УХВАЛА

м. Київ

08.12.2021Справа № 910/15043/21
За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у виконавчому провадженні №67093447

Стягувач-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "НЕОВАК" (04050, м. Київ, Ю.Іллєнка,81А, офіс 117, ідентифікаційний номер 39971379);

Стягувач-2 Товариство з обмеженою відповідальністю Мережа сервісних станцій Тідісі-Дальнобой (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 2, ка. 201; ідентифікаційний код 33212540)

в межах справи №910/15043/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука,17, поверх2, офіс 8, ідентифікаційний номер 42248258)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського,3, ідентифікаційний номер 30160757)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники сторін:

від ТОВ "Комплекс Агромарс"- Святецький Д.В., адвокат,

від ТОВ "Неовак"- Шилов В.В.

від приватного виконавця Лановенко Л.О.- Непом`яща П.І.

від ТОВ "МСС "ТіДіСі-Дальнобой"- Чуйко А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/15043/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського,3, ідентифікаційний номер 30160757). Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука,17, поверх2, офіс 8, ідентифікаційний номер 42248258) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського,3, ідентифікаційний номер 30160757) у розмірі 158 570 465,96 грн. (152 182 344,84 грн. основна заборгованість, 6 388 121,12 грн. штрафні санкції). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського,3, ідентифікаційний номер 30160757). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського,3, ідентифікаційний номер 30160757) за номером 67392 від 13.10.2021р. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського,3, ідентифікаційний номер 30160757) арбітражну керуючу Сердюк Марину Миколаївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1744 від 10.11.2015). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 06.12.2021.

20.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на дії/бездіяльність приватного виконавця Лановенко Л.О., відповідно до якої просить суд:

- 1. Визнати неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця Лановенко Л.О. визначення вартості майна та використання Звітів про оцінку майна, складених за результатами за переліком майна, викладеним у скарзі;

-2 Визнати такою, що не відповідає чинному законодавству України оцінку майна (відповідно до переліку);

-3. Заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. використання Звітів про оцінку майна (відповідно до переліку);

-4. Зупинити реалізацію майна ТОВ "Комплекс Агромарс" та зобов`язати ДП "Сетам" зупинити проведення електронних торгів (аукціону) за лотами (відповідно до переліку);

-5. Заборонити ДП "Сетам", державним та приватним виконавцям з моменту порушеннія провадження у справі про банкрутсвто ( з 13.10.2021) виставляти на реалізацію та проводити торги рухомим та нерухомим майном ТОВ "Комплекс Агромарс";

-6. Зобов`язати приватного виконавця Лановенко Л.О. повернути майно ТОВ "Комплекс Агромарс", що було описане та арештоване постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника в межах виконавчого провадження №67093447.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.10.2021 розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О у виконавчому провадженні №67093447 призначити у судовому засіданні на 01.11.2021. Зобов`язано приватного виконавця Лановенко Л.О. у строк до 29.10.2021 надати суду докази, про витребування яких зазначає скаржник.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 відкладено розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О у виконавчому провадженні №67093447 у судовому засіданні на 10.11.2021.

02.11.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення приватного виконавця Лановенко Л.О. щодо скарги на її дії/бездіяльність.

10.11.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ-Дальнобой".

У судове засідання, призначене на 01.11.2021, з`явилися представники сторін.

10.11.2021 до суду надійшли заперечення на скаргу від ТОВ Мережа сервісних станцій Тідісі-Дальнобой.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю Мережа сервісних станцій Тідісі-Дальнобой (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 2, ка. 201; ідентифікаційний код 33212540) до участі у справі № 910/15043/21 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у виконавчому провадженні №67093447. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Комплекс Агромарс надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю Мережа сервісних станцій Тідісі-Дальнобой матеріали скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у виконавчому провадженні №67093447, докази чого надати суду. Відкладено розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у виконавчому провадженні №67093447 у судовому засіданні на 22.11.2021.

22.11.2021 до Господарського суду міста Києва від скаржника надійшов супровідний лист про долучення доказів.

30.11.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення приватного виконавця щодо долучення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 відкладено розгляд скарги у судовому засіданні на 01.12.2021.

01.12.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання скаржника про відкладення розгляду скарг у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 відкладено розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у виконавчому провадженні №67093447 у судовому засіданні на 08.12.2021.

08.12.2021 від скаржника надійшли уточнення до скарги.

У судовому засіданні 08.12.2021 представник скаржника підтримав подану скаргу в повному обсязі.

Представник ТОВ "МСС "ТіДіСі-Дальнобой" у судовому засіданні просив залишити без розгляду подане ним 08.12.2021 клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник ТОВ "Неовак" надав усні пояснення стосовно скарги.

Представник приватного виконавця просив у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Розглянувши подану скаргу, суд дійшов висновку про наступне.

У провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни перебуває зведене виконавче провадження № 67118999, до якого входять:

- виконавче провадження № 67093447 з примусового виконання наказу № 910/18930/20 від 20.07.2021, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з ТОВ "Комплекс Агромарс" на користь ТОВ «НЕОВАК» 5 655 292,69 гривень боргу, 123 898,68 грн. пені, 30 974,67 грн. 3% річних, 56 377,12 грн. інфляційних втрат, 87 998,15 грн. судового збору, 1051,00 грн. судового збору за забезпечення позову;

- виконавче провадження № 67118800 з примусового виконання наказу № 910/20888/20 від 30.07.2021, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з ТОВ "Комплекс Агромарс" на користь ТОВ «МСС «ТіДіСі-Дальнобой» заборгованості у загальному розмірі 1 520 506,00 грн., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 71 787,82 грн., 3 % річних у загальному розмірі 17 946,96 грн., втрати від інфляції у загальному розмірі 42 947,68 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 24 797,82 грн.;

- виконавче провадження № 67136380 з примусового виконання наказу № 910/20888/20 від 28.09.2021, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з ТОВ "Комплекс Агромарс" на користь ТОВ «МСС «ТіДіСі-Дальнобой» 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу;

- виконавче провадження № 67136317 з примусового виконання наказу № 910/8777/21 від 08.10.2021, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з ТОВ "Комплекс Агромарс" на користь ТОВ «МСС «ТіДіСі-Дальнобой» 18 246,07 грн. 3 % річних, 72 690,64 грн. інфляційних та 2270,00 грн. судового збору.

08.10.2021 стягувачем ТОВ «НЕОВАК» надано приватному виконавцю інформацію щодо належного боржнику ТОВ «Комплекс Агромарс» майна транспортних засобів.

08.10.2021 у межах виконавчого провадження № 67093447 приватним виконавцем Лановенко Л.О. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме транспортних засобів.

08.10.2021 приватним виконавцем Лановенко Л.О. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти на всіх відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 6 347 392,98 грн.

Крім того, 08.10.2021 приватним виконавцем Лановенко Л.О. винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця - 6 347 392,98 грн.

Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби від 08.10.2021 приватним виконавцем Лановенко Л.О. встановлено наявність у боржника відкритих рахунків у банківських установах, у зв`язку з чим сформовано та скеровано платіжні вимоги щодо безспірного стягнення коштів з рахунку боржника на погашення вимог виконавчого документа до банківських установ, які були повернуті на адресу приватного виконавця без виконання внаслідок наявності вже накладеного арешту постановами інших виконавців або через відсутність коштів на рахунках.

11.10.2021 стягувач ТОВ «НЕОВАК» надав приватному виконавцю Лановенко Л.О. заяву про недосягнення згоди з боржником щодо вартості описаного майна та призначення суб`єкта оціночної діяльності.

У зв`язку з цим, приватним виконавцем Лановенко Л.О. 11.10.2021 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Також, 11.10.2021 винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 67093447, № 67118800 у зведене виконавче провадження № 67118999.

11.10.2021 ТОВ «Приватна експертна служба» складені звіти про оцінку майна боржника.

Листом від 12.10.2021 приватним виконавцем Лановенко Л.О. повідомлено боржника та стягувачів про визначення вартості описаного майна боржника.

Також, 12.10.2021 приватним виконавцем Лановенко Л.О. подано заявки на реалізацію арештованого майна.

18.10.2021 приватним виконавцем Лановенко Л.О. винесено постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 67093447, окрім пов`язаних із реалізацією майна, яке вже перебуває на стадії продажу та оприлюднена інформація про його продаж, а також дій, пов`язаних із розподілом стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), проведення процедури звернення стягнення на майно боржника, що перебуває на примусовій реалізації (Організатор торгів - Державне підприємство «СЕТАМ», на веб-сайті електронних торгів https://setam.net.ua/).

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень (одним з яких згідно з пунктом 1 частини першої статті 10 цього Закону є звернення стягнення на майно боржника), неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (із відповідними змінами та доповненнями) в межах зведеного виконавчого провадження всі виконавчі дії вчиняються в межах цього зведеного виконавчого провадження.

Як стверджує скаржник, порушення його прав у межах виконавчого провадження № 67093447, приєднаного до зведеного № 67118999, виявилося, зокрема, в тому, що приватним виконавцем Лановенко Л.О. не повідомлено належним чином про відкриття даного виконавчого провадження; порушено права боржника на укладення мирової угоди щодо порядку виконання судового рішення, права боржника погодити із стягувачем вартість арештованого майна;

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Із матеріалів виконавчого провадження № 67093447 слідує, що постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про стягнення з боржника основної винагороди, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова про арешт коштів боржника, постанова про арешт майна боржника та виклик приватного виконавця направлені на адресу боржника рекомендованим поштовим відправленням № 506, що вручено за довіреністю 12.10.2021 (адреса посилання https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html?barcode=506).

Частиною 2 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до частини 1 статті 330 ГПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, мирова угода укладається на будь-якій стадії виконання судового рішення, а відтак відкриття виконавчого провадження не позбавляє боржника можливості скористатися відповідним процесуальним правом.

Згідно з частиною 8 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом.

Водночас, наведена норма закону не містить положень щодо обов`язковості надання виконавцем боржнику строку на погодження зі стягувачем вартості майна. Так, відповідним правом боржник може скористатися відразу після накладення арешту.

Проте, як слідує з матеріалів справи, між боржником та стягувачами згоди як щодо укладення мирової угоди, так і щодо погодження зі стягувачами вартості майна не було досягнуто.

Також скаржник наголошував, що приватним виконавцем Лановенко Л.О. порушено право боржника запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу; порушено черговість звернення стягнення на майно боржника; порушено розмір та обсяг звернення стягнення на майно боржника.

Згідно з приписами статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається у першу чергу на кошти боржника у національній валюті та в іноземних валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-ти денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

За положеннями статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до приписів статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому таку інформацію невідкладно. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено обороноздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно. У разі якщо на зазначене у цій частині п`ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості: 1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер`єру офісів, готова продукція та товари тощо); 2) об`єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина та матеріали, призначені для використання у виробництві.

Зазначені норми Закону України Про виконавче провадження встановлюють послідовність стягнення заборгованості за виконавчими провадженнями за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх відсутності чи недостатності - за рахунок іншого майна, що належить боржнику. Тобто, законом закріплено пріоритет погашення боргу по виконавчих документах за рахунок коштів, а не майна боржника.

Суд враховує, що сам по собі арешт майна боржника ще не означає обов`язковості його (майна) вилучення, реалізації або передачі стягувану, оскільки у разі достатності для виконання рішення суду коштів боржника, які знаходяться на його рахунках або отримані від реалізації іншого майна, арешти з майна боржника знімаються. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 13.03.2018 у справі №910/18299/16.

При цьому, представник скаржника не скористався правом бути присутнім при проведенні 08.10.2021 приватним виконавцем Лановенко Л.О. опису та арешту майна та запропонувати види майна, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Також суд бере до уваги те, що чинне законодавство не містить заборони накладення державним виконавцем арешту одночасно на грошові кошти на інше майно боржника з метою забезпечення примусового виконання судового рішення. У цьому випадку в першу чергу здійснюється примусове списання грошових коштів, а за їх відсутності у достатньому для виконання рішення обсязі - відбувається вилучення та примусова реалізація виявленого майна боржника. При цьому, враховуючи динамічність руху грошових коштів на рахунках боржника, черговість здійснення таких виконавчих дій визначається державним виконавцем самостійно, з урахуванням конкретних обставин, у тому числі фінансового стану боржника. Таким чином, накладення у цьому випадку арешту на майно одночасно з накладенням арешту на кошти не суперечить приписам Закону України «Про виконавче провадження».

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду № 904/9386/14 від 10.04.2018 та у постанові № 759/15306/17-ц від 10.01.2020.

Відтак, як похідна вимога, не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання приватного виконавця повернути описане та арештоване майно боржника у виконавчому провадженні №67093447.

Одночасно скаржник наголошував на порушенні його права на визначення вартості майна за згодою із стягувачами, а також на порушеннях при складенні звіту про оцінку, у зв`язку з чим просив визнати неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця Чепурного В.М. щодо визначення вартості майна та використання звітів про оцінку майна.

За змістом статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Однак, за відсутності доказів визначення вартості майна боржника за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження, твердження скаржника про порушення його права на узгодження вартості майна із стягувачами є недоведеними та безпідставними. Суд наголошує, що в матеріалах зведеного виконавчого провадження міститься лист стягувача ТОВ «НЕОВАК» від 11.10.2021 про недосягнення згоди з боржником щодо вартості описаного майна та призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні № 67093447.

Аналіз статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, зокрема і скаржник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії приватного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті приватний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Оскільки в своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним та виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна, у той час як його дії щодо оцінки майна відповідали положенням частин 1 - 3, 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку про безпідставність вимог скарги в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду у постановах від 20.03.2019 у справі №821/197/18/4440/16, від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц, Верховного Суду від 07.04.2021 № 753/3055/18.

Щодо тверджень скаржника про порушення приватним виконавцем Лановенко Л.О. порядку повідомлення про результати оцінки та виставлення майна на реалізацію, то суд зауважує, що матеріали зведеного виконавчого провадження № 67118999 містять докази направлення 12.10.2021 скаржнику та стягувачам інформації про визначення вартості описаного майна боржника в день отримання самим приватним виконавцем звітів про оцінку майна.

Відповідно до частини 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

У той же час, станом на дату отримання звітів про оцінку майна стягувач ТОВ «НЕОВАК» у виконавчому провадженні № 67093447 вже надав приватному виконавцю повідомлення про недосягнення згоди з боржником щодо вартості описаного майна.

Поряд із цим, скаржник просив визнати такою, що не підлягає чинному законодавству України оцінку майна, оскільки визначена вартість майна є значно заниженою та проведеною за відсутністю всіх необхідних відомостей щодо об`єктів оцінювання, помилково застосовано порівняльний методичний підхід при складанні звіту, замість дохідного підходу.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною третьою статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року N 1440 (далі - Національний стандарт № 1), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Частиною 6 статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Статтею 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Так, згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки в разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки. За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

У складених суб`єктом оціночної діяльності звітах про оцінку майна містяться всі необхідні відомості, згідно з пунктом 56 Національного стандарту № 1, вказано про здійснення ознайомлення з об`єктами оцінки, наявні фотографічні матеріали нерухомого майна, а також обґрунтовано використання порівняльного підходу з наданням відомостей щодо цін продажу на подібне майно.

Крім того, оскільки при описі та арешті рухомого майна приватним виконавцем представник боржника був відсутній та дані транспортні засоби були зачинені, оцінювачем у звітах про оцінку транспортних засобів зроблені відповідні застереження щодо проведення їх огляду лише ззовні та прийнято припущення про «задовільний» технічний стан.

При цьому відсутність даних про огляд об`єкта оцінки не є тією обставиною, з якою законодавство пов`язує можливість визнання протиправним і скасування звіту про оцінку майна.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі № 295/11078/14-ц.

Судом також враховано, що на підтвердження заниження вартості оціненого майна боржник посилався на складений на його замовлення звіти про оцінку майна від 01.11.2021, складені суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Ільченко Денисом Валерійовичем, а також на балансові довідки щодо балансової вартості спірного майна.

Разом із цим, з огляду на спеціальне правове регулювання питань, пов`язаних з оцінкою майна, надання боржником власного звіту про оцінку майна не відноситься до законодавчо встановлених способів спростування оспорюваної оцінки, та не є для суду безумовним доказом невідповідності встановленої у межах виконавчого провадження вартості майна ринковим цінам.

У той же час, у силу пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Тобто, вищезазначеним Законом передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, який в межах виконавчого провадження дозволяв швидко та ефективно захистити права боржника.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі № 295/11078/14-ц.

З огляду на наведене, скаржник не довів належними та допустимими доказами те, що вартість майна, визначена в оспорюваних звітах, є заниженою порівняно із ринковою.

Щодо вимог скаржника зупинити реалізацію майна та зобов`язати ДП "Сетам" зупинити проведення електронних торгів (аукціону) за відповідними лотами, суд наголошує наступне.

Статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Відтак, зупинення передачі на реалізацію спірного майна належить до виключних повноважень виконавця під час виконавчого провадження.

Аналогічний висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 766/6997/18, від 07.04.2021 № 753/3055/18.

Також судом прийняті до уваги твердження скаржника про те, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, та продовження реалізації майна суперечить вимогам статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки стадія продажу майна вважається такою, що розпочалась, з моменту оприлюднення інформації про продаж на відповідному етапі торгів.

Утім, у межах розгляду скарги на дії або бездіяльність виконавця суд не має відповідних повноважень на встановлення заборони, зокрема, ДП "Сетам", державним та приватним виконавцям виставляти на реалізацію та проводити торги майна боржника.

Так, згідно з частиною 1 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до частини 3 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій.

У відповідності до приписів абзацу 4 пункту 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Отже, 18.10.2021 приватним виконавцем Лановенко Л.О. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій в оспорюваному виконавчому провадженні № 67093447 на підставі пункту 4 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», окрім проведення процедури звернення стягнення на майно боржника, що перебуває на примусовій реалізації (організатор торгів ДМ «Сетам»).

У той же час суд наголошує, що за положеннями статті 343 ГПК України повноваження суду в разі встановлення обґрунтованості скарги реалізовуються шляхом визнання оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності неправомірними і зобов`язанням державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, положеннями чинного процесуального законодавства не передбачено в межах розгляду скарги забороняти іншим особам вчиняти певні дії, зокрема, виставляти на реалізацію та проводити торги майна боржника.

Щодо посилань скаржника на викладену в постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі № 908/2536/20 правову позицію про застосування статті 41, 121 Кодексу України з процедур банкрутства, статті 61 Закону України Про виконавче провадження, суд зазначає, що дана постанова прийнята не в межах розгляду скарги на рішення, дії, бездіяльність виконавця, а за наслідками звернення арбітражного керуючого з клопотанням про зупинення вчинення виконавчих дій та скасування аукціону з продажу майна боржника. Відтак, прийняття даної постанови здійснено за інших фактичних обставин справи, суб`єктного складу сторін (зокрема, відсутності такого суб`єкта, як державний чи приватний виконавець) та за інших умов застосування правових норм, що виключає подібність правовідносин та застосування викладеної правової позиції.

За наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку відмовити в задоволенні скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у виконавчому провадженні №67093447.

Керуючись ст. 232, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни у виконавчому провадженні №67093447.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до положень статей 254-257 протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 28.12.2021

Суддя Д.В. Мандичев