ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2546/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

за участю представників сторін:

від позивача - Кочерба М.С. (довіреність № 599575 від 21.05.2021р.);

від відповідача не з`явився;

від третьої особи не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/2546/21

за позовом Компанія МЕЕ A/S (MEE A/C) (Данія, Копенгаген, вул. Еспланаден, 50, ДК-1263) адреса для листування: 65009, м. Одеса, вул. Генуезька, 24-В

до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «МСТ» (65016, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд.71, офіс 217, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Гібріс ЛТД» (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Шевченка, буд.18А)

про стягнення 44 427 доларів США,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2021р. компанія МЕЕ A/S (MEE A/C) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «МСТ», в якій просить суд стягнути з відповідача 44 427 доларів США вартості втрачених контейнерів.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору на транспортно-експедиторське обслуговування та перевезення зовнішньоторговельних вантажів №168/00022191 від 02.02.2015р. в частині неповернення (втрати) 12 контейнерів, а саме: MRKU2382863; TCKU6407669; UETU5707111; MRSU3491542; ТСКU6803546; MRSU3231458; MRKU3192852; PONU7905608; TLLU5832967; ТСNU2816787; НАSU4367650; TCNU2570076.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.08.2021р. позовну заяву компанії МЕЕ A/S (MEE A/C) залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

02.09.2021р. до Господарського суду Одеської області від Компанії МЕЕ A/S (MEE A/C) надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. №23140/21).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.09.2021р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 916/2546/21 за правилами загального позовного провадження із призначення підготовчого засідання на 07.10.2021 р.

30.09.2021р. до Господарського суду Одеської області від ТОВ МСТ надійшов відзив (вх.№25790/21), відповідно до якого останній зазначає, що дійсно 02.02.2015р. між позивачем (перевізник) та відповідачем (замовник) було укладено договір №168/00022191 на транспортно - експедиторське обслуговування та перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

При цьому, відповідач вказує, що підставою для замовлення відповідачем послуг у позивача послугував договір №170720 транспортного експедирування від 17.07.2020р., укладений між ТОВ «МСТ» (експедитор) та ТОВ «ГІБРІС ЛТД», предметом якого є виконання експедитором за плату, за дорученням, та за рахунок клієнта транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з міжнародними та внутрішніми перевезеннями вантажів.

Так, на підставі договору №170720 від 17.07.2020р. та узгодженої між ТОВ «МСТ» та ТОВ «ГІБРІС ЛТД» заявки від 17.07.2020р., відповідачем в інтересах клієнта - ТОВ «ГІБРІС ЛТД» було заброньовано у компанії МЕЕ A/S (MEE A/C) порожнє обладнання у кількості 12Х40'-фут контейнерів контейнерної лінії Maersk (букінг №204046848), відвантаження яких здійснювалось оператором Філії ЦТС "Ліски" AT "Укрзалізниця" (ст. Київ-Ліски) на вантажні транспортні засоби, надані ТОВ «ГІБРІС ЛТД».

Разом з тим, відповідач зазначає, що на умовах заявки, ТОВ «ГІБРІС ЛТД» повинен був завантажити партію контейнерів вантажем (висівки пшеничні) та повернути завантажені контейнери на станцію Київ-Ліски для подальшого оформлення та направлення через Морський торгівельний порт «Южний», за місцем призначення, а саме: Jebel AB, United Arab Emirates.

Однак, відповідач вказує, що 12.08.2020р. від TOB «ГІБРІС ЛТД» надійшла інформація, що відправка запланованої експортної продукції скасовується, а тому останній повертає порожні контейнери на термінал - станція Київ-Ліски, в термін до 22.08.2020р.

При цьому, в зазначений термін контейнери не були повернуті ТОВ «ГІБРІС ЛТД» на територію Філії ЦТС "Ліски" AT "Укрзалізниця" (ст. Київ-Ліски), та, незважаючи на постійні запити ТОВ «МСТ» про стан та місцезнаходження обладнання, ТОВ «ГІБРІС ЛТД» так і не повідомив про точне місцезнаходження контейнерів, як і про дату їх повернення. З вищенаведених підстав, відповідач звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та за даним фактом відкрито кримінальне провадження №0001378 від 28.10.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Також, ТОВ «МСТ» зазначає про звернення до Господарського суду Кіровоградської області до ТОВ "ГІБРІС ЛТД" про зобов`язання повернути ТОВ "МСТ" 40-кафутові порожні контейнери у кількості 12 штук.

Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 23.03.2021р. у справі №912/3864/20 позовні вимоги задоволено повністю; зобов`язано ТОВ "ГІБРІС ЛТД" повернути ТОВ "МСТ" 40-ка футові порожні контейнери у кількості 12 штук: MRKU2382863; TCKU6407669; UETU5707111; MRSU3491542; ТСКU6803546; MRSU3231458; MRKU3192852; PONU7905608; TLLU5832967; ТСNU2816787; НАSU4367650; TCNU2570076, яке набрало законної сили 23.04.2021р., та на примусове виконання якого видано відповідний наказ від 28.04.2021р.

Станом на сьогодні, Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) по відношенню до ТОВ «ГІБРІС ЛТД» відкрито виконавче провадження №65535622. Таким чином, відповідач вживає всіх можливих заходів для повернення майна.

06.10.2021р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№26404/21), в якій останній вказує, що ним обрано належний спосіб захисту порушеного права, оскільки умовами договору №168/00022191 від 02.02.2015р. передбачено обов`язок відповідача відшкодувати вартість контейнерів у випадку їх втрати в межах визначеної сторонами вартості.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.10.2021р. залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Гібріс ЛТД» до участі у справі №916/2546/21, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача; підготовче засідання відкладено на 01.11.2021 р.

12.10.2021р. до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх.№27036/21).

В судовому засіданні 01.11.2021р. представником відповідача надано клопотання (вх.№29025/21) про долучення до матеріалів справи додаткових документів та судом оголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі №916/2546/21 на 30 днів та відкладення підготовчого засідання у справі на 25.11.2021р., попередньо визначивши дату та час наступного судового засідання для розгляду справи по суті, а саме - "06" грудня 2021р., про що ухвалою суду від 01.11.2021р. було повідомлено ТОВ «Гібріс ЛТД», в порядку ст.120 ГПК України.

19.11.2021р. до суду від позивача надійшли пояснення до позовної заяви (вх.№31060/21).

В судовому засіданні 25.11.2021р. оголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи №916/2546/21 до розгляду по суті в засіданні суду на "06" грудня 2021 р., про що ухвалою суду від 25.11.2021р. було повідомлено ТОВ «МСТ» та ТОВ «Гібріс ЛТД», в порядку ст.120 ГПК України.

03.12.2021р. до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (вх.№32607/21).

В судовому засіданні 06.12.2021р. оголошено протокольну ухвалу про перерву в розгляді справи по суті до 23.12.2021р., про що ухвалою суду від 06.12.2021р. було повідомлено ТОВ «Гібріс ЛТД», в порядку ст.120 ГПК України.

14.12.2021р. до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (вх.№33791/21).

В судовому засіданні 23.12.2021р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити;

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в порядку ч.3 ст.216 ГПК України, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 06.12.2021р.

Представник третьої особи - ТОВ «Гібріс ЛТД» в жодне судове засідання не з`явився, письмових пояснень щодо заявленого позову не надав, про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду на юридичну адресу, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №30, сформованого судом, проте судові відправлення було повернуто поштою із відміткою у довідках поштової установи "адресант відсутній".

В судовому засіданні 23.12.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Згідно угоди про агентування від 07.08.2008р., укладеної між AP Moller Maersk/S та MEEA/S, позивач діє в якості генерального агента поточної комерційної діяльності «Мерск Лайн» на території України та Молдови.

02.02.2015р. між MEEA/S, як агент AP Moller Maersk/S чи будь-якого із її правонаступників, діюча під торговельною маркою Maersk Line та Safmarine (Перевізник), та ТОВ «МСТ» (Замовник), укладено договір №168/00022191 на транспортно-експедиторське обслуговування та перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

Згідно п. 1 договору, предметом цього договору є міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів Замовника та/або клієнтів Замовника у контейнерах Перевізника.

Згідно п.2.1 договору, перевізник приймає на себе зобов`язання здійснити на суднах Maersk Line та Safmarine (лінія) перевезення вантажів замовника в ISO-стандартних 20-ти, 40-а і/або 45-ти футових контейнерах відповідно до письмових інструкцій замовника (в тому числі он-лайн замовлення) на взаємно погоджених ставках, термінах і умовах через порт Іллічівськ (або інші порти) на/з будь-який порт (місце) вивантаження (призначення) або навантаження відповідно до розкладу лінії, а також надавати замовнику у тимчасове користування зазначені контейнери з вантажами замовника.

Згідно п. 2.3. договору, підставою для передачі контейнерів у тимчасове користування замовника є видане перевізником розпорядження, яке виписується перевізником на підставі письмового звернення замовника.

Згідно п. 3.1. договору, перевізник організовує, серед іншого, видачу порожніх контейнерів під завантаження замовнику.

Згідно п. 4.1. договору, замовник письмово повідомляє перевізнику про заплановану дату відвантаження і параметри вантажу, що відвантажується, не пізніше ніж за 7 днів до запланованого дня відвантаження.

Згідно п. 4.3. договору, у випадках не передбачених обставин замовник зобов`язаний зв`язатись з перевізником негайно

Згідно п. 6.1.1. договору, сторона, що залучила третю особу до виконання своїх зобов`язань за цим договором, несе перед іншою стороною договору відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цією третьою особою як за власні дії.

Згідно п. 6.1.2. договору, у випадку невиконання або неналежного виконання кожною із сторін своїх зобов`язань за цим договором, винна сторона має відшкодувати прямі збитки, які були понесені іншою стороною.

Згідно п. 6.4.1. договору, термін вільного користування починається з дати вивантаження контейнера з судна та закінчується датою повернення контейнера перевізнику порожнім. Час терміну вільного користування визначається діючим на цей період тарифом перевізника (надається на прохання).

Згідно п. 6.4.2. договору, замовник зобов`язується не передавати контейнери у користування та володіння третім особам без отримання попередньої письмової згоди перевізника. У будь-якому разі замовник має нести повну відповідальність за повернення контейнерів так, якби вони знаходились у його користуванні.

Згідно п. 6.4.3. договору, до спливу часу вільного використання контейнера замовник зобов`язаний повернути контейнери до стоку, станції, терміналу або іншого місця відповідно до інструкцій перевізника.

Згідно п. 6.4.5 договору, замовник зобов`язаний негайно письмово інформувати перевізника про повернення контейнерів до стоку, станції або іншого місця, зазначеного перевізником. Звіт про повернення контейнерів має містити такі дані: номер контейнера, станція відправлення, станція/термінал отримання, дата повернення, відповідний документ (CMR, ТТН та ін.). У разі якщо звіт про повернення не надано перевізнику в день повернення до станції, контейнер вважається не переданим перевізнику, замовник несе всі витрати, пов`язані з контейнером, до моменту надання письмового звіту. У такому разі дата отримання письмового звіту про повернення контейнера до стоку перевізника.

Згідно п. 6.5.1 договору, контейнер вважається остаточно втраченим у разі неповернення контейнера протягом 30 діб після закінчення терміну вільного користування.

Згідно п. 6.5.2 договору, у разі втрати/технологічної втрати контейнера замовник зобов`язується відшкодувати вартість у повному обсязі, що становить не більше: 40 DC 4620 USD, 40 HC - 4805 USD.

Згідно п. 7 договору, якщо інще прямо не передбачено цим договором, включно з додатками, цей договір підпорядковується умовам відповідного коносаменту перевізника. У разі будь-якої розбіжності між цим договором та умовами коносаменту перевізника, останній матиме переважну силу.

Попри зазначене вище, перевізник також уповноважений на власний розсуд обрати для цього договору: (І) право (закон) та юрисдикцію компетентного суду за основним місцезнаходженням замовника, чи місцезнаходженням будь-якої з його філій; (ІІ) право (закон) основного місцезнаходження замовника, чи будь-якої з його філій, та арбітраж у відповідності до такого права (закону).

Пунктами 9.1, 9.2 договору сторони передбачили, що даний договір набирає сили з моменту його підписання та буде діяти по 31 грудня 2015 року. Договір вважається автоматично продовженим на той же строк і на тих самих умовах у випадку, якщо за 30 днів до закінчення дії цього договору сторони в письмовій формі не повідомили один одного про свій намір відмовитися від продовження цього договору.

Згідно п. 9.4. договору, на кожне відправлення оформляється коносамент договір перевезення, відповідно до якого здійснюються морські перевезення й умовам якого буде віддаватися перевага. У випадку будь-якого протиріччя між умовами даного договору і коносамента, умови даного договору мають переважну силу.

17.07.2020р. між ТОВ "МСТ" (експедитор) та ТОВ "ГІБРІС ЛТД" (клієнт) укладено договір №170720 транспортного експедирування.

Предметом даного договору є виконання експедитором за плату, за дорученням та за рахунок клієнта транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з міжнародними та внутрішніми перевезеннями вантажів (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору особливі умови надання послуг за цим договором при здійсненні конкретного перевезення вантажу регулюються заявою, погодженою сторонами, у якій зокрема, зазначаються габарити та кількість місць вантажу, найменування та вид вантажу, перелік конкретних транспортно-експедиторських послуг, розмір плати Експедитора, пункт відправлення та призначення вантажу, маршрут переміщення вантажу, термін перевезення та інші погоджені сторонами умови.

Права та обов`язки Експедитора визначені розділом ІІ Договору, що в свою чергу включають: надання транспортно-експедиторських та інших супровідних послуг в порядку та обсязі встановленому цим Договором (п.п. 2.1.1 п.2.1. Договору); організація перевезення експортних, імпортних та транзитних вантажів на умовах, визначених даним Договором (п.п. 2.1.4 п.2.1. Договору); здійснення розрахунків з перевізниками, портами та іншими підприємствами, установами, організаціями для виконання своїх обов`язків за цим Договором (п.п. 2.1.5 п.2.1. Договору), в тому числі Експедитор має право укладати від свого імені договори і інші правочини з третіми особами, необхідні для виконання своїх зобов`язань за цим Договором (п.п. 2.2.2 п.2.2. Договору).

Відповідно п. п. 5.3.6. п. 5.3. Договору Клієнт (відповідач) несе відповідальність перед Експедитором за будь-яку шкоду, заподіяну через відсутність, недостатність або неправильність будь-яких даних чи документів або порушення інших умов Договору.

17.07.2020р. між ТОВ «МСТ» та ТОВ «Гібріс ЛТД» підписано заявку до договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення за маршрутом пгт. Калита, Київська обл. до Jebel Ali, United Arab Emirates експортно-імпортних вантажів з розміщенням у контейнерах типу 40 НС, 12 шт., відправлення морською лінією Maersk.

На підставі узгоджених сторонами умов договору та заявки, 17.07.2020р. було оформлено порожнє обладнання у кількості 12 40-футових контейнерів контейнерної лінії Маеrsk (букінг №204046848), відправлення: Південний, Україна до ОСОБА_1 , Об`єднані Арабські Емірати, депо порожніх контейнерів та термінал доставки поверненого обладнання «ТІС» (м. Південний, вул. Чапаєва, 50), дата видачі 27.07.2020р., дата повернення 09.08.2020р.

21-24 липня 2020 року на підставі букінгу №204046848 було здійснено вивезення з території Філії ЦТС "Ліски" АТ "Укрзалізниця" (ст. Київ-Ліски) 12Х40'НС порожніх контейнерів MRKU2382863; TCKU6407669; UETU5707111; MRSU3491542; ТСКU6803546; MRSU3231458; MRKU3192852; PONU7905608; TLLU5832967; ТСNU2816787; НАSU4367650; TCNU2570076, що підтверджується наявними в матеріалах справи ТТН, в яких замовником та перевізником вказано ТОВ «МСТ», вантажовідправник ТОВ «МТА Сервіс ЛТД».

У зв`язку із неповерненням ТОВ «Гібріс ЛТД» отриманих до завантаження контейнерів ТОВ «МТС», останнє звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до ТОВ «Гібріс ЛТД» про повернення майна 12 контейнерів HC та рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 23.03.2021р. позов задоволено; зобов`язано ТОВ "ГІБРІС ЛТД" повернути ТОВ "МСТ" 40-ка футові порожні контейнери у кількості 12 штук: MRKU2382863; TCKU6407669; UETU5707111; MRSU3491542; ТСКU6803546; MRSU3231458; MRKU3192852; PONU7905608; TLLU5832967; ТСNU2816787; НАSU4367650; TCNU2570076. Рішення набрало законної сили 23.04.2021р.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що спірні контейнери HC надавались відповідачу на умовах транспортного експедирування №170720 від 17.07.2020р., а ТОВ «Гібріс ЛТД» скасовано відправку запланованої експортної продукції, та спірні контейнери перебувають у останнього без достатньої правової підстави.

З метою встановлення місцезнаходження спірних контейнерів представником позивача було направлено ряд адвокатських запитів та листом від 03.06.2021р. за №Ліски/К-09/110 Філія ЦТС «Ліски» АТ «Укрзалізниця» повідомило, що у липні 2020р. з території філії було здійснено відвантаження порожніх контейнерів: MRKU2382863; TCKU6407669; UETU5707111; MRSU3491542; ТСКU6803546; MRSU3231458; MRKU3192852; PONU7905608; TLLU5832967; ТСNU2816787; НАSU4367650; TCNU2570076. Одержувачем зазначених контейнерів по ст. Київ-Ліски виступило ТОВ «МТА Сервіс ЛТД», відвантаження контейнерів проведено силами ТОВ «МТА Сервіс ЛТД» згідно поданих одержувачем товарно-транспортних накладних на автотранспорт перевізника ТОВ «МСТ». Після відвантаження зазначені контейнери на територію філії ЦТС «Ліски» АТ «Укрзалізниця» не повертались.

Листом від 25.06.2021р. № 2506/2 ТОВ «МСТ» у відповідь на адвокатський запит повідомило, що на умовах заявки, ТОВ «Гібріс ЛТД» повинен був завантажити партію контейнерів вантажем (висівки пшеничні) та повернути завантажені контейнери на станцію Київ-Ліски для подальшого оформлення та направлення через Морський торгівельний порт «Южний» за місцем призначення, а саме Jebel Ali, United Arab Emirates.

12.08.2020р. від ТОВ «Гібріс ЛТД» надійшла інформація, що відправка запланованої експортної продукції скасовується, а тому останній повертає порожні контейнери на термінал станція Київ-Ліски, в термін до 22.08.2020р., однак в зазначений термін контейнери не були повернуті ТОВ «Гібріс ЛТД» в розпорядження лінії Maersk на територію філії ЦТС «Ліски» АТ «Укрзалізниця» (ст. Київ-Ліски). Незважаючи на постійні запити ТОВ «МСТ» про стан та місцезнаходження обладнання 12Х40 НС, ТОВ «Гібріс ЛТД» так і не повідомило про точне місцезнаходження контейнерів та про дату їх повернення, однак повідомило, що утримуватиме контейнери доки не будуть сплачені додаткові витрати, які начебто, виникли у ТОВ «Гібріс ЛТД», що і стало в подальшому підставою для звернення ТОВ «МСТ» до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення.

Окрім цього, ТОВ «МСТ» повідомило, що йому стало відомо, що замість смт. Калита, Київської області (як було зазначено в заявці), контейнери були доставлені ТОВ «Гібріс ЛТД», без повідомлення ТОВ «МСТ», в м. Кагарлик Київської області, та, зі слів водіїв, повинні були знаходитись за місцем їх вивантаження на території складського комплексу ТОВ «Науково-навчальна база Боярське мисливсько-дослідне господарство», куди директор ТОВ «МСТ» прибув особисто 01.09.2020р., однак контейнерів не виявив, а зі слів директора ТОВ ««Науково-навчальна база Боярське мисливсько-дослідне господарство» С.А. Логвиненко з`ясувалось, що контейнери були доставлені на територію товариства в період з 21 по 24.07.2020р., планувалось їх завантаження експортною продукцією, але завантаження було скасовано та близько через 7 днів контейнери були вивезені у невідомому напрямку.

Листом від 18.06.2021р. за вих.№1806/01 ТОВ «ТІС-контейнерний термінал» у відповідь н адвокатський запит адвоката позивача повідомило, що 9 контейнерів з 12 згідно запиту були відвантажені з імпортом та на термінал не повертались за період червень-липень 2020р., інші три контейнери на територію терміналу не заходили, інших дій з вказаними контейнерами за період з 2020 по 2021р. не відбувалось.

Протягом 03.11.2020р. - 09.11.2020р. позивачем на ім`я відповідача виставлено рахунки на сплату:

- №88 на відшкодування за втрачене обладнання - контейнер №PONU7905608 в розмірі 1968,00 дол. США;

- № на відшкодування за втрачене обладнання контейнер №TCNU2570076 в розмірі 3982,00 дол. США;

- № на відшкодування за втрачене обладнання контейнер №TLLU5832967 в розмірі 3969,00 дол. США;

- № на відшкодування за втрачене обладнання контейнер №TCKU6407669 в розмірі 3969,00 дол. США;

- № на відшкодування за втрачене обладнання контейнер №TCKU6803546 в розмірі 3969,00 дол. США;

- № на відшкодування за втрачене обладнання контейнер №TCNU2816787 в розмірі 3982,00 дол. США;

- № на відшкодування за втрачене обладнання контейнер №MRKU2382863 в розмірі 3956,00 дол. США;

- № на відшкодування за втрачене обладнання контейнер №MRKU3192852 в розмірі 3656,00 дол. США;

- № на відшкодування за втрачене обладнання контейнер №MRSU3231458 в розмірі 3982,00 дол. США;

- № на відшкодування за втрачене обладнання контейнер №MRSU3491542 в розмірі 3982,00 дол. США;

- № на відшкодування за втрачене обладнання контейнер №HASU4367650 в розмірі 3956,00 дол. США;

- № на відшкодування за втрачене обладнання контейнер №UETU57071111 в розмірі 3969,00 дол. США;

Обґрунтовуючи розрахунок відшкодування за втрачені контейнери, позивач, в розрахунку від 13.08.2021р. №452 пояснює, що згідно з внутрішніми правилами лінії Maersk вартість контейнерів та сума відшкодування контейнера визначається в залежності від ціни контейнера та року виробництва, відповідно до затверджених ставок: 2000-2010 роки виробництва 1968 дол. США, 2011-2015 роки виробництва 3 656 дол. США, 2016-2017 роки виробництва 3982 дол. США, 2018-2021 роки виробництва 3 969 дол. США.

Згідно вимоги від 20.04.2021р. №202104681 ТОВ «Міжнародна юридична служба ІНТЕРЛІГАЛ» в інтересах позивача вимагало сплатити заборгованість за втрату контейнерів в загальному розмірі 44 427 дол. США.

Листом за вих. №1805/3 від 18.05.2021р. відповідач повідомив позивача про отримання вимоги 20.04.2021р., відсутність доказів, які б підтверджували викладені у вимозі обставини щодо сплати заборгованості.

Зважаючи на неповернення відповідачем контейнерів протягом встановленого строку (до 08.09.2020р.) протягом більш як 30 діб після закінчення терміну користування (п. 6.5.1. договору), та невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування вартості втрачених контейнерів відповідно до п. 6.5.2. договору, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача 44 427 дол. США. вартості втрачених контейнерів.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України, іноземні суб`єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і суб`єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно до ст.3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" (пункт 1 частини 1 статті 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Так, судом встановлено, що 02.02.2015р. між MEEA/S, як агент AP Moller Maersk/S чи будь-якого із її правонаступників, діюча під торговельною маркою Maersk Line та Safmarine (Перевізник) та ТОВ «МСТ» (Замовник), укладено договір №168/00022191 на транспортно-експедиторське обслуговування та перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

В межах вказаного договору відповідачем оформлено замовлення №204046848 від 17.07.2020р. на отримання у позивача 12 40-футових контейнерів з розрахунковою датою повернення контейнерів на «ТІС» (м. Південний, вул. Чапаєва, 50) в строк до 09.08.2020р.

Як встановлено рішенням Господарського суду Кіровоградської області у справі №912/3864/20 від 23.03.2021р., вказаний букінг №204046848 оформлено ТОВ «МСТ» в інтересах ТОВ «Гібріс ЛТД» на виконання укладеного між останніми договору транспортного експедирування №170720 від 17.07.2020р. та в період 21-24 липня 2020 року ТОВ «Гібріс ЛТД» вивезло контейнери MRKU2382863; TCKU6407669; UETU5707111; MRSU3491542; ТСКU6803546; MRSU3231458; MRKU3192852; PONU7905608; TLLU5832967; ТСNU2816787; НАSU4367650; TCNU2570076.

Окрім цього, судом встановлено, що оскільки спірні контейнери надавались ТОВ «Гібріс ЛТД» на умовах договору транспортного експедирування №170720 від 17.07.2020р., а ТОВ «Гібріс ЛТД» скасовано відправку запланованої експортної продукції, то наразі вказані вище контейнери перебувають у відповідача без достатньої правової підстави.

Таким чином, встановлені вказаним рішенням обставини неповернення спірних контейнерів відповідачу є преюдиційними в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Зважаючи на викладене, обґрунтованими є доводи позивача про неповернення відповідачем спірних контейнерів до встановленого сторонами в замовленні №204046848 строку до 09.08.2020р.

При цьому, п. 6.4.3. договору №1 від 02.02.2015р. сторони погодили, що до спливу часу вільного використання контейнера замовник зобов`язаний повернути контейнери до стоку, станції, терміналу або іншого місця відповідно до інструкцій перевізника.

З огляду на викладене, спірні відносини не відповідають правовій категорії відшкодування збитків, а регулюються нормами зобов`язального права; заявлена позовна вимога відповідає передбаченому пунктом 5 частини 2 ст. 16 ЦК України способу захисту права - примусове виконання обов`язку в натурі, а не пункту 8 (відшкодування збитків).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 6.5.1 договору, контейнер вважається остаточно втраченим у разі неповернення контейнера протягом 30 діб після закінчення терміну вільного користування.

Таким чином, надані відповідачу контейнери мали бути повернуті позивачу до 09.08.2020р., разом з тим, як встановлено судом та не заперечується жодною із сторін, до закінчення строку вільного користування - до 09.08.2020р. контейнери позивачу не були повернуті та вважаються остаточно втраченими в розумінні п. 6.5.1. укладеного між сторонами договору.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно п. 6.5.2 договору, у разі втрати/технологічної втрати контейнера замовник зобов`язується відшкодувати вартість у повному обсязі, що становить не більше: 40 DC 4620 USD, 40 HC - 4805 USD.

Таким чином, сторонами погоджено обов`язок та межі відшкодування перевізником вартості втраченого обладнання, розмір відшкодування за втрачені контейнери: MRKU2382863; TCKU6407669; UETU5707111; MRSU3491542; ТСКU6803546; MRSU3231458; MRKU3192852; PONU7905608; TLLU5832967; ТСNU2816787; НАSU4367650; TCNU2570076 згідно наданого позивачем розрахунку складає 44 427 дол. США, разом з тим, як встановлено судом, вартість втрачених контейнерів в порушення вимог п. 6.5.1, 6.5.2. відповідачем не відшкодована на користь позивача.

З огляду викладене та враховуючи, що відповідач вартість втрачених контейнерів не відшкодував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування відповідачем 44 427 доларів США є доведеними, обґрунтованими, законними, а відтак належать до задоволення.

При цьому, суд зауважує, що при наданні оцінки доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання щодо доцільності надання правової оцінки іншим доводам сторін, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши повно, всебічно та об`єктивно правовідносини, що виникли між сторонами, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача вартості втрачених контейнерів в розмірі 44 427 доларів США, що є підставою для задоволення позову.

При цьому, при вирішенні питання щодо стягнення боргу в іноземній валюті, господарським судом на підставі ч.3 ст.236 ГПК України враховується висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019р. у справі №373/2054/16-ц, згідно з яким як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Враховуючи задоволення позовних вимог, керуючись ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МСТ» (65016, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд.71, офіс 217, ) на користь компанії МЕЕ A/S (MEE A/C) (Данія, Копенгаген, вул. Еспланаден, 50, ДК-1263) вартість втрачених контейнерів в розмірі 44 427 (сорок чотири тисячі чотириста двадцять сім) доларів США та 17 756 (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2021 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко