ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 справа № 914/1676/21

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Бернацької Л.В., розглянув справу

за позовом: Приватного підприємства "Торговий Дім "Ватра-Центр", м. Херсон,

до відповідача: Корпорації "Комунальник", м. Львів,

предмет позову: стягнення 101 429,53 грн.,

підстава позову: порушення зобов`язань по договору поставки продукції № 1 від 22.2019 року,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕС

15.06.2021 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "Торговий Дім "Ватра-Центр" до Корпорації "Комунальник" про стягнення 501 429,53 грн.

Ухвалою суду від 17.06.2021 позовну заяву залишено без руху. 06.07.2021 Господарським судом Львівської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

Відзиву на позовну заяву не подано.

У судовому засіданні 28.07.2021 у зв`язку з неявкою представника відповідача та відсутністю доказів отримання ним ухвали суду про відкриття провадження, продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче провадження на 22.09.2021.

У судовому засіданні 22.09.2021 прийнято до провадження заяву Приватного підприємства "Торговий Дім "Ватра-Центр" про зменшення розміру позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20.10.2021. Хід судових засідань відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань. Зокрема, судові засідання 24.11.2021 та 15.12.2021 не відбулися з технічних причин. У судовому засіданні 03.11.2021 взяв участь представник відповідача, подав письмові пояснення стосовно позовних вимог.

У судове засідання 28.12.2021, участь позивача у якому забезпечено в режимі відеоконференції, сторони явку представників не забезпечили. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника. Відповідач причини неявки не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відстеженням поштового відправлення за трек-кодом 383, відповідно до якого відправлення вручено за довіреністю 21.12.2021.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. Причинами для відкладення розгляду справи визначено, зокрема, неявку в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; першу неявку в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суд зазначає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Крім цього, неявка представника відповідача у судове засідання є повторною.. Враховуючи наведене, суд не вважає повторну неявку представника відповідача у дане судове засідання такою, що перешкоджає вирішенню спору по суті в даному судовому засіданні та не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Щодо неявки представника позивача, то суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні 28.12.2021 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Спір між сторонами виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, на переконання позивача, зобов`язань по договору поставки. Так, позивач стверджує, що відповідно до видаткових накладних поставив відповідачу товар на суму 2 029 906,02 грн. Відповідач у свою чергу оплатив товар не у повному обсязі, а лише частково, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 429 906,02 грн. На стадії підготовчого провадження внаслідок здійснених відповідачем оплат розмір заборгованості зменшився до 29 906,02 грн., у зв`язку з чим позивачем подано заяву про зменшення ціни позову. Крім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення також 46 836,55 грн. пені, 24 686,96 грн. 3 % річних.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проте, у судовому засіданні підтримав позицію, викладену в поясненнях, поданих 03.11.2021, відповідно до яких суму основного боргу не заперечив, а нараховані санкції та 3 5 річних просив не стягувати, оскільки поставлена продукція не відповідала погодженій якості.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

22.10.2019 Приватне підприємство "Торговий Дім "Ватра-Центр" (згідно з договором постачальник, надалі по тексту рішення позивач) та Корпорація "Комунальник" (згідно з договором покупець, надалі по тексту рішення відповідач) уклали договір поставки продукції № 1, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити покупцю продукцію, визначену п. 1.3 договору, а покупець - прийняти і оплатити продукцію (п. 1.1 договору).

28.11.2019 сторонами підписано специфікацію № 2 на суму 26 136,00 грн., 03.12.2019 - специфікацію № 3 на суму 700 020,00 грн., 09.12.2019 - специфікацію № 4 на суму 112 003,20 грн., 18.12.2019 - специфікацію № 5 на суму 34 211,40 грн., 26.12.2019 - специфікацію № 6 на суму 3 011,40 грн., 24.12.2019 - специфікацію № 7 на суму 18 720,00 грн., 12.02.2020 - специфікацію № 8 на суму 6 240,00 грн., 09.07.2020 - специфікацію № 9 на суму 36 082,66 грн. і специфікацію № 15 на суму 11 402,00 грн., 20.07.2020 - специфікацію № 9 на суму 245 007,00 грн. і специфікацію № 13 на суму 27 279,72 грн., специфікації № 10 та № 11 на суми 288 480,66 грн. і 239 503,08 грн., 12.01.2021 - специфікацію № 16 на суму 8 800,32 грн., тобто, всього на суму 1 756 898,22 грн.

Згідно з видатковими накладними позивачем поставлено, а відповідачем прийнято таку продукцію:

25.11.2019 на суму 273 007,80 грн.,

02.12.2019 на суму 26 136,00 грн.,

17.12.2019 на суму 350 010,00 грн.,

24.12.2019 на суму 34 211,40 грн.,

27.12.2019 на суму 3 011,40 грн.,

28.01.2020 на суму 350 010,00 грн.,

28.01.2020 на суму 112 003,20 грн.,

30.01.2020 на суму 18 720,00 грн.,

18.02.2020 на суму 6 240,00 грн.,

09.07.2020 на суму 36 082,66 грн.,

10.07.2020 на суму 11 402,78 грн.,

20.07.2020 на суму 27 279,72 грн.,

21.07.2020 на суму 245 007,00 грн.,

12.08.2020 на суму 163 680,66 грн.,

12.08.2020 на суму 6 000,00 грн.,

18.08.2020 на суму 118 800,00 грн.,

27.10.2020 на суму 229 355,88 грн.,

13.01.2021 на суму 10 147,20 грн.,

13.01.2021 на суму 8 800,32 грн., тобто, всього на суму 2 029 906,02 грн. Видаткові накладні підписані обома сторонами та скріплені печатками. Відповідачем здійснено такі платежі:

14.01.2020 - 150 000,00 грн.,

15.05.2020 - 700 000,00 грн.,

24.09.2020 - 150 000,00 грн.,

12.11.2020 - 300 000,00 грн.,

12.01.2021 - 100 000,00 грн.,

29.01.2021 - 100 000,00 грн.,

19.02.2021 - 100 000,00 грн., тобто всього на суму 1 600 000,00 грн.

18.03.2021 року відповідачу надіслано претензію від 18.03.2021 року щодо необхідності сплати основного боргу в розмірі 429 906,02 грн. і штрафних санкцій в сумі 136 170,20 грн.

21.07.2021 року відповідачем сплачено 400 000,00 грн., у зв`язку з чим не сплаченими залишились 29 906,02 грн.

Дані факти матеріалами справи підтверджені, сторонами не спростовані.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із описаних обставин справи, між сторонами виникли правовідносини з поставки товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Як підтверджено матеріалами справи, позивач упродовж листопада 2019 січня 2021 поставив відповідачу товар, вартістю 2 029 906,02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 4.5 договору оплата за кожну партію товару здійснюється (якщо інше не передбачено специфікацією на відповідну партію товару) в розмірі 100% її вартості протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції. Умови оплати, зазначені в специфікації, мають пріоритетне значення по відношенню до умов цього пункту договору.

Відповідно до п. 4.6 договору при наявності у покупця заборгованості за придбану продукцію постачальник має право отриману від покупця оплату зараховувати в рахунок погашення заборгованості за продукцію, отриману раніше, незалежно від призначення платежу, зазначеного покупцем у платіжному документі.

Специфікації № № 2-5, 7, 8 передбачають строк оплати товару, аналогічний зі строком, визначеним договором. Специфікації № № 6, 9 (від 09.07.2020), 13, 15 передбачають строк оплати товару - 21 календарний день з дати поставки продукції, а специфікації № № 9 (від 20.07.2020), 10, 11, 16 14 календарних днів з дати поставки продукції.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено вище, у відповідача внаслідок порушення своїх зобов`язань по своєчасній оплаті отриманого товару в момент його прийняття виникла заборгованість в розмірі 29 906,02 грн. Наведена обставина відповідачем не спростована, більше того визнана у письмових та усних поясненнях. При цьому жодних доказів на підтвердження обставини отримання неякісного товару, висловлення претензій позивачу відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що право позивача на отримання плати за поставлений відповідачу товар підлягає судовому захисту і вимога про стягнення 29 906,02 грн. підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення пені в розмірі 46 836,55 грн., суд зазначає таке.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.5 договору у випадку порушення покупцем строків оплати продукції він сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період нарахування пені, від суми несвоєчасно сплаченого (не сплаченого) платежу за кожен день прострочення.

Суд зауважує, що умов для незастосування вказаної штрафної санкції договором не визначено, а підстави, зазначені представником відповідача про відсутність підстав стягувати пеню так як мали місце поставки неякісного товару, жодними доказами не підтверджені. Тому позивач за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання має право нараховувати пеню.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Умовами договору сторонами не змінено періоду, за який нараховується пеня. При визначенні моменту виникнення прострочення суд враховує положення договору щодо строків оплати отриманого товару та пріоритетності строків, зазначених у специфікаціях.

Так, по поставці від 25.11.2019 року на суму 273 007,80 грн. останній день оплати був 09.01.2020 року, тобто, з 10.01.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 02.12.2019 року на суму 26 136,00 грн. останній день оплати був 16.01.2020 року, тобто, з 17.01.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 17.12.2019 року на суму 350 010,00 грн. останній день оплати був 31.01.2020 року, тобто, з 01.02.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 24.12.2019 року на суму 34 211,40 грн. останній день оплати був 07.02.2020 року, тобто, з 08.02.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,,

по поставці від 27.12.2019 року на суму 3 011,40 грн. останній день оплати був 17.01.2020 року, тобто, з 18.01.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 28.01.2020 року на суму 350 010,00 грн. останній день оплати був 13.03.2020 року, тобто, з 14.03.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 28.01.2020 року на суму 112 003,20 грн. останній день оплати був 13.03.2020 року, тобто, з 14.03.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 30.01.2020 року на суму 18 720,00 грн. останній день оплати був 16.03.2020 року, тобто, з 17.03.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 18.02.2020 року на суму 6 240,00 грн. останній день оплати був 03.04.2020 року, тобто, з 04.04.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 09.07.2020 року на суму 36 082,66 грн. останній день оплати був 30.07.2020 року, тобто, з 31.07.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 10.07.2020 року на суму 11 402,78 грн. останній день оплати був 31.07.2020 року, тобто, з 01.08.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 20.07.2020 року на суму 27 279,72 грн. останній день оплати був 10.08.2020 року, тобто, з 11.08.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 21.07.2020 року на суму 245 007,00 грн. останній день оплати був 04.08.2020 року, тобто, з 05.08.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 12.08.2020 року на суму 163 680,66 грн. останній день оплати був 26.09.2020 року, тобто, з 27.09.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 12.08.2020 року на суму 6 000,00 грн. останній день оплати був 26.09.2020 року (застосовуємо умову договору про строк оплати 45 календарних днів з дня поставки, так як специфікацій на такі суми немає), тобто, з 27.09.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 18.08.2020 року на суму 118 800,00 грн. останній день оплати був 02.10.2020 року (застосовуємо умову договору про строк оплати 45 календарних днів з дня поставки, так як специфікацій на такі суми немає), тобто, з 03.10.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 27.10.2020 року на суму 229 355,88 грн. останній день оплати був 11.12.2020 року (застосовуємо умову договору про строк оплати 45 календарних днів з дня поставки, так як специфікацій на такі суми немає), тобто, з 12.12.2020 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 13.01.2021 року на суму 10 147,20 грн. останній день оплати був 27.02.2021 року (застосовуємо умову договору про строк оплати 45 календарних днів з дня поставки, так як специфікацій на такі суми немає), тобто, з 28.02.2021 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання,

по поставці від 13.01.2021 року на суму 8 800,32 грн. останній день оплати був 27.01.2021 року, тобто, з 28.01.2021 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Позивач нараховує пеню по зобов`язаннях, що виникали починаючи з поставок, здійснених у липні 2020 року.

Так, позивач має право на нарахування пені по поставці, здійсненій 09.07.2020 року на суму 36 082,66 грн., прострочення по якій настало 31.07.2020 року, упродовж шести місяців. Проте, позивач розраховує таку за період 31.07.2020 11.11.2020 року, на що також має право. Перевіривши розрахунок пені за обраний позивачем період, суд зазначає, що така становить 1 230,36 грн.

Позивач також правильно нараховує пеню по поставці, здійсненій 10.07.2020 року на суму 11 402,78 грн., прострочення по якій настало 01.08.2020 року. Позивач розраховує таку за період 01.08.2020 11.11.2020 року, на що також має право. Перевіривши розрахунок пені за обраний позивачем період, суд зазначає, що така становить 385,08 грн.

По поставці, здійсненій 21.07.2020 року на суму 245 007,00 грн., прострочення по якій настало 05.08.2020 року, позивач нараховує пеню за період 06.08.2020 28.01.2021 року, на що має право, з урахуванням зменшення суми боргу відповідно до часткових оплат. Перевіривши розрахунок пені за обраний позивачем період, суд зазначає, що така становить 11 557,19 грн. (7 872,36 грн + 3 316,84 грн. + 367,99 грн.).

По поставці, здійсненій 20.07.2020 року на суму 27 279,72 грн., прострочення по якій настало 11.08.2020 року, позивач нараховує пеню за період 11.08.2020 29.01.2021 року, на що має право. Перевіривши розрахунок пені за обраний позивачем період, суд зазначає, що така становить 1 538,59 грн.

По поставці, здійсненій 12.08.2020 року на суму 163 680,66 грн., прострочення по якій настало 27.09.2020 року, позивач нараховує пеню за період 28.08.2020 28.02.2021 року та враховує часткове погашення боргу. Перевіривши розрахунок пені за визначений судом період 27.09.2020 28.02.2021, суд зазначає, що така становить 7 924,92 грн.

По поставці, здійсненій 12.08.2020 року на суму 6 000,00 грн., прострочення по якій настало 27.09.2020 року. Перевіривши розрахунок пені за визначений судом період 27.09.2020 23.02.2021, суд зазначає, що така становить 295,26 грн.

По поставці, здійсненій 18.08.2020 року на суму 118 800,00 грн., прострочення по якій настало 03.10.2020 року. Перевіривши розрахунок пені за визначений судом період 03.10.2020 01.03.2021, суд зазначає, що така становить 5 846,78 грн.

По поставці, здійсненій 27.10.2020 року на суму 229 355,88 грн., прострочення по якій настало 12.12.2020 року. Перевіривши розрахунок пені за визначений судом період 12.12.2020 10.05.2021, суд зазначає, що така становить 12 037,45 грн.

По поставці, здійсненій 13.01.2021 року на суму 10 147,20 грн., прострочення по якій настало 28.02.2021 року. Перевіривши розрахунок пені за визначений судом період 28.02.2021 28.05.2021, суд зазначає, що така становить 347,78 грн.

По поставці, здійсненій 13.01.2021 року на суму 8 800,32 грн., прострочення по якій настало 27.01.2021 року, позивач правильно нараховує пеню за період 29.01.2021 28.05.2021 року. Перевіривши розрахунок пені за визначений позивачем період, суд зазначає, що така становить 388,42 грн.

Враховуючи перевірені розрахунки пені, суд підсумовує, що загальна сума пені становить 41 551,83 грн., що на 5 284,72 грн. менше, ніж заявлено до стягнення.

Щодо заявленої вимоги про стягнення 24 686,96 грн. 3 % річних суд зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України). Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Позивач здійснює відповідні нарахування по усіх видаткових накладних, починаючи з листопада 2019 року, за наростаючим підсумком по наступних поставках та з урахуванням здійснюваних відповідачем оплат.

Так, з 10.01.2020 року по поставці на суму 273 007,80 грн. існувало прострочення до 13.01.2020 року, оскільки 14.01.2020 року здійснено оплату на 150 000,00 грн. Тому 3 % річних за вказаний період становлять 89,76 грн.

З 14.01.2020 року по 17.01.2020 року борг становить 123 007,80 грн. і 3% на нього пораховані позивачем правильно і становлять 40,44 грн.

З 18.01.2020 року по 01.02.2020 року сума боргу збільшується на поставку в сумі 26 136,00 грн. і в сумі 3 011,40 грн. та становить 152 155,20 грн., а не 183 355,20 грн. як визначив позивач, оскільки прострочення на суму 34 211,40 грн. настало 08.02.2020 року, а не 18.01.2020 року, як визначив позивач (строк оплати відповідної партії продукції згідно зі специфікацією становить 45 календарних днів). Відповідно, 3 % річних на суму 152 155,20 грн. становлять 187,08 грн.

02.02.2020 06.02.2020 заборгованість становить 502 165,20 грн., а з 07.02.2020 по 14.03.2020 року 536 376,60 грн. Відповідно, 3 % річних на вказані суми та у вказані періоди становлять 205,81 грн. та 1 626,72 грн.

З 15.03.2020 року заборгованість знову збільшилась на вартість поставок і становить 998 389,80 грн., як правильно визначив позивач, до 16.03.2020 року. 3 % річних за вказаний період становлять 164,12 грн.

З 17.03.2020 року заборгованість становить 1 017 109,80 грн. у зв`язку з поставкою на суму 18 720,00 грн. На вказану суму заборгованості до 04.04.2020 року нараховуються 3 % річних в сумі 1 584,02 грн.

З 05.04.2020 року по 14.05.2020 ро (дата оплати в сумі 700 000,00 грн.) у відповідача існувала прострочена заборгованість в сумі 1 023 349,80 грн., 3 % на яку становлять 3 355,25 грн.

Після часткової оплати заборгованості, з 15.05.2020 року по 31.07.2020 року, заборгованість становить 323 349,80 грн., а 3 % річних на цю суму становлять 2 067,32 грн.

З 01.08.2020 року заборгованість збільшується у зв`язку з поставками, вартістю 36 082,66 грн. та 11 402,78 грн., становить 370 835,24 грн. та існує до 05.08.2020 року. 3 % річних на вказану суму та за вказаний період становлять 151,98 грн.

З 06.08.2020 року до суми боргу додається вартість поставки від 21.07.2020 року на суму 245 007,00 грн., у зв`язку з чим з 06.08.2020 року по 10.08.2020 року існує заборгованість в сумі 615 842,24 грн., а 3 % річних на вказану суму становлять 252,39 грн.

З 11.08.2020 року заборгованість збільшилась на 27 279,72 грн. і становить 643 121,96 грн. Проте, існує в такому розмірі не до 28.08.2020 року, як вказує позивач, а до 23.09.2020 року (24.09.2020 року здійснено платіж в сумі 150 000,00 грн.), так як прострочення по наступній поставці настало 27.09.2020 року, про суд уже зазначав вище. НАПЕВНО Тому 3 % річних 643 121,96 грн. за період 11.08 23.09.2020 року становлять 2 319,46 грн.

З 24.09.2020 року заборгованість зменшилась на 150 000,00 грн. і становить 493 121,96 грн. та існує до 26.09.2020 року, а з 27.09.2020 знову за розрахунками суду збільшується у зв`язку з поставками, вартістю 163 680,66 грн. і 6 000,00 грн. Відповідно, 3 % річних за період 24 - 26.09.2020 року на суму 493 121,96 грн. становлять 121,26 грн., а за період 27.09 02.10.2020 року (дата наступного прострочення) на суму 662 802,62 грн. 3 % річних становлять 325,97 грн.

У період 03.10 11.11.2020 року у відповідача існувало прострочення в сумі 781 602,62 грн., 3 % річних на яке становить 2 562,63 грн.

Враховуючи здійснену 12.11.2020 року оплачу в сумі 300 000,00 грн., з 12.11.2020 року розмір боргу становить 481 602,62 грн. та існує до моменту настання прострочення за наступною поставкою 11.12.2020 року. Відповідно, 3 % річних на суму 481 602,62 грн. становлять 1 184,27 грн.

З 12.12.2020 року по 11.01.2021 року заборгованість становила 710 958,50 грн., а 3 % річних за вказаний період становлять 1 808,29 грн.

12.01.2021 року здійснено платіж в сумі 100 000,00 грн., тому з 12.01.2021 року заборгованість становить 610 958,50 грн. та існує до 28.01.2021 року (29.01.2021 року здійснено наступний платіж в сумі 100 000,00 грн., а також виникло нове прострочення по поставці на суму 8 800,00 грн.). 3 % річних за вказаний період 12-28.01.2021 року становлять 853,67 грн.

З 29.01.2021 року до 18.02.2021 року розмір заборгованості становить 519 759,50 грн. 3 % річних на вказану суму становлять 897,12 грн.

19.02.2021 року розмір боргу зменшився на 100 000,00 грн. та становив 419 759,50 грн. до моменту виникнення наступного прострочення 28.02.2021 року. Відповідно, 3% річних на суму 419 759,50 грн. становлять 310,51 грн.

З 28.02.2021 року у відповідача існує заборгованість в розмірі 429 906,70 грн., оскільки 13.01.2021 року здійснено поставку на суму 10 147,20 грн., строк оплати якої закінчився 27.02.2021 року. Відповідно. 3 % річних на вказану суму за період 28.02.2021 28.05.2021 року становить 3 180,13 грн.

Підсумовуючи перевірку нарахованих 3 % річних, суд зазначає, що такі становлять 23 288,20 грн., що на 1 398,76 грн. менше, ніж нараховано позивачем.

Враховуючи наведене, суд зазначає про часткову обгрунтованість позовних вимог, неспростованість відповідачем підстав для їх нарахування та неспростованість їх розміру. Тому позовні вимоги у загальному розмірі 94 746,05 грн., з яких 29 906,02 грн. основного боргу, 23 288,20 грн. 3 % річних, 41 551,83 грн. пені, підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення 1 398,76 грн. 3 % річних і 5 284,72 грн. пені задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розподіляючи витрати зі сплати судового збору, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. Із заявлених до стягнення відповідно до заяви про зменшення позовних вимог 101 429,53 грн. задоволено 94 746,05 грн., тобто позов задоволено на 93,41 %. Тому судовий збір, що підлягає відшкодуванню відповідачем, становить 2 120,41 грн. (93,41 грн. від 2 270,00 грн. як ставки мінімального розміру судового збору). Суд також зауважує, що позивач відповідно до клопотання про повернення судового збору від 24.11.2021 просив повернути пропорційно зменшеним вимогам судовий збір, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Корпорації "Комунальник" (ідентифікаційний код юридичної особи 22331507, 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128) на користь Приватного підприємства "Торговий Дім "Ватра-Центр" (ідентифікаційний код юридичної особи 34074501, 73000, м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 169) 29 906,02 грн. основного боргу, 23 288,20 грн. 3 % річних, 41 551,83 грн. пені і 2 120,41 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог про стягнення 1 398,76 грн. 3 % річних і 5 284,72 грн. пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30.12.2021.

Суддя Матвіїв Р.І.