ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.12.2021 Справа №905/2007/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, , в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, ,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська», с.Сергіївка Покровського району Донецької області,

про стягнення 28 145,00 грн., -

Без виклику сторін

І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:

Акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 19.10.2021 до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська», с.Сергіївка Покровського району Донецької область, про стягнення штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу у сумі 28 145,00 грн. на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до комерційного акту №454201/54 від 23.05.2021 в ході контрольної перевірки маси вантажу на попутній станції Чаплине Придніпровської залізниці у вагоні №61299723 виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній відповідачем у залізничній накладній №48593271, а отже неправильно вказано останнім масу вантажу, внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафу.

На підтвердження викладених обставин позивач надав оригінал комерційного акту №454201/54 від 23.05.2021 та у копіях: 2 примірники залізничної накладної №48593271, комерційний акт №454201/54/377 від 23.05.2021, 2 примірники залізничної накладної №45160959, акт загальної форми №112 від 23.05.2021, акт загальної форми №7673 від 22.05.2021, виписку з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах по станції Чаплине Придніпровської залізниці, витяг з технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №1 станції Чаплине Придніпровської залізниці від 17.02.2020, наказ залізниці №77 від 29.12.2020 Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти», робочу інструкцію б/н від 13.11.2020 приймальника поїздів станції Чаплине (1 класу) Ніколаєнко І.В., робочу інструкцію б/н від 23.12.2019 приймальника поїздів станції Чаплине (1 класу) Павленко С.С., посадову інструкцію б/н від 10.07.2018 начальника станції Чаплине (1 класу) Дрозд Г.В., наказ структурного підрозділу «Станція Маріуполь-Порт» структурного підрозділу «Станція Маріуполь-Порт» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №87/ДС від 07.02.2020 «Про призначення відповідальних осіб за складання, правильністю оформлення та підписання комерційних актів у структурному підрозділі «Станція Маріуполь-Порт», посадова інструкція №7 від 05.08.2020 агента комерційного «змінного» станції Сартана структурний підрозділ «Станція Маріуполь-Порт», посадова інструкція №6 від 10.04.2019 агента комерційного «з розшуку вантажу» станції Сартана структурний підрозділ «Станція Маріуполь-Порт», посадова інструкція б/н від 15.12.2017 заступника начальника станції Сартана структурний підрозділ «Станція Маріуполь-Порт», статут Акціонерного товариства «Українська залізниця», документи у підтвердження повноважень представників позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.3, ст.10 Закону України «Про залізничний транспорт», ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, ст.ст.2, 5, 6, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п.2.1, 2.2, 2.3 розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000, п.5, п.28 Правил приймання ватнажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №861/5082 від 24.11.2000, п.4, п.12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, п.62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці №147-Ц від 04.06.2003.

15.11.2021 від представника відповідача, адвоката Малиновського Д.В., через канцелярію суду надійшов відзив б/н від 15.11.2021, за змістом якого проти позовних вимог заперечує, вважає відсутніми порушення відповідачем чинного законодавства; не доведеним факт наявності недостачі; стверджує про правильне вказання усіх даних маси у залізничній накладній №48593271; звертає увагу, що не зазначено у який спосіб здійснювалось зваження на ст.Чаплине Придніпровської залізниці, що має значення у спірному випадку; говорить, що штраф є занадто великим, враховуючи, що мало місце недовантаження, таке порушення не призвело до зношення рухомого складу або можливої руйнації чи пошкодження вагону та те, що відповідач сплатив більший розмір провізної плати, ніж розмір, на який би міг розраховувати позивач, за умови відсутності порушення з боку відповідача; за таких обставин просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, а у разі, якщо суд дійде до висновку про законність штрафних санкцій, зменшити розмір штрафу.

До відзиву додано заяву б/н від 15.11.2021 про зменшення розміру штрафних санкцій, у якій просить з посиланням на ст.233 Господарського кодексу України, ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України зменшити розмір штрафу до однократного розміру плати за перевезення за всю відстань перевезення.

Додано документи у підтвердження повноважень представника відповідача.

17.11.2021 від позивача через канцелярію Господарського суду Донецької області отримано відповідь б/н від 15.11.2021 на відзив, за змістом якої позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, вказує, що матеріали справи містять докази порушення вимог ст..122 Статуту залізниць України, а саме, комерційний акт №454201/54 від 23.05.2021; зважування здійснено таким самим способом, як і вантажовідправником, наявні підстави для застосування штрафних санкцій. Крім того, позивач, з посиланням на постанови Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17 та від 12.02.2018 у справі №906/434/17, зазначає про відсутність правових підстав для зменшення розміру штрафу, нарахованого за невірне зазначення відправником маси вантажу в накладній, оскільки така штрафна санкція не є договірною.

ІІ. Процесуальні дії суду:

З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2007/21 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 28.10.2021 прийнято позовну заяву б/н від 19.10.2021 до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2007/21; визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено позивачу надати: відповідно до ст.ст.166, 251 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 26.11.2021, одночасно надати докази її направлення учасникам справи; встановлено відповідачу надати: відповідно до ст.ст.165, 251 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 15.11.2021, але не пізніше 15 днів з повідомлення про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання; роз`яснено сторонам про право подання доказів у відповідності до приписів ст.80 Господарського процесуального кодексу України; роз`яснено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі; роз`яснено сторонам, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представлені сторонами заяви по суті справи прийнято судом та враховано під час розгляду справи по суті.

Надані сторонами документи долучено до матеріалів справи.

Суд дійшов висновку про існуючу можливість розглянути спір.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:

У травні 2021 року на адресу одержувача, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області, зі станції Удачна Донецької залзіниці на станцію призначення Сартана Донецької області відбулось відправлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» за залізничною накладною №48593271, зокрема, у вагоні №61299723, вантажу: концентрат вугілля кам`яного для коксування, марка К-100 у вологому стані. Вантаж маркований катком-ущільнювачем та поперечними смугами 1,5-2 м.

При оформленні зазначеної залізничної накладної №.05.2021 у вагоні №61299723 відповідачем вказано масу вантажу нетто 69900 кг.

Як свідчить розділ 26 та 28 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена вантажовідправником на вагонних вагах (150т), заводський №ВВЕТ-150№071201300 ВВЕТ-150№088.

22.05.2021 на транзитній станції Чаплине Придніпровської залізниці складено акт загальної форми №7673 про те, що виявлено комерційну несправність (код 9180000), підозра недостачі вантажу невідповідність маси вантажу, вказаної в перевізних документах; при прийомі поїзда формування станції 4819-015 4848 за показаннями динамічних тензометричних ваг у вагоні виявлено підозру на завантаження понад 4% порівняно з вагою в перевізному документі (недостача) -2100 кг, навантаження у вагоні на рівні бортів, є скоси до бортів та дверей вагону, марковано поперечними борознами, люка зачинені, течі вантажу немає. Повідомлено поліцію Прохоренко Вохр Дубина. Комерційну несправність виявлено 22.05.2021, не усунуто вагон слідує з порушенням без виправлення.

У книзі контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах по ст.Чаплине Придніпровської залізниці 22.05.2021 містяться дані щодо вагона №61299723: тара 22000, нетто по докум. 69000, нетто фактич. 67800, різниця складає -2100, вантажопідйомність - 69900, вантаж вугілля.

За змістом технічного паспорту засобу вимірювальної техніки №1 від 17.02.2020 станції Чаплине Придніпровської залізниці механічні ваги, модифікація РС-150Ц13В, виробник Завод випробувальних машин, м.Армавір, заводський №1465, дата прийняття в експлуатацію 1978 рік, строк експлуатації, встановлений виробником 12 років, особливі відмітки: похибка 7,5-25т= ±50 кг; 25-100т= ±100 кг; 100-150т= ±150 кг; зважування всіх видів вантажів; висновками діагностичного обстеження ваг від 02.12.2019 №046.02/ВВ-2019 затвердженого 03.12.2019 вагам подовжено термін експлуатації до 02.12.2020; зважування небезпечних вантажів усіх класів, висновок обстеження №039.03/ВВ-2020 затвердженого 08.12.2020 подовжено термін до 02.12.2021 ОНВР-1. 12.03.2021 держповірником ваги допущено до подальшої експлуатації, похибка ваг складає: при завантаженості, зокрема, 60000 кг; ВПВ на вагах 121300+50 кг, дозволяється зваження вантажів, наступний плановий термін технічного обслуговування ваг не пізніше 12.06.2021.

За даними акта загальної форми №112 від 23.05.2021 комісією у складі ДС Дрозд Г.М., пр. пв Павленко С.С., пр. пв Ніколаєнко І.В. проведено перевірку маси вантажу у вагоні, фактична маса брутто вагона склала 90000 кг, тара вагона за проїзним документом 22200 кг, маса вантажу нетто за проїзним документом 69900кг, фактична маса вантажу нетто 67800 кг, що менше документа на 2100 кг.

За змістом комерційного акту №454201/54 від 23.05.2021 на станції Чаплине Придніпровської залізниці на підставі акта загальної форми станції Чаплине №7673 від 22.05.2021 вагон №61299723 подано на контрольне зважування. При зважуванні на справних 150-ти тонних вагонних вагах станції Чаплине зав.№1465 (держ повірка 13.03.2021) виявлено: брутто 90000 кг, тара з документа 22200 кг, нетто 67800 кг, що менше документа на 2100 кг. Згідно документа значиться концентрат вугільний марки «К» у вологому стані вантаж марковано катком ущільнювачем та поперечними смугами 1,5-2 м. Вага визначена відправником на вагонних вагах (150т) заводський номер 088 ВВЕТ-150, брутто не вказано, тара 22200 кг, нетто 69900 кг, фактично виявлено: навантаження у вагоні на рівні бортів, є скоси до бортів та дверей вагона, марковано поперечними борознами, люка зачинені, течі вантажу немає, при повторному зважуванні вага вагону підтвердилась.

У розділі Д комерційного акту також відображено, що контрольне зважування вагона здійснювала приймальник поїздів ОСОБА_1 в присутності начальника станції Дрозд Г.М. та приймальника поїздів ОСОБА_2 . Завідуючий вантажним двором за штатним розкладом відсутній.

Акт підписано начальником станції Дрозд Г.М., приймальником поїздів ОСОБА_1 та приймальником поїздів ОСОБА_2

23.05.2021 вагон №61299723 направлено зі станції Чаплине Придніпровської залізниці на станцію призначення Сартана Донецької залізниці за досилочною накладною №45160959 без виправлення, з позначкою «Вагон видав відповідно до комерційного акта №454201/54/377 станції Чаплине Придніпровської залізниці, менше документа 2100 кг, відповідно до ППГ р.8 п.27».

У розділі «Є» комерційного акту №454201/54/377 від 23.05.2021, що є другим примірником акта №454201/54 від 23.05.2021 міститься відмітка станції призначення Сартана Донецької залізниці наступного змісту: «Під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено».

Дані відомості засвідчено підписами заступника начальника станції ОСОБА_3 , агента комерційного «змінного» Смолієнко Ю.В., агента комерційного «з розшуку вантажу» Нестеренко І.М.

Неправильне зазначення у накладній маси вантажу стало підставою для нарахування штрафу та звернення позивача до суду з позовом про його стягнення з відповідача.

IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Факт укладання договору перевезення вантажу між позивачем та відповідачем у вагоні №61299723 підтверджено залізничною накладною №48593271.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

На підставі Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000, а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи Маса вантажу, визначена відправником, кг та Спосіб визначення маси заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтверджено підписом представника відправника, про що відображено у графі 55 накладної.

Доказів, що спростовують дане суду не представлено.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційні акти складаються зокрема, для засвідчення обставин невідповідності маси вантажу із даними зазначеними у перевізних документах.

Отже, для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №61299723 з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №48593271, засвідчено комерційним актом №454201/54.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційний акт №454201/54 від 23.05.2021 підписано: начальником станції Чаплине Донецької області Дрозд Г.В., приймальником поїздів Павленко С.С., приймальником поїздів Ніколаєнко І.В.

На підтвердження повноважень вищезгаданих осіб на підписання комерційного акту надано наказ №77 від 29.12.2020 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти», робочу інструкцію б/н від 15.11.2020 приймальника поїздів станції Чаплине (I класу) Ніколаєнко І.В., робочу інструкцію б/н від 23.12.2019 приймальника поїздів станції Чаплине (I класу) Павленко С.С., посадову інструкцію б/н від 10.07.2018 начальника станції Чаплине (I класу) Дрозд Г.М.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі Є комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено. Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у п.10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, вказаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Відомості розділу «Є» за підписом заступника начальника станції Шелехова А.Ю, агента комерційного «змінного» Смолієнко Ю.В., агента комерційного «з розшуку вантажу» Нестеренко І.М., у підтвердження повноважень яких надано наказ структурного підрозділу «Станція Маріуполь-Порт» структурного підрозділу «Станція Маріуполь-Порт» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №87/ДС від 07.02.2020 «Про призначення відповідальних осіб за складання, правильністю оформлення та підписання комерційних актів у структурному підрозділі «Станція Маріуполь-Порт», посадова інструкція №7 від 05.08.2020 агента комерційного «змінного» станції Сартана структурний підрозділ «Станція Маріуполь-Порт», посадова інструкція №6 від 10.04.2019 агента комерційного «з розшуку вантажу» станції Сартана структурний підрозділ «Станція Маріуполь-Порт», посадова інструкція б/н від 15.12.2017 заступника начальника станції Сартана структурний підрозділ «Станція Маріуполь-Порт».

Повноваження осіб та порядок складання комерційного акта №454201/54 від 23.05.2021 відповідач не заперечує.

Комерційний акт №454201/54 від 23.05.2021 підписано належними особами та відмітка про відсутність різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, засвідчена штемпелем станції призначення і підписами осіб, у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не надані жодні докази, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті, або що спростовують викладені обставини.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст.118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст.118 цього Статуту.

Тобто, чинне законодавство України пов`язує застосування до вантажовідправника наслідків встановлених ст.118 Статуту залізниць України із фактом неправильного зазначення певних відомостей у накладній, зокрема, маси вантажу.

Враховуючи дане, предметом дослідження є встановлення такого порушення.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей у перевізному документі фактичній масі вантажу у спірному вагоні, до матеріалів справи не надано.

Окрім того, при застосуванні ст.ст.118, 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі провізної плати.

З огляду на таке, відхилено твердження відповідача про відсутність порушення та підстав застосування означеного штрафу.

Твердження відповідача з приводу того, що оскільки від одержувача не надходило звернень з приводу недостачі, маса вантажу ним зазначена правильно, не впливають на оцінку обставин та встановлені порушення відсутніми, адже не підтверджують та не спростовують дійсність ваги саме у вагоні №61299723, а тому до уваги судом не прийнято.

Інші заперечення відповідача не спростовують викладених висновків, а відтак відхиляються судом.

V. Висновки суду:

Судом встановлено наявність підстав для застосування відповідальності, передбаченої вищеозначеним нормативним актом.

Виходячи з того, що провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складає 5629,00 грн., позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 28 145,00 грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст.118, 122 Статут залізниць України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №910/16925/18.

У вирішенні питання щодо можливості застосування ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України в спірних правовідносинах суд не приймає правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17, від 12.02.2018 у справі №906/434/17, на які посилався позивач у відповіді на відзив, оскільки релевантними є правові висновки викладені Верховним Судом в постанові від 06.09.2019 у справі №910/16925/18.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, з огляду на те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин та не могло створювати небезпеку на залізничному транспорті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до 1 провізної плати.

Такий розмір штрафу, на думку суду, є справедливим та співмірним вчиненому порушенню відповідачем, оскільки становить 100% від суми нарахованої позивачем за перевезення залізницею вантажу.

Приймаючи до уваги викладені вище обставини, відсутність доказів негативних наслідків від неправильного зазначення ваги вантажу у перевізних документах, суд вважає за можливе, зменшити розмір штрафу, при цьому виходячи з базового розміру визначення штрафної санкції за приписами ст.118 Статуту залізниць як провізна плата, до 5629,00 грн., внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З огляду на таке, клопотання відповідача про зменшення нарахованого позивачем штрафу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю, враховуючи, що, за висновками суду, спір по справі виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 7, абз.1 ч.3 ст.12, ст.ст.13, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240-241, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська», с.Сергіївка Покровського району Донецької області, про стягнення 28 145,00 грн., задовольнити частково.

2.Зменшити розмір стягуваної суми штрафу до 5 629,00 грн.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська» (85333, Донецька обл., Покровський р-н, с.Сергіївка (Сергіївська с/р), провулок Верхній, буд.44, , банківські реквізити не зазначено) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680 м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, 5; , банківські реквізити не зазначено) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд.108, , банківські реквізити: р/р № НОМЕР_1 в філії Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 305482) штраф у розмірі 5 629,00 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 2 270,00грн.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6.Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7.Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового судового рішення.

8.Повний текст рішення складено 24.12.2021.

Суддя О.В. Кротінова