ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.12.2021м. ДніпроСправа № 904/8577/21
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Фещенко Ю.В., розглянувши заяву Приватного підприємства "Радос" (м. Нікополь, Дніпропетровська область)
про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі:
за позовом Приватного підприємства "Радос" (м. Нікополь, Дніпропетровська область)
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат (м. Жовті Води, Дніпропетровська область)
про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товару № 45/13/525В від 02.02.2021 у розмірі 308 727 грн. 60 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У жовтні 2021 року Приватне підприємство "Радос" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просило суд стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) заборгованість за договором про закупівлю товару № 45/13/525В від 02.02.2021 у розмірі 308 727 грн. 60 коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Приватного підприємства "Радос" 308 727 грн. 60 коп. - основного боргу та 4 630 грн. 91 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. суду № 61059/21 від 17.12.2021), в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 500 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 20.12.2021 заяву Приватного підприємства "Радос" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд заяви без виклику сторін за наявними матеріалами; роз`яснено учасникам судового процесу, що відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Крім того, вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу в строк до 28.12.2021 надати відзив на подану позивачем заяву про розподіл судових витрат.

Від відповідача надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. суду № 62634/21 від 29.12.2021), в якому він просить суд відмовити у задоволенні поданої позивачем заяви, а у разі її задоволення - зменшити розмір судових витрат, посилаючись на те, що відомості, які відображені в акті про надання правової допомоги від 20.10.2021 не є співмірними з позовними вимогами позивача та є явно завищеними (справа слухається в порядку спрощеного позовного провадження, має незначну складність з правової точки зору), а заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500 грн. 00 коп. не відповідають критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їх розміру.

Зважаючи на скорочені строки розгляду заяви, судом було додатково повідомлено позивача та відповідача про розгляд останньої шляхом направлення телефонограми, яку залучено до матеріалів справи (а.с. 94).

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція щодо поданої позивачем заяви.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року Приватне підприємство "Радос" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просило суд стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) заборгованість за договором про закупівлю товару № 45/13/525В від 02.02.2021 у розмірі 308 727 грн. 60 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Приватного підприємства "Радос" 308 727 грн. 60 коп. - основного боргу та 4 630 грн. 91 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до вказаних положень, позивачем у позовній заяві був наведений попередній розрахунок судових витрат, відповідно до якого останнім зазначено, що розмір судових витрат, які позивач поніс на професійну правничу допомогу складають 5 000 грн. 00 коп., а також, зазначено, що мінімальний розмір судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 14 630 грн. 91 коп. (а.с. 15).

Відповідно до частин 1 - 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В подальшому, після ухвалення рішення по суті позовних вимог, позивач звернувся до суду із заявою, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 500 грн. 00 коп.

З приводу вказаної заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України:

- розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо);

- такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву;

- у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, порядок розподілу судових витрат судом визначений статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, частина 8 якої передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 04.01.2021 між Приватного підприємства "Радос" (далі - клієнт) та Адвокатським бюро "Шашликов та партнери" (далі - адвокатське бюро) був укладений договір про надання правової допомоги № 2/2021 (далі - договір, а.с. 42-45) за умовами пункту 1.1. якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, протягом 2021 року, а клієнт - прийняти і оплатити такі послуги та витрати, необхідні для виконання його доручень, на умовах, у порядку та строки, передбачені договором.

Згідно з пунктом 4.2. договору правову допомогу, що надається адвокатським бюро, клієнт оплачує у гривнях, на підставі рахунку, за вартістю, вказаною в прайс-листі адвокатського бюро.

У пункті 4.6. договору визначено, що сума, вказана в рахунках на оплату є гонораром адвокатського бюро за надання правової допомоги та поверненню не підлягає.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро правової допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським бюро факсимільним зв`язком/електронною поштою або поштою чи вручається нарочно. На письмову вимогу клієнта, адвокатське бюро може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги із ідентифікацією.

Так, 20.10.2021 клієнтом та адвокатським бюро був підписаний Акт про надання правової допомоги (а.с. 39), згідно з яким, відповідно до договору про надання правової допомоги № 2/2021 від 04.01.2021 адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" за договором про закупівлю товару № 45/12/525В від 02.02.2021 на суму 5 000 грн. 00 коп.

У вказаному акті зазначено, що загальна сума гонорару надання правової допомоги склала 5 000 грн. 00 коп.

Листом від 20.10.2021 адвокатським бюро підтверджено, що клієнту була надана усна консультація та за надану правову допомогу за вказаним вище актом останнім отримана винагорода у розмірі 5 000 грн. 00 коп. (а.с. 40).

У подальшому, 15.11.2021 клієнтом та адвокатським бюро був підписаний Акт про надання правової допомоги (а.с. 74), згідно з яким, відповідно до договору про надання правової допомоги № 2/2021 від 04.01.2021 адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу: підготовка відповіді на відзив на позовну заяву у справі № 904/8577/21 про стягнення заборгованості з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" за договором про закупівлю товару № 45/12/525В від 02.02.2021 на суму 1 500 грн. 00 коп.

Листом адвокатським бюро підтверджено, що клієнту була надана усна консультація та за надану правову допомогу за вказаним вище актом останнім отримана винагорода у розмірі 1 500 грн. 00 коп. (а.с. 75).

Також, матеріали справи містять прайс-лист (розмір адвокатського гонорару), затверджений 30.07.2021 керівником Адвокатського бюро "Шашликов та партнери" Д.Г. Шашликовим, який містить перелік послуг правової допомоги та вартість вказаних послуг.

Крім того, заявником (позивачем) надано детальний опис виконаних робіт від 15.11.2021, в якому окремо визначені надані адвокатським бюро послуги у відповідності до прайс-листа та відповідно їх вартість (а.с. 73), а саме, клієнту була надана така правова допомога:

- усна консультація з вивченням документів (до однієї години) попередня консультація, що надавалась клієнту вартістю 200 грн. 00 коп. (пункт 1.2. прайс-листа);

- правовий аналіз правочину - аналіз договору поставки на відповідність нормам чинного законодавства та визначення процесуальної перспективи вартістю 1 000 грн. 00 коп. (пункт 1.6. прайс-листа);

- підготовка звернення, заяви, клопотання, пояснення, листів отримання процесуальних документів в електронному вигляді, клопотання про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат вартістю 300 грн. 00 коп. (пункт 2.3. прайс-листа);

- підготовка позовної заяви у справі по Господарському процесуальному кодексу України (до 5 годин) вартістю 3 000 грн. 00 коп. та вартість наступної години підготовки процесуальних документів у справі по Господарському процесуальному кодексу України у сумі 500 грн. 00 коп. (пункт 6.2. прайс-листа, пункт 6.7. прайс-листа) - загалом було витрачено 6 годин на підготовку позовної заяви, з яких: 3 години - обробка первинної документації та складання за нею описової частини позову; 3 години - правовий аналіз нормативного обґрунтування позовних вимог з урахуванням останніх змін у чинному законодавстві України, правовий аналіз практики Верховного Суду та Європейського Суду з прав людини, аналітична робота з Єдиним реєстром судових рішень, складання матеріальної та процесуальної частин позовної заяви.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом відхиляються заперечення відповідача щодо неспівмірності та недоведеності позивачем розміру витрат про професійну правничу допомогу з огляду на таке:

- враховуючи обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо реальності витраченого адвокатом часу, зокрема, складання позовної заяви - 6 годин, вартість яких складає 5 000 грн. 00 коп., оскільки відповідно до опису наданої правової допомоги адвокатом був здійснений обсяг роботи, який відповідає узгодженому між ним та клієнтом прайс-листу та включає не одну, а декілька наданих послуг різних за характером та складністю роботи;

- перелік наданих послуг правової допомоги відповідає наявним у матеріалах справи доказам, є належно підтвердженим, зокрема, акти надання правової допомоги у сукупності з описом виконаних робіт відповідають відомостям прайс-листа та відображають обсяг виконаних адвокатом робіт;

- надані позивачем докази є належними та дозволяють суду встановити дійсні та необхідні витрати позивача на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вказане, проаналізувавши зміст та вартість наданої в межах даної справи правничої допомоги, що відображена в актах про надання правової допомоги від 20.10.2021 та від 15.11.2021, а також, в описі наданих адвокатом послуг від 15.11.2021, суд відзначає, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною та реальною, отже, у порівнянні з витраченим часом на надання послуг, справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 500 грн. 00 коп., яка заявлена до стягнення позивачем.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вказані витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 6 500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного підприємства "Радос" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вулиця Горького, будинок 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Приватного підприємства "Радос" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вулиця Запорізька, будинок 49; ідентифікаційний код 25522053) 6 500 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення підписаний - 30.12.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко