відносно того, що наразі АТ "Херсонобленерго" не має право вчиняти дії, які направлені на ущемлення прав позивача, а саме - припиняти постачання електричної енергії споживачу, оскільки наслідком винесення рішення комісії електропередавальної організації є, в тому числі, встановлення обсягу і вартості не доврахованої електроенергії.

Таким чином посилання відповідача на те, що позивачем не доведено порушення його прав не приймаються судом до уваги.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Пункт 3 частини першої статті 129 Конституції України пов`язує змагальність сторін зі свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Змагальність сторін - це встановлена законом можливість реалізації та практична реалізація наданих їм процесуальних прав при безумовному виконанні покладених на них процесуальних обов`язків на всіх стадіях судового процесу за участю компетентного суду.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи, що суду не доведено обставини пломбування об`єктів перевірки та передання за актами про пломбування позивачу відповідних пломб, відсутність яких була встановлена під час перевірки 24.04.2019, що унеможливлює покладення на останнього відповідальності за їх відсутність та посилання на порушення позивачем вимог п.п.8 п.5.5.5 ПРРЕЕ; а також з огляду на порушення права позивача бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, що передбачено абз.3 п.8.2.6 ПРРЕЕ, вказані вище аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову, приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

При цьому, подані відповідачем докази на підтримання власної позиції, на думку суду, є неповними та непереконливими, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами ст.238 ГПК України, рішення суду складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

В даному випадку прохальна частина позовної заяви, фактично, містить три вимоги немайнового характеру, які викладені некоректно, одним реченням. Водночас, означене не є підставою для відмови у позові або залишення позову без розгляду, тощо.

За таких обставин, з огляду на вимоги ст.238 ГПК України, суд вважає за необхідне викласти резолютивну частину рішення із висновком суду щодо кожної із заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Каховського РЕМ АТ "Херсонобленерго", оформленого протоколом №294 від 23.05.2019, згідно якого вартість необлікованої електроенергії склала 216137,70 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Каховського РЕМ АТ "Херсонобленерго", оформленого протоколом №294 від 23.05.2019, згідно якого вартість необлікованої електроенергії склала 141804,00 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Каховського РЕМ АТ "Херсонобленерго", оформленого протоколом №292 від 23.05.2019, згідно якого вартість необлікованої електроенергії склала 84188,21 грн.

5. Стягнути з Акціонерного товариства "Херсонобленерго" (, 73003, м.Херсон, вул.Пестеля, 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИМАТ ГРУПП" (, 74601, Херсонська область, смт.Горностаївка, вул.Покровська, 1) - 6810 (шість тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп. судового збору.

6. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено і підписано 28.12.2021.

Суддя М.Б. Сулімовська