ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/770/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

Секретар судового засідання Потребенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Ресурс-Холдинг" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 8, офіс №33/3)

про стягнення 3 194 755,53 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Подуфалова І.В. - в порядку самопредставництва;

від відповідача: Яценко С.А. - ордер АІ №1137065 від 29.07.2021 (в режимі відеоконференції)

1. Історія справи.

У березні 2019 року Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Ресурс-Холдинг" про стягнення 3 194 775,53 грн, з яких: 2 638 899,77 грн основного боргу, 377 309,82 грн пені, 45 931,88 грн 3 % річних та 132 634,06 грн втрат від інфляції, які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 17.08.2017 №17/177-о/д.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.03.2020, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021, позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" на користь ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" основну заборгованість у сумі 2 015 119,34 грн, пеню у сумі 301 422,78 грн, інфляційні нарахування у сумі 120 348,99 грн, 3% річних у сумі 34 348,34 грн, у решті позовних вимог відмовлено.

Судові рішення в частині часткового задоволення позову мотивовано тим, що на порушення вимог чинного законодавства та умов договору відповідач не надав суду належних доказів про виконання в повному обсязі своїх зобов`язань щодо відшкодування позивачеві вартості витрат на утримання орендованого нерухомого майна та наданих комунальних послуг у встановлений строк, отже, наявний борг, а також пеня, проценти річних та втрати від інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання підлягають стягненню на користь позивача.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 01.06.2021 касаційну скаргу ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 17.03.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 у справі № 916/770/19 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Скасовуючи попередні судові рішення і направляючи дану справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив наступне:

- за своєю правовою природою укладений між сторонами договір має ознаки договору про безоплатне надання послуг, в той же час, враховуючи положення ст.904 ЦК України замовник зобов`язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору; тягар доведення відповідності понесених витрат, необхідних для виконання договору, лежить на виконавцеві;

- суди першої та апеляційної інстанцій не надали жодної оцінки доводам відповідача про те, що сума, яка підлягає сплаті, зазначена в наданих позивачем актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунках, є фіксованою та незмінною 202 992,29 грн, що фактично не відповідає умовам пункту 4.2 договору, та як наслідок, суперечить положенням статей 629, 904 ЦК України.

- за відсутності у матеріалах справи доказів про понесені витрати та обсяг спожитих послуг, колегія суддів вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позовних вимог;

- необхідним є дослідження питання про фактичне використання Підприємством орендованого Товариством державного нерухомого майна, з урахуванням укладання між позивачем, відповідачем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області 29.11.2017 трьохсторонню Угоду про співробітництво; дослідження такого питання безпосередньо впливає на обсяг фактично понесених витрат і спожитих послуг, оскільки за Угодою Товариство звільнялося від здійснення відшкодування витрат позивачу на утримання офісних приміщень до моменту їхнього фактичного звільнення;

- суди попередніх інстанції не застосували стандарт доказування "вірогідності доказів", зокрема щодо факту недоведеності фактично понесених витрат і спожитих послуг;

- з урахуванням системного аналізу змісту статей 629, 904 ЦК України колегія суддів дійшла висновку, що норми права у подібних правовідносинах слід застосовувати таким чином: за умови укладення сторонами договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, орендар має відшкодувати балансоутримувачу суми фактичних витрат, які поніс останній у зв`язку з обслуговуванням та утриманням орендованого майна. Тягар доведення відповідності понесених балансоутримувачем фактичних витрат, необхідних для виконання договору, покладається на балансоутримувача.

25.06.2021 здійснено повторний автоматичний розподіл справи №916/770/19, за результатами якого справу розподілено судді Господарського суду Одеської області Щавинській Ю.М.

Ухвалою суду від 30.06.2021 суддею Щавинською Ю.М. прийнято справу №916/770/19 до свого провадження зі стадії відкриття провадження по справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на "02" серпня 2021 року о 16:30.

02.08.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про виклик та допит виконавчого директора ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" Нарушева Рафаеля Равіловича в якості свідка (т.7 а.с.40-41).

02.08.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання, згідно якого останній просив суд відкласти підготовче засідання та надати час для врегулювання спору мирним шляхом.

В судове засідання в режимі відеоконференції з`явився представник відповідача, який проти відкладення підготовчого засідання не заперечував. Протокольною ухвалою судом було задоволено клопотання позивача та відкладено підготовче засідання на 30.08.2021 о 12:30. Клопотання про виклик свідка судом було залишено відкритим.

Про відкладення підготовчого засідання позивача було повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

В судове засідання 30.08.2021 з`явився представник позивача. Відповідач до суду не з`явився, водночас, від останнього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю направити до суду повноважних представників підприємства (т.7 а.с.53-54).

Представник відповідача не заперечував проти відкладення підготовчого засідання та зазначив, що наразі проводяться переговори щодо мирного врегулювання спору.

Протокольною ухвалою судом було відмолено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його необґрунтованістю. Протокольною ухвалою судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 15.09.2021 о 10:30, про що позивача повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

14.09.2021 до суду від ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи заяви свідка (т.7 а.с.86-89) та клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване необхідністю надання часу для врегулювання спору мирним шляхом (т.7 а.с.92).

Аналогічне клопотання про відкладення розгляду справи надійшло 15.09.2021 від Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (т.7 а.с.94). Крім того в якості додатків до вказаного клопотання позивачем також надано суду копію протоколу спільної наради керівництва ДП "МТП "Чорноморськ" з представниками ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг", ТОВ "Оліс Ресорсіз", ТОВ "Логістік Оіл", яка відбулась 11.08.2021 (т.7 а.с.96-100).

В судове засідання 15.09.2021 представники сторін не з`явились.

Ухвалою суду від 15.09.2021, враховуючи нез`явлення представників сторін у судове засідання, підготовче засідання було відкладено на 27.09.2021 о 12:15.

24.09.2021 до суду від ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" надійшло клопотання, згідно якого останній просив суд відкласти підготовче засідання для завершення процесу мирного врегулювання спору. Відповідач також зазначив, що наявність тривалих переговорів сторін з приводу врегулювання спору мирним шляхом та відкладення у зв`язку з цим розгляду справи не може вважатися порушенням права позивача на розгляд справи протягом розумного строку.

Аналогічне клопотання надійшло 27.09.2021 від Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ". Позивач також зазначив, що вихід за межі процесуального строку розгляду даної справи не може бути розцінений як порушення права на розгляд справи протягом розумного строку, оскільки ініціатива щодо відкладення розгляду справи та укладання мирової угоди є обопільною.

Ухвалою суду від 27.09.2021 було відкладено підготовче засідання по справі №916/770/19 на 20.10.2021 о 16:00.

20.10.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що не завершилась стадія врегулювання спору мирним шляхом.

В судове засідання 20.10.2021 в режимі відеоконференції з`явився представник відповідача, який підтвердив процес врегулювання спору мирним шляхом та проти відкладення підготовчого засідання не заперечував.

Протокольною ухвалою судом було задоволено клопотання позивача та відкладено підготовче засідання на 17.11.2021 о 15:30, про що ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

17.11.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що 17.11.2021 відбуватиметься вакцинація працівників підприємства. В якості додатків до такого клопотання позивачем надано суду лист заступника директора з економіки та фінансів від 16.11.2021 №462/05-19 з додатками з обґрунтуванням щодо понесених позивачем витрат та обсягів спожитих послуг (т.7 а.с.126-161).

В судове засідання 17.11.2021 в режимі відеоконференції з`явився представник відповідача. Суд визнав поважною причину неявки позивача, проте, дійшов висновку про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 06.12.2021 о 15:30, про що було винесено відповідну протокольну ухвалу.

Про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті відповідача повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

03.12.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи, на вирішення якої останній просив поставити наступні питання:

- чи підтверджується документально фактичні витрати ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ", понесені при виконанні договору №17/177-о/д від 17.08.2017 в період січень 2018 - січень 2019 років у розмірі 2 199 083,14 грн;

- в якій сумі документально підтверджуються фактичні витрати ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ", понесені при виконанні договору №17/177-о/д від 17.08.2017 в період січень 2018 - січень 2019 років.

Крім того 03.12.2021 позивач також подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи службового листа заступника директора з економіки та фінансів №478/05-19 від 29.11.2021 з додатками, в якому також просив поновити строк для подання до суду доказів.

У вказаних клопотаннях, які надійшли до суду 03.12.2021 позивач також наголошував, що ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" вже клопотало про призначення експертизи шляхом подання відповідного клопотання від 17.11.2021.

У судовому засіданні 06.12.2021 представник позивача знову наголосив, що ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" 17.11.2021 було надіслано клопотання про призначення експертизи поштовим зв`язком. Судом було повідомлено сторонам по справі, що за наслідком відстеження поштового відправлення з клопотання про призначення експертизи від 17.11.2021 №1799/06-23 за №903 судом на сайті Укрпошта було встановлено, що таке клопотання було прийнято поштою 03.12.2021.

Крім того у вказаному судовому засіданні судом протокольною ухвалою було поновлено позивачу строк на подання клопотання про залучення до матеріалів справи доказів та прийнято до розгляду таке клопотання.

Розглянувши клопотання позивача про призначення у справі експертизи, суд відмовив у його задоволенні.

Суд виходив з того, що відповідно до вимог ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ст.182 ГПК України у підготовчому засіданні суд серед іншого вирішує питання про призначення експертизи. Таким чином питання про призначення судової експертизи вирішується на стадії підготовчого засідання.

Згідно із ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом

Згідно із ч.1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В даному випадку клопотання про призначення експертизи заявлено позивачем вже після закриття підготовчого провадження. При цьому позивачем жодним чином не обґрунтовано причин неможливості подання експертного висновку самостійно чи заявлення відповідного клопотання у підготовчому засіданні, строк якого судом продовжувався у зв`язку із поданням в тому числі позивачем клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку із наміром сторін на врегулювання спору та не заявлено клопотання про поновлення строку на подання клопотання про призначення експертизи.

Суд також враховує, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, суд також враховує, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що суду слід виходити з того, що призначення судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заявляючи вказане клопотання та надаючи документи, які, за думкою відповідача, мають досліджуватися експертом, відповідач, фактично, намагається підтвердити обґрунтованість сум, вказаних у виставлених рахунках. Водночас, питанням того, що має бути досліджено судом, була надана правова оцінка судом касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення експертизи.

Крім того, судом протокольною ухвалою також було відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідка, оскільки відповідачем жодним чином не обґрунтовано, яким саме доказам суперечать обставини, викладені свідком у заяві.

Вислухавши вступні слова представників сторін судом було оголошено перерву при розгляді справи по суті до 20.12.2021 о 15:00.

07.12.2021 до суду надійшло клопотання позивача про призначення експертизи, датоване 17.11.2021 за №1799/06-23, яке було залишено судом без розгляду.

Дослідивши докази у справі судом оголошено перерву при розгляді справи по суті до 24.12.2021 о 12 год. 20 хв.

У судовому засіданні 24.12.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, у задоволенні позову просив суд відмовити.

2. Позиція учасників справи.

2.1. Доводи Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ".

31.07.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ "Еко-Ресур-Холдинг" укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності. Орендовано майно загальною площею 20 020,10 кв. м, за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, 72, 73, що обліковується на балансі ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ".

Майно прийнято орендарем 07.08.2017 згідно акту приймання-передавання державного нерухомого майна.

З моменту передачі майна відповідач вступив у строкове платне користування майном, внаслідок чого у нього виникли зобов`язання за договором оренди.

Виникнення таких зобов`язань відповідачем визнається, зокрема, ТОВ "Еко-Ресурс- Холдинг" без жодних заперечень у повному обсязі сплачуються орендні платежі з моменту виникнення зобов`язань і до теперішнього часу.

При цьому, відповідач не звертався до орендодавця з пропозиціями про звільнення від внесення орендної плати протягом періоду неможливості, на думку орендаря, користування орендованим майном, отже відповідачем не доведено існування перешкод у використанні ним орендованого нерухомого майна за цільовим призначенням з незалежних від нього причин.

На виконання умов договору оренди відповідач був зобов`язаний здійснювати витрати пов`язані з утриманням орендованого майна, а протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг".

На виконання п.5.15 договору оренди, 17.08.2017 між ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" та ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17/177-о/д, відповідно до якого ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" виконує обслуговування та експлуатацію державного нерухомого майна, а саме: частину нежитлових приміщень адміністративно-побутової будівлі (інв. № 4081, реєстровий № 01125672.2РАЯИЮК0726), площею 738,20 кв.м.; будівлю складу № 24 (інв. № 4083, реєстровий № 01125672.2РАЯИЮК0728) з рампою та навісом площею 11549,70 кв.м.; мостіння, що прилягає до складу №24, площею 7732,00 кв.м., за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, 72, 73, що обліковується на балансі ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ", а орендар відшкодовує витрати Балансоутримувача на обслуговування та експлуатацію майна.

Даний Договір набув чинності від дня його укладання сторонами та діє протягом строку дії Договору оренди нерухомого майна від 31 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Голубенко О.М. в реєстрі нотаріальних дій № 509 від 31 липня 2017 року (обліковий номер РВ ФДМ України по Одеській області 02, реєстраційний номер Балансоутримувача № 17/173- о/д), а саме до 31 липня 2032 року.

Розділом 4 встановлено ціну договору згідно калькуляцій: 49,90 грн - вартість відшкодування експлуатаційних витрат на утримання 1 кв.м. адміністративно-побутової будівлі у місяць; 3,37 грн - вартість утримання 1 кв.м. мостіння у місяць; 9,20 грн - вартість відшкодування експлуатаційних витрат на утримання 1 кв.м. будівлі складу №24 з рамою та навісом в місяць.

Розрахунок вартості за водопостачання, водовідведення та споживання електроенергії визначається за діючими у балансоутримувача тарифами на час спожитих послуг.

На виконання умов договору, позивачем надано відповідачу комунальні послуги та виконано роботи з обслуговування та утримання приміщення, за результатами наданих послуг оформлено акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та виставлено відповідні рахунки. Зазначені рахунки та акти отримано уповноваженими представниками відповідача під підпис, проте вказані рахунки ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" не сплатило до теперішнього часу.

При цьому, ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на адресу ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" направлялася претензія № 43/06-24 1933 від 03.07.2018, яка залишилась без задоволення.

Щодо посилання відповідача на текст угоди про співробітництво в галузі соціально-трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень договору оренди державного нерухомого майна, укладеного 31.07.2017, позивач зазначає, що угода про співробітництво не встановлює факт передачі приміщень позивачу, оскільки не є актом (документом про передання будівлі) у розумінні ст.759 Цивільного кодексу України; угода про співробітництво не зобов`язує позивача як таку особу, що нібито займає орендовані приміщення звільнити такі приміщення, угода декларує позицію сторін щодо тієї особи яка забезпечить звільнення приміщень у разі їх можливого зайняття сторонніми предметами; угода про співробітництво жодним чином не є домовленістю сторін про припинення зобов`язань орендаря з відшкодування вартості витрат балансоутримувача, оскільки не є додатковою угодою до Договору № 17/177-о/д.

Не погоджуючись із твердженням ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" щодо дискримінаційного характеру умов договору № 17/177-о/д від 17.08.2017 для відповідача, ДП "МТП "Чорноморськ" зазначає, що нормами законодавства передбачена процедура погодження договору, а також можливість розгляду спорів, що виникають при укладанні договору у судовому порядку. Однак, ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" заперечення щодо умов проекту договору не надсилались, протокол розбіжностей не складався. Договір складено і підписано при повному розумінні сторонами його умов та термінології, про що свідчить п. 9.3. договору.

Окрім того оскарження окремих положень договору не є предметом зазначеного спору. Незгода відповідача з окремими положеннями, або з усім договором не може бути підставою, що звільняє відповідача від зобов`язань з виконання договору.

Розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються Балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні та інші послуги Балансоутримувача. При цьому, ДП "МТП "Чорноморськ" укладено ряд договорів щодо надання послуг з обслуговування будівель на 4 терміналі, що здаються в оренду ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг", за якими позивач регулярно сплачує рахунки, що підтверджується копіями платіжних доручень.

Обставина визнання відповідачем факту надання послуг, вручення актів та наявності заборгованості підтверджується листом відповідача за №77 від 06.07.2018.

Отже, ДП "МТП "Чорноморськ" виконує весь комплекс робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням орендованих приміщень, у тому числі Орендарю і його працівникам (п. 2.1.1. Договору), а також надає комунальні послуги за діючими розцінками та тарифами (п. 2.1.2 Договору), в той же час відповідачем визнається факт надання таких послуг та отримання рахунків та актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг), що підтверджує наявність прострочення виконання зобов`язання за договором.

2.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Ресурс-Холдинг".

У ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" відсутні зобов`язання з оплати нарахованих позивачем сум по договору про відшкодування витрат балансоутрмувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17/177-о/д від 17.08.2017, а позивачем не доведено фактичне виконання умов договору та надання послуг відповідачу, документально не підтверджено понесені ним витрати на утримання території.

За своєю правовою природою договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю має компенсаційний характер, тобто передбачає відшкодування орендарем суми реальних витрат, які поніс балансоутримувач у зв`язку з обслуговуванням та утриманням майна. В той же час, сума Договору є орієнтованою (розрахунковою) та залежить від обсягу спожитих послуг, у тому числі визначених за приладами обліку та розміру діючих тарифів.

В порушення положень п.2.2.3 договору позивачем не надавались, а відповідачем не погоджувались калькуляції, в яких відображався би обсяг наданих послуг, як це визначено п. 4.2 Договору.

Позивачем фактично не надавались послуги з обслуговування території ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" та не було понесено жодних витрат як балансоутримувача орендованої території, а тому у відповідача відсутні зобов`язання з оплати сум, які просить стягнути позивач.

Відповідачем не отримувались і не підписувались Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг), а позивачем надані до суду акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) підписані лише з його сторони, та не надано доказів їх надсилання відповідачу.

ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" неодноразово зверталось до позивача з листами № 12 від 21.09.2017, № 17 від 09.10.2017, № 26 від 17.11.2017, № 07 від 17.01.2018, № 22 від 13.02.2018, № 58 від 11.05.2018, № 77 від 06.07.2018, № 78 від 06.07.2018, № 83 від 11.07.2018, № 85 від 11.07.2018, № 89 від 20.07.2018, № 115 від 27.09.2018 щодо невідповідності обсягу наданих послуг і проханнями надати детальну розшифровку всіх експлуатаційних витрат, понесених позивачем на утримання предмету оренди, і розмір комунальних послуг, надати обґрунтування розрахунку статей калькуляцій, переглянути тарифи, передбачені договором та внести зміни в договір. Вказані листи залишились без відповіді зі сторони ДП "МТП "Чорноморськ" і без задоволення.

ДП "МТП "Чорноморськ" було надано лише калькуляції вартості відшкодування витрат з утримання орендованого майна, підписані лише позивачем і не узгоджені з відповідачем, за період 6 місяців 2017 року, тобто до моменту підписання договорів оренди та відшкодування витрат. Калькуляції за 2018 та 2019 роки позивачем взагалі не надавалися.

Нараховані ДП "МТП "Чорноморськ" платежі не відповідають дійсному обсягу послуг, а є лише арифметичною похідною із співвідношення загальних витрат минулого періоду ДП "МТП "Чорноморськ" на утримання нерухомості, площам орендованого товариством майна.

Так включення до калькуляції витрат на ремонт (п.2.5. калькуляцій), обслуговування воріт складу (п. 2.10 калькуляції з утримання вантажного складу), постачання та знос (п. 2.4. калькуляцій), що відповідно до п.п. 5.8., 5.11. договору оренди несуться орендарем (відповідачем), а не позивачем - є безпідставними.

До калькуляцій з утримання виробничих ділянок включено такі статті як освітлення території (п.2.9. калькуляції з отримання виробничих ділянок), водопостачання та водовідведення (п.2.12 калькуляції з отримання виробничих ділянок), проте не надано показників лічильників вказаних ділянок

Дані витрати, зокрема, освітлення та електропостачання компенсуються за показниками лічильників, що фіксують вказані витрати по території та об`єктам, що орендуються товариством відповідно до договору оренди.

Відповідачем було встановлено лічильники, а позивачем в свою чергу окремо виставлено акти здачі-прийняття робіт, рахунки на оплату електропостачання, які відповідачем були оплачені.

Необґрунтованим також є нарахування витрат на утримання території та об`єктів оренди, оскільки позивачем на надаються послуги з перевезення та комунальні послуги місць загального користування; витрат на службу безпеки і охорони порту, так як відповідачем самостійно здійснюється охорона орендованих територій, що підтверджується договорами про надання охоронних послуг, укладеними між ТОВ "Еко-Ресурс-Холдиніг" та ТОВ "ПІРАНЬЯ+" № 1/18 від 01.01.18; № 25/18 від 01.06.18; № 32/18 від 01.07.18; № 39/18 від 01.10.18; № 1/Е від 01.01.19 з рахунками-фактурами, банківськими виписками та актами надання послуг.

Витрати ОП та ТБ, витрати на утримання СГГ, витрати на утримання ВКТ, витрати з утримання адмін.-побут. будівлі та складу; з утримання виробничих ділянок, обслуговування пожежної сигналізації, вивіз сміття та деретизація (п. 2.11. калькуляції з утримання виробничих ділянок) здійснювались самостійно відповідачем. Позивачем не надавались жодні послуги, пов`язані з обслуговуванням та утриманням орендованих приміщень, тому у ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" відсутні обов`язки з оплати послуг, які фактично не надавались.

Умови договору №17/177-о/д від 17.08.2017 були дискримінаційними для відповідача, оскільки останній був позбавлений можливості вносити свої зміни до даного договору чи розірвати його у зв`язку з невиконанням позивачем своїх обов`язків, оскільки це стане підставою для розірвання основного договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 31.07.2017, що фактично призведе до зупинення господарської діяльності ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг".

Крім того, 29.11.2017 між ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" та ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" і профспілками ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" було укладено Угоду про співробітництво в галузі соціально-побутових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, укладеного 31.07.2017.

Відповідно до п.3.4 вищезазначеної Угоди про співробітництво Порт забезпечує звільнення офісних приміщень та складу, які є предметом договору оренди та забезпечує звільнення Підприємства від здійснення відшкодування витрат Порту та утримання офісних приміщень до моменту їхнього фактичного звільнення Портом.

ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" неодноразово зверталось до ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" з листами № 17 від 09.10.2017, № 33 від 08.12.2017, № 07 від 17.01.2018, № 19 від 26.01.2018, № 22 від 13.02.2018 щодо звільнення частини орендованих приміщень, а саме: нежитлових приміщень адміністративно-побутової будівлі площею 738,20 кв.м. (офісів), які займаються співробітниками Порту, і не використовуються в господарській діяльності ТОВ «Еко-Ресурс- Холдинг»; очищення прилеглої території складу (площею 426,80 кв.м.) від такелажного обладнання Четвертого терміналу Порту, проте всі вимоги відповідача залишаються без відповіді та без задоволення.

На думку відповідача, оскільки офісні приміщення використовуються позивачем у власних цілях і фактично не передані відповідачу, у ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" відсутні зобов`язання перед ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" щодо відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг по договору № І17/177-о/д від 17.08.2017 в частині відшкодування вартості експлуатаційних витрат на утримання адміністративно-побутової будівлі (офісів) 738,40 кв.м. та приміщення адміністративно-побутового призначення площею 426,80 кв.м., які є складовою частиною будівлі складу.

Оскільки позивачем фактично послуги за договором №17/177-о/д від 17.08.2017 не надавались, з огляду на що у відповідача відсутня будь-яка заборгованість, підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат також відсутні.

Підписання акту приймання-передачі державного нерухомого майна, що обліковується на балансі ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" до договору оренди від 31.07.2017, не відображає факту зайнятості орендованих приміщень Балансоутримувачем, а підтвердження цього факту є укладення Угоди про співробітництво в галузі соціально-побутових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди від 31.07.2017.

3. Фактичні обставини, встановлені судом.

31.07.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Ресурс-Холдинг" (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №17/173-о/д (т.1 а.с.21-30), відповідно до п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: частину нежитлових приміщень адміністративно-побутової будівлі (інв. № 4081, реєстровий №1125672.2.РАЯИЮК0726) та будівлю складу № 24 (інв. № 4083, реєстровий №1125672.2.РАЯИЮК0728) з рампою та навісом, відкритий майданчик (мостіння), що прилягає до складу № 4, загальною площею 20 020,10 м2, розташованого за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, 72, 73, що обліковується на балансі ДП "МТП" "Чорноморськ", вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, яку було проведено ТОВ "Експертне агентство "Укрконсалт" станом на 31.01.2017, та становить 71 786 325,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. договору майно передано в оренду з метою: розміщення вантажно-складського комплексу (розміщення офісів 738,40 кв.м., складів та інше використання нерухомого майна 19 281,70 кв.м.).

За умовами п.2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна.

Пунктом 2.1.1. договору орендодавець та орендар погодили, що акт приймання-передавання підписується сторонами не пізніше 2 (двох) робочих днів після отримання авансового платежу орендної плати за 12 місяців (13 848 000 грн), який вноситься протягом 5 банківських днів після підписання договору оренди .

За умовами зазначеного договору оренди орендар зобов`язався: забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки (пункт 5.8); здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю. Компенсація витрат зі сплати податку на землю здійснюється орендарем відповідно до вимог чинного законодавства (пункт 5.15).

Згідно п. 10.1. договору останній укладено строком на 15 років, що діє з 31.07.2017 до 31.07.2032 включно.

Орендоване державне нерухоме майно, що обліковується на балансі ДП "МТП" "Чорноморськ", було передано відповідачу від орендодавця за актом приймання-передавання від 07.08.2017, підписаним орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем.

17.08.2017 між Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Ресурс-Холдинг" (орендар) було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17/177-о/д (т.1 а.с.36-40), відповідно до п. 1.1. якого балансоутримувач виконує обслуговування та експлуатацію державного нерухомого майна, а саме:

- частину нежитлових приміщень адміністративно-побутової будівлі (інв. № 4081, реєстровий № 01125672.2РАЯИЮК0726), площею 738,20 кв.м.;

- будівлю складу № 24 (інв. № 4083, реєстровий № 01125672.2РАЯИЮК0728) з рампою та навісом площею 11549,70 кв. м.;

- мостіння, що прилягає до складу № 24 площею 7732,00 кв.м., за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, 72, 73, що обліковується на балансі ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ", а орендар відшкодовує витрати Балансоутримувача на обслуговування та експлуатацію майна.

Відповідно до п. 2.1. балансоутримувач зобов`язався забезпечити: виконання усього комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням приміщення, у тому числі орендарю і його співробітникам, згідно з вимогами чинного законодавства України; надання орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами.

Орендар, відповідно до п.2.2. договору, зобов`язався: своєчасно інформувати балансоутримувача про виявлені неполадки приміщення; не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок Балансоутримувача за обслуговування території та утримання приміщень згідно калькуляцій. Розмір вищезгаданих витрат та послуг може бути переглянуто Балансоутримувачем в односторонньому порядку. Додаткова угода при цьому не укладається.

Відповідно до п. 4.1. договору ціна договору згідно калькуляції:

49,90 грн - вартість відшкодування експлуатаційних витрат на утримання 1 кв.м. адміністративно-побутової будівлі у місяць;

3,37 грн - вартість утримання 1 кв.м. мостіння у місяць;

9,20 грн - вартість відшкодування експлуатаційних витрат на утримання 1 кв.м. будівлі складу № 24 з рамою та навісом в місяць. Розрахунок вартості за водопостачання, водовідведення та споживання електроенергії визначається за діючими у Балансоутримувача тарифами на час спожитих послуг. Згідно п. 4.2. Договору, сума Договору є орієнтованою (розрахунковою) та залежить від обсягу спожитих послуг, у т.ч. визначених за приладами обліку та розміру діючих тарифів.

Згідно п. 7.1. договору, даний договір набуває чинності від дня його укладання сторонами та діє протягом строку дії договору оренди нерухомого майна від 31 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Голубенко О.М. в реєстрі нотаріальних дій № 509 від 31 липня 2017 року (обліковий номер РВ ФДМ України по Одеській області 02, реєстраційний номер Балансоутримувача № 17/173- о/д), а саме до 31 липня 2032 року.

Сторони досягли згоди, що умови договору, відповідно до ст.631 ЦКУ, застосовуються до відносин між Сторонами, які виникли з 31 липня 2017 року, тобто з дати укладання договору оренди нерухомого майна від 31 липня 2017 року.

В матеріалах справи також наявні калькуляції означених у п. 4.1. договору про відшкодування витрат балансоутримувача сум, які затверджені 17.08.2017 заступником директора ДП "МТП "Чорноморськ" (т.1 а.с.170-172).

Також з наданих відповідачем разом з відзивом на позовну заяву документів, судом встановлено, що 29.11.2017 між ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" (підприємство), ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (порт) та профспілками було укладено угоду про співробітництво в галузі соціально-трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, укладеного 31.07.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, Підприємством, погодженим Портом та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Голубенко О.М. за реєстровим номером 509 (т.1 а.с.173-175), пунктом 3.4. якої сторони в тому числі погодили, що Порт забезпечує звільнення офісних приміщень та складу, які є предметом договору оренди та забезпечує звільнення підприємства від здійснення відшкодування витрат Порту на утримання офісних приміщень до моменту їхнього фактичного звільнення Портом.

В матеріалах справи також наявні листи ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" адресовані ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" від 09.10.2017, 17.01.2018, 13.02.2018, 20.07.2018, 27.09.2018 (т.1 а.с.178, 180-181, 183-184, 191-192) щодо звільнення приміщення та прилеглої території.

У підтвердження незвільнення позивачем приміщень, які є предметом договору оренди відповідачем до матеріалів справи надано акти комісійного обстеження нежитлових приміщень (т.1 а.с.194-204).

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором, позивач надав суду акти здачі прийняття робіт (надання послуг) та рахунки. Наявні в матеріалах справи акти підписані лише позивачем.

Під час переднього розгляду справи, ухвалою суду від 11.06.2019 призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи підтверджується документально розрахунок вартості відшкодування експлуатаційних витрат на утримання 1 кв.м. адміністративно-побутової будівлі у місяць (адміністративно-побутової будівлі 4-го терміналу ІМТП) у сумі 49,90 грн, яка включена до п. 4.1. договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17/177-о/д від 17.08.2017?;

- чи підтверджується документально розрахунок вартості утримання 1 кв.м. мостіння у місяць (виробничі ділянки на 4-му терміналі) у сумі 3,37 грн, яка включена до п. 4.1. договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17/177-о/д від 17.08.2017?;

- чи підтверджується документально розрахунок вартості відшкодування експлуатаційних витрат на утримання 1 кв.м. будівлі складу № 24 з рамою та навісом в місяць (будівля вантажного складу № 24) у сумі 9,20 грн, яка включена до п. 4.1. договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17/177-о/д від 17.08.2017?;

- чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості відповідача ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" станом на 20.03.2019 перед ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" відповідно до умов договору № 17/177-о/д від 17.08.2017 та первісними документами, наявими в матеріалах справи?;

- в якій сумі підтверджується документально розмір заборгованості ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" із зазначенням усіх складових (сума основного боргу, сума пені, 3% річних, індекс інфляції) станом на 20.03.2019?

За результатами проведених досліджень судовим експертом у висновку експерта №433 судово-економічної експертизи від 23.01.2020 вказано наступне:

1) по першому питанню - розрахунок вартості відшкодування експлуатаційних витрат на утримання 1 кв.м. адміністративно - побутової будівлі у місяць (адміністративно - побутової будівлі 4-го терміналу ІМТП), яка включена до п.4.1. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №17/177-о/д від 17.08.2017 документально підтверджується у сумі 41,5грн., що на 8,40грн. (41,5-49,90) менше ніж за даними калькуляцій;

2) по другому питанню - розрахунок вартості утримання 1 кв.м. мостіння у місяць (виробничої ділянки на 4-му терміналі), яка включена до п.4.1. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17/177-о/д від 17.08.2017 року підтверджується документально у сумі 2,58 грн, що на 0,79грн. (2,58-3,37) менше ніж за даними калькуляцій;

3) по третьому питанню - розрахунок вартості відшкодування експлуатаційних витрат на утримання 1 кв.м. будівлі складу №24 з рамою та навісом в місяць (будівля вантажного складу №24) у сумі 9,20 грн, яка включена до п.4.1. договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 17/177-о/д від 17.08.2017, підтверджується документально на суму 9,04 грн, що на 0,16 грн (9,04-9,20) менше ніж за даними калькуляцій.

4) по четвертому питанню - наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості відповідача ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" станом на 20.03.2019 перед ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" відповідно до умов договору № 17/177-о/д від 17.08.2017 року документально та розрахунково підтверджується у розмірі 2 015 119,34 грн без ПДВ.

5) по п`ятому питанню - загальний розмір заборгованості ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" перед ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" станом на 20.03.2019 по розрахункам за Договором відшкодування №17/177-од від 17.08.2017 становить 2 471 239,45 грн та містить в собі такі складові: основна сума заборгованості у розмірі 2 015 119,34 грн; пеня у розмірі 301 422,78 грн; інфляційні нарахування у розмір 120 348,99 грн; 3% річних у розмірі 34 348,34 грн.

4. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст положень договору, укладеного між позивачем і відповідачем, передбачає відшкодування орендарем суми експлуатаційних витрат, які поніс балансоутримувач у зв`язку з обслуговуванням та утриманням майна. Оскільки плата за саму діяльність балансоутримувача умовами договору не передбачена, за своєю правовою природою зазначений договір має ознаки договору про безоплатне надання послуг.

Згідно зі статтею 904 ЦК України за договором про безоплатне надання послуг замовник зобов`язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Обов`язок відшкодувати виконавцеві всі фактичні витрати, необхідні для виконання договору про безоплатне надання послуг, ґрунтується на презумпції відплатності договорів про надання послуг.

Під фактичними витратами слід розуміти грошові витрати або використання власних матеріалів і предметів виконавця з повним чи частковим їх споживанням, що здійснюються виконавцем для належного надання послуги. Тягар доведення відповідності понесених витрат, необхідних для виконання договору, лежить на виконавцеві. Виходячи з того, які витрати були понесені виконавцем (у грошовій чи натуральній формі), сторони за узгодженням можуть вирішити питання про відшкодування витрат у формі або грошової компенсації, або повернення речей такого самого роду і якості, відновлення їхніх властивостей. Оцінюючи фактично понесені витрати, слід враховувати тільки ті, які були необхідними для виконання укладеного договору. Жодних інших замовник виконавцеві не сплачує. Не підлягають відшкодуванню прибутки, яких виконавець міг би реально одержати при звичайних умовах, якби в цей час не здійснював виконання договору про надання безоплатних послуг.

Визначаючи в порядку ст.238 ГПК України предмет доказування, з огляду на праву природу договору та враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у п. 36 постанови від 01.06.2021, суд вказує, що доведенню в рамках даної справи підлягає загальна сума витрат, саме пропорційна займаній площі, а також те, що такі витрати балансоутримувачем дійсно були понесені, а не лише розмір суми, який має бути сплачений в якості відшкодування витрат балансоутримувача.

При цьому, оскільки за договором обов`язок з відшкодування понесених балансоутримувачем витрат на утримання майна покладено на відповідача, саме на ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" покладається тягар доведення відповідності таких витрат.

Так, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази на предмет доведення відповідності понесених позивачем витрат, суд враховує, що заявлена позивачем до стягнення сума основного боргу фактично розрахована на підставі показників (сум), зазначених у калькуляції, яка є додатком до договору відшкодування витрат балансоутримувача.

Як встановлено судом, кожного місяця позивачем виставлялись відповідачу рахунки з фіксованою сумою у розмірі 202 992,29 грн, що фактично не відповідає умовам пункту 4.2. договору, якими визначено, що вартість відшкодування експлуатаційних витрат є орієнтовною (розрахунковою) та залежить від обсягу спожитих послуг, у т.ч. визначених за приладами обліку та діючих тарифів, та як наслідок суперечить положенням статей 629, 904 ЦК України.

В той же час матеріали справи не містять та позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведено понесення ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" витрат, суми яких зазначені у рахунках, та фактично заявлені до стягнення, які можуть бути підтверджені за допомогою первинних документів бухгалтерського обліку, які в матеріалах справи відсутні.

Суд також враховує, що у висновку судово-економічної експертизи від 23.01.2020 №433 надавалась оцінка документальному підтвердженню розрахунку вартості відшкодування експлуатаційних витрат, наведених у калькуляції, та жодним чином не оцінювалось питання документального оформлення понесених балансоутримувачем витрат згідно первинних документів.

Суд також враховує, що за змістом положень ст. 162 ГПК України позов майнового характеру обов`язково має містити обґрунтований розрахунок заявлених позовних вимог (без виключення), а також докази, що підтверджують зазначені у такому розрахунку показники.

Натомість фактично позивачем розрахунку позовних вимог в частині заявленої до стягнення суми основного боргу суду не надано, як і не надано доказів в обґрунтування розміру такої суми, тобто доказів понесення витрат балансоутримувачем.

Надані позивачем у підтвердження виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням орендованих відповідачем приміщень договори, за відсутності доказів, що підтверджують вартість та обсяг наданих за такими договорами послуг, а також доказів пропорційного розподілення таких послуг в тому числі щодо орендованого майна, не можуть свідчити про надання позивачем та спожиття відповідачем будь-яких послуг за такими договорами.

Фактично усі надані позивачем документи направлені на підтвердження означених у калькуляції сум, та жодним чином не доводять та не підтверджують витрати, що були зроблені балансоутримувачем з моменту укладення договору про відшкодування витрат балансоутримувача.

Жодним чином не підтверджені позивачем також ті витрати, які мають бути розраховані за показниками лічильників, як передбачено п.4.2. договору.

Також суд зазначає про невиконання позивачем обов`язку з доведення обставини звільнення ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" орендованих відповідачем приміщень, про що зазначено у постанові Верховного Суду.

Так зміст пункту 3.4. укладеної між сторонами угоди про співробітництво від 29.11.2017 дозволяє дійти висновку, що станом на момент укладання такої угоди, тобто після укладання договорів оренди та відшкодування витрат балансоутримувача, частина орендованих відповідачем приміщень використовувалась безпосередньо самим балансоутримувачем, тобто позивачем.

При цьому, суд враховує, що дана угода була укладена сторонами з урахуванням положень договору оренди, укладеного 31.07.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг", погодженим Портом та посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Голубенко О.М. за реєстровим номером 509 (т.1 а.с.173-175).

При цьому, укладаючи цю угоду, сторони у п. 4.2. останньої підтвердили, що положення цієї угоди є обов`язковими для виконання кожною із сторін і є прийнятими на себе сторонами юридичними зобов`язаннями.

Суд в повній мірі погоджується з доводами позивача стосовно того, що орендоване відповідачем майно останньому передано згідно акту приймання-передачі від 07.08.2017 (т.1а.с.33), однак зауважує, що такий акт не відображає та фактично, враховуючи свою направленість, не може відображати факту зайнятості приміщення балансоутримувачем.

Обставина зайнятості орендованого відповідачем майна підтверджується саме укладенням сторонами угоди про співробітництво, доказів оспорення якої чи визнання недійсною матеріали справи не містять.

При цьому позивачем жодних доказів звільнення орендованого приміщення після укладання угоди про співробітництво та фактично визнання обставини зайняття такого майна, суду не надано. Натомість відповідачем у підтвердження обставини незвільнення балансоутримувачем орендованого ТОВ "Еко-Ресурс-Холдинг" майна надано суду листи адресовані ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" від 09.10.2017, 17.01.2018, 13.02.2018, 20.07.2018, 27.09.2018 (т.1 а.с.178, 180-181, 183-184, 191-192), щодо звільнення приміщення та прилеглої території, а також акти комісійного обстеження нежитлових приміщень (т.1 а.с.194-204).

Згідно частини першої та третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Отже, застосовуючи в даному випадку стандарт доказування "вірогідності доказів" суд зазначає, що надані позивачем докази та пояснення не спростовують тверджень відповідача щодо недоведення фактичного виконання позивачем умов договору про відшкодування витрат та надання послуг з утримання орендованого відповідачем майна, з огляду на що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 2 638 899,77 грн задоволенню не підлягають.

Оскільки вимоги позивача про стягнення пені у сумі 377 309,82 грн, 3% річних у сумі 45 931,88 грн та інфляційних втрат у сумі 132 634,06 грн є похідними вимогами від вимоги про стягнення основного боргу, у задоволенні якої судом відмовлено, а також з огляду на правову природу договору, по якому відшкодуванню підлягають саме фактично понесені, а не фіксовані витрати, вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відшкодуванню не підлягають.

З огляду на висновки, наведені у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", щодо розподілення судового збору за результатами нового розгляду справи, з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги підлягають відшкодуванню відповідачу за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.129,232,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Ресурс-Холдинг" про стягнення 3 194 755,53 грн відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Ресурс-Холдинг" (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 8, офіс №33/3, ) судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної та касаційної скарг у сумі 129 740 /сто двадцять дев`ять тисяч сімсот сорок/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 04 січня 2022 р.

Суддя Ю.М. Щавинська