за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 та за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2021 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021
за скаргами Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на бездіяльність (та дії) Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зобов`язання вчинити дії
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"
до 1. Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця",
2. Державного підприємства "Донецька залізниця"
про стягнення 69 179 723, 28 грн.
03.12.2021 Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Верховного Суду з касаційними скаргами:
- на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 щодо розгляду скарги на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зобов`язання зупинити вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП №61625988;
- на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 щодо розгляду скарги на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зобов`язання вчинити дії.
За даними, отриманими з бази даних автоматизованої системи документообігу суду (комп`ютерна програма "Діловодство спеціалізованого суду") касаційні скарги акціонерного товариства "Українська залізниця" зареєстровано 03 грудня 2021 року та відповідно до протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03 грудня 2021 року передано колегії суддів у складі: суддя Кондратова І. Д. - головуючий (доповідач), судді Бакуліна С. В., Мамалуй О. О.
22.12.2021 від судді Бакуліної С.В. надійшла заява про самовідвід на підставі пункту 4 частини першої статті 35 ГПК України, згідно якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.
Вказана ухвала мотивована тим, що:
- керуючись частиною 4 статті 37, пунктом 2 частини 5 статті 128 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затвердженим постановою Пленуму Верховного Суду від 14.12.2017 №8, зборами суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийнято рішення №4 від 08.04.2019 вирішено передавати раніше визначеному для розгляду конкретної справи складу суду (судді-доповідачу, колегії суддів) касаційні скарги, що надійшли до касаційного суду після визначення судді-доповідача у цій справі, крім випадків надходження судової справи після нового її розгляду судом нижчої інстанції, після її розгляду палатою, об`єднаною палатою та Великою Палатою;
- відповідно до підпункту 4 розділу 21 Розділу VIII "Автоматизований розподіл судових справ між суддями", що діє з 15.03.2018 згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Рішення N 17, передача судової справи (матеріалів кримінального провадження) раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об`єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо апеляційних та касаційних скарг, що надійшли до суду апеляційної чи касаційної інстанцій після визначення судді-доповідача у цій судовій справі;
- таким чином касаційні скарги, які надійшли в межах однієї справи після здійснення автоматизованого розподілу судової справи вперше та визначення судді-доповідача у цій справі, передаються на розгляд саме визначеному судді-доповідачу, крім таких випадків: 1) надходження судової справи після нового її розгляду судом нижчої інстанції; 2) надходження судової справи після її розгляду палатою, об`єднаною палатою та Великою Палатою;
- відповідно до цих засад розподіляються всі справи у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, а не виключно в цій справі, і визначена підстава (передача справи раніше визначеному складу суду) у таких випадках не є підставою для висновку, що було порушено порядок визначення судді для розгляду справи (така практика є сталою: ухвала ВС від 23.12.2021 у справі №910/4801/20; ухвала ВС від 16.12.2021 у справі №909/706/20; ухвала ВС від 01.12.2021 у справі №924/1351/20 (924/620/20); ухвала ВС від 18.10.2021 у справі №917/154/15; ухвала ВС від 20.07.2021 у справі № 902/862/15, ухвали від 26.05.2020 та від 29.05.2020 у справі №916/2245/19, в яких вирішувались заявлені учасниками відводи суддями, що були відхилені судом в установленому порядку).
Відповідно до частини третьої статті 34 ГПК України суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.
Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням (підпункт 2.3.2 пункту 2.3).
Приписами пункту 2.3.13 Положення встановлено, що збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ у випадках, зокрема, повернення до суду вищої інстанції судової справи, в якій судові рішення скасовувались з передачею судової справи на новий розгляд до суду нижчої інстанції (крім справ, у яких наявні обставини, що виключають повторну участь суддів у розгляді справи, в тому числі перегляд справи за нововиявленими обставинами та ін.); у разі повторного надходження до суду позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, з передбачених процесуальним законом підстав.
Крім того, рішенням №4 від 08.04.2019 збори суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вирішили передавати раніше визначеному для розгляду конкретної справи складу суду (судді-доповідачу, колегії суддів), зокрема касаційні скарги, що надійшли до касаційного суду після визначення судді-доповідача у цій справі, крім випадків надходження судової справи після нового її розгляду судом нижчої інстанції, після її розгляду палатою, об`єднаною палатою, об`єднаною палатою та Великою Палатою (абзац 1 пункту 1 цього рішення).
У пункті 1.2.1 Положення наведено таке визначення: судова справа - позовні заяви, скарги, матеріали кримінального провадження, подання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також судові процесуальні документи, що виготовляються судом.
Таким чином, у розумінні наведеного пункту Положення поняття судової справи носить загальний характер, яке включає в себе всі процесуальні документи, за результатами розгляду яких здійснюється провадження у суді відповідної інстанції щодо оскаржуваного судового рішення.
Вважаю, що зазначений абзац 1 пункту 1 рішення зборів суддів визначає особливості розподілу касаційних скарг, що надійшли до Верховного Суду після визначення судді-доповідача, які подані на процесуальний документ, провадження щодо перегляду якого ще не закінчилося, або тих скарг, щодо яких був визначений склад суду, втім, які були повернуті заявникам та подаються останніми повторно щодо оскарження того ж судового рішення. Натомість у випадку коли провадження за касаційними скаргами щодо перегляду судових рішень у справі було закінчено, зокрема прийняттям постанови судом касаційної інстанції щодо суті процесуального документу і без направлення справи на новий розгляд, інші (нові) касаційні скарги учасників справи, подані на інші судові рішення ніж ті, що вже були переглянуті раніше визначеним складом суду, підлягають автоматизованому розподілу між суддями як нові судові справи (скарги) та не можуть бути передані раніше визначеному складу суду на підставі абзацу 1 пункту 1 рішення №4 від 08.04.2019.
Поряд з цим, висновки викладені в ухвалі про відмову у задоволенні заяви про самовідвід, не спростовують зазначених мною у заяві про самовідвід доводів.
З огляду на викладене вище, вважаю, що були наявні підстави для задоволення поданої мною заяви про самовідвід відповідно до пункту 4 частини першої статті 35 ГПК України.
Суддя С. Бакуліна