РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.12.2021Справа № 910/15205/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/15205/21

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (Україна, 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код: 30019775)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" (Україна, 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 15/15; ідентифікаційний код: 36698193)

про стягнення 8 725 199,97 грн

Представники сторін:

від позивача: Хлопузян Р.Д., довіреність № 2-570д від 28.12.2020;

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" (далі - відповідач) про стягнення 8 725 199,97 грн, з яких 6 307 672,00 грн заборгованості, 1 737 854,71 грн інфляційних втрат та 679 673,26 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 19/12/17 про відступлення права вимоги від 19.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15205/21, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.10.2021.

У підготовче засідання 20.10.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідач був повідомлений, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 20.10.2021 судом було оголошено перерву до 17.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2021, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідача було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 17.11.2021.

У підготовче засідання 17.11.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що судом було здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.12.2021.

У судове засідання 15.12.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

Представник позивача надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 15.12.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як оператором Спільної діяльності між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (далі - позивач), ТОВ "Карпатигаз" та Компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) за Договором № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" (далі - новий кредитор, відповідач) було укладено Договір № 19/12/17 про відступлення права вимоги (далі - Договір), згідно з пунктами 1, 2 якого первісний кредитор зобов`язується передати, а новий кредитор прийняти право вимоги до ТОВ "Група "УМВБ" (боржник) за зобов`язаннями щодо оплати природного газу імпортного походження (код УКТ ЗЕД 2711 21 00 00), загальною вартістю 6 313 986,00 грн разом з ПДВ, переданого боржнику за Договором купівлі-продажу природного газу № 15-03/ПСГ від 14.11.2017, укладеного між первісним кредитором та боржником (далі - Договір купівлі-продажу), включаючи (але не обмежуючись цим) право вимоги виконання грошового зобов`язання, сплати штрафних санкцій тощо, та оплатити таке відступлене первісним кредитором право вимоги на умовах і в порядку, визначених цим Договором. Загальний розмір права вимоги на момент укладення цього Договору складає 6 313 986,00 грн, без ПДВ.

Відповідно до п. 5 Договору право вимоги відступається первісним кредитором новому кредитору на оплатній основі. Сторони дійшли згоди щодо вартості (ціни) права вимоги, що відступається за цим Договором, та визначили його розмір - 6 307 672,00 грн без ПДВ.

У пункті 6 Договору новий кредитор зобов`язався сплатити на користь первісного кредитора ціну права вимоги, зазначену в п. 5 цього Договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок первісного кредитора, зазначений в п. 26 цього Договору, або іншим не забороненим законодавством України способом у строк до 28.12.2017.

За умовами пункту 12 Договору право вимоги за Договором купівлі-продажу переходить від первісного кредитора до нового кредитора в момент набрання чинності цим Договором.

Пунктом 14 Договору передбачено, що на підтвердження переходу права вимоги первісний кредитор в момент підписання цього Договору передає новому кредитору в місці знаходження первісного кредитора належним чином засвідчену копію Договору купівлі-продажу, отримання якого новий кредитор підтверджує підписанням цього Договору.

Згідно з п. 17 Договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Як зазначає позивач, первісний кредитор виконав свої зобов`язання за Договором та 19.12.2017 передав новому кредитору право вимоги за Договором купівлі-продажу, проте відповідач, як новий кредитор, свої зобов`язання за Договором щодо оплати вартості (ціни) відтупленого права вимоги не виконав, грошові кошти в сумі 6 307 672,00 грн на користь первісного кредитора у строк до 28.12.2017 не сплатив.

За твердженнями позивача, у зв`язку із виникненням спору між сторонами Договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, він звернувся до Арбітражного інституту Торгової палати міста Стокгольм з вимогою про розірвання вказаного договору.

23.09.2020 між позивачем, ТОВ "Карпатигаз" та Компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) в рамках арбітражного спору щодо розірвання Договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 було укладено Мирову угоду про врегулювання окремих правовідносин, якою сторони спору погодили: чисту вартість майна, яке сторони набули у зв`язку із виконанням Договору № 3 про діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 та яке є їх спільною частковою власністю; строки перерахування позивачем грошових коштів на користь ТОВ "Карпатигаз" та Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) як компенсації вартості часток останніх у праві спільної часткової власності; момент переходу до позивача права власності на частки ТОВ "Карпатигаз" та Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) у праві спільної часткової власності учасників спільної діяльності за Договором № 3 про спільну діяльність без створення юридичної особи від 10.06.2002.

Кінцевим рішенням на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати міста Стокгольм від 05.11.2020 у справі № V/2016/114 було затверджено Мирову угоду від 23.09.2020 щодо врегулювання окремих правовідносин та завершено арбітражний спір.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.01.2021 у справі № 824/218/20 (провадження № 22-вк/824/22/2021) визнано і надано дозвіл на виконання в Україні Кінцевого рішення Арбітражного інституту Торгової палати міста Стокгольм від 05.11.2020 у справі № V/2016/114. Вказана ухвала набрала законної сили 05.02.2021.

Як зазначає позивач, на виконання вищевказаного рішення арбітражного суду, ухвали Київського апеляційного суду від 05.01.2021 та відповідно до умов Мирової угоди від 23.09.2020, 10.02.2021 ним було перераховано на рахунки ТОВ "Карпатигаз" та Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) грошові кошти в якості компенсації вартості їх часток у праві спільної часткової власності.

З огляду на викладене, позивач зазначає, що з 10.02.2021 він є одноособовим кредитором у зобов`язанні відповідача за Договором, про що було повідомлено останнього листом № 10.2-09-2571 від 15.07.2021, в якому позивач також просив відповідача виконати грошове зобов`язання в сумі 6 307 672,00 грн на свою користь, який було отримано відповідачем 19.07.2021.

Враховуючи ту обставину, що відповідач не сплатив на користь позивача вищевказані грошові кошти, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 6 307 672,00 грн заборгованості, 1 737 854,71 грн інфляційних втрат, 679 673,26 грн 3 % річних

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 3 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Суд встановив, що, на виконання вищевказаного рішення арбітражного суду, ухвали Київського апеляційного суду від 05.01.2021 та відповідно до умов Мирової угоди від 23.09.2020, 10.02.2021 позивачем було перераховано на рахунки ТОВ "Карпатигаз" та Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) обумовлені ними грошові кошти, про що свідчать наявні в матеріалах справи належним чином засвідчені копії SWIFT-повідомлення №011266231.100221 від 10.02.2021 та платіжних доручень №373292, №373293 від 10.02.2021.

Листом вих. № 11/02-1 від 11.02.2021 ТОВ "Карпатигаз" повідомило позивача про надходження на його поточний рахунок грошових коштів у сумі 1 001 242,74 грн та підтвердило перехід до позивача права власності на частку ТОВ "Карпатигаз" у праві спільної часткової власності на майно сторін Договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002.

Листом від 11.02.2021 Компанія Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises АВ) також підтвердила надходження на її рахунок грошових коштів у сумі 1 337 978 132,11 грн (47 060 537,16 дол. США) та перехід права власності на частку компанії у праві спільної часткової власності на майно сторін Договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надіслано на адресу відповідача лист № 10.2-09-2571 від 15.07.2021 про необхідність перерахування на рахунок позивача грошових коштів за Договором у сумі 6 307 672,00 грн, який було отримано відповідачем 19.07.2021, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 873.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, у зв`язку з укладенням Договору, а також на підставі Кінцевого рішення на узгоджених умовах Арбітражного інституту Торгової палати міста Стокгольм від 05.11.2020 у справі № V/2016/114, яким було затверджено Мирову угоду від 23.09.2020 щодо врегулювання окремих правовідносин та завершено арбітражний спір, ухвали Київського апеляційного суду від 05.01.2021 у справі № 824/218/20 (провадження № 22-вк/824/22/2021), що набрала законної сили з 05.02.2021, якою визнано і надано дозвіл на виконання в Україні вказаного рішення арбітражного суду, позивач є первісним кредитором за Договором у зобов`язанні щодо сплати відповідачем, як новим кредитором, вартості (ціни) права вимоги в сумі 6 307 672,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на положення пункту 6 Договору, зобов`язання зі сплати вартості (ціни) права вимоги мало бути виконане відповідачем до 28.12.2017.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів оплати відповідачем вартості (ціни) права вимоги за Договором в сумі 6 307 672,00 грн матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 6 307 672,00 грн визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1 737 854,71 грн інфляційних втрат, 679 673,26 грн 3 % річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за заявлений позивачем період та встановлено, що він є арифметично вірним.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 6 307 672,00 грн заборгованості, 1 737 854,71 грн інфляційних втрат та 679 673,26 грн 3 % річних.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 130 878,00 грн, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" (Україна, 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 15/15; ідентифікаційний код: 36698193) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (Україна, 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код: 30019775) 6 307 672 (шість мільйонів триста сім тисяч шістсот сімдесят дві) грн 00 коп. заборгованості, 1 737 854 (один мільйон сімсот тридцять сім тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) грн 71 коп. інфляційних втрат, 679 673 (шістсот сімдесят дев`ять тисяч шістсот сімдесят три) грн 26 коп. 3 % річних та 130 878 (сто тридцять тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.01.2022, у зв`язку з перебуванням судді Нечая О.В. у відпустці в період з 28.12.2021 по 12.01.2022.

Суддя О.В. Нечай