РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2021Справа № 910/7507/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс»

про зобов`язання вчинити дії,

Представники:

від позивача Порхун С.В.

від відповідача Волько А.І., Гріщенко В.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Підприємство з іноземною інвестицією (далі - ПІІ) «Ост-Вест Експрес» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ВВ Імекс» про зобов`язання виконати інструкції позивача, викладені в перших примірниках вантажних накладних CMR № 379111 та № 379116, а саме: здійснити повернення вантажу на територію України на адресу підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес»: Україна, м. Київ, вул. Дніпровська, 1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як перевізник, не виконує вказівки позивача щодо повернення вантажу, який з 02.03.2020 перебуває під митним контролем у митному пункті пропуску Дорогуск, Польща. Вантаж (гербіцид Клетомекс) на підставі договорів-заявок № 14/02 та № 15/02 від 28.02.2020, укладених між позивачем та відповідачем, останній зобов`язався перевезти за маршрутом: Україна, с. Н.Дубечня, Київська область - м. Прушков, Польща. Через відсутність дозволу на ввезення товару для захисту рослин на території Польщі з 02.03.2020 вантажівки разом з товаром знаходяться у вантажній зоні під митним контролем. Позивач стверджує, що ним, як відправником товару, були надані відповідачу нові інструкції, що передбачали повернення вантажу на територію України. Вказівки містяться у наданих відповідачу перших примірниках вантажних накладних CMR № 379111 та № 379116. Водночас, ці інструкції відповідачем не виконані. Нормативно обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на Конвенцію про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956, яка набрала чинності для України 17.05.2007 (далі - Конвенція).

Господарський суду міста Києва своєю ухвалою від 31.05.2021 відкрив провадження у справі № 910/7507/21, постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Відповідач позовні вимоги відхилив повному обсязі. Відповідач вважає, що позивач не є відправником товару, якому, відповідно до Конвенції, належить право розпорядження товаром та надання інструкції перевізнику. Такі інструкції повинні бути зазначені відправником в перших примірниках вантажних накладних. За твердженням позивача, отримані ним 28.04.2021 вантажні накладні CMR № 379111 та № 379116 не є їх перші примірники, а скан-копії, підтвердженням чого є акт № 28/04, складений відділенням поштового зв`язку. Оригіналів вантажних накладних CMR № 379111 та № 379116 уповноважена особа, якою, на думку відповідача, є ТОВ «Мак Україна ЛТД», що замовила позивачу організувати перевезення вантажу, відповідачу не надавала. Позивач є зберігачем та митним декларантом щодо товару на підставі договору-доручення № 1496 від 20.03.2017, укладеного між позивачем та ТОВ «Мак Україна ЛТД».

Позивач, на підтвердження своїх доводів щодо того, що саме він є відправником товару, послався на встановлення цієї обставини у рішенні Господарського суду міста Києва під час розгляду справи 910/11766/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» до підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» про стягнення 29704,72 Євро (рішення від 22.02.2021 набрало законної сили). Позивач вважає, що акт № 28/04 складений з порушенням Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12.05.2006 № 211, а тому не є достовірним доказом.

Відповідач у запереченнях на відповідь відзив (том 1 а.с. 215-251) послався на таке:

- у відповідача відсутні оригінали перших примірників CMR, які він зобов`язаний надати під час проходження митного оформлення товару;

- позивач є експедитором, а не відправником товару, тому не має права розпоряджатися товаром шляхом внесення змін до вантажної декларації, зокрема внесення нових інструкцій щодо переадресації прибуття товару відповідно до положень п. 5 ст. 12 Конвенції;

- позивач не уповноважений отримувачем товару компанією «МАС GmbH» відправляти товар та/або доставляти консигнаційні товари без письмового розпорядження консигнанта відповідно до п. 2.2 договору консигнації від 09.06.2016 № 2016/01;

- виконати вимоги позивача неможливо, оскільки митне оформлення товару не буде здійснено без спеціального дозволу;

- позивач не обґрунтував, які саме його права та інтереси були порушені та підлягають відновленню в судовому порядку.

Відповідач подав клопотання:

- про зобов`язання позивача звернутися до відправника вантажу - товариства з обмеженою відповідальністю «МАК Україна ЛТД», з метою отримання оригіналів перших примірників CMR № 379111 та № 379116 (том 1 а .с. 208-209).

- про витребування у позивача доказів, які підтверджують його повноваження на внесення змін до CMR № 379111 та № 379116 та надання інструкцій по розпорядженню вантажем відповідачу, зокрема про пере адресацію вантажу на нову адресу.

Суд відмовив у задоволенні цього клопотання про що на місці 12.07.2021 постановив протокольну ухвалу.

- про долучення до матеріалів справи листа ТОВ «ВВ «Імекс» від 12.07.2021 № 27, направленого на електронну адресу Люблянської митниці, листа ТОВ «ВВ «Імекс» від 12.07.2021 № 28, направленого на електронну адресу DTA Sp.z.o. Oddial, листа від 12.07.2021 щодо ненадання розпорядження підприємству з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» про повернення товару в Україну.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

28.02.2020 компанія «МАС GmbH», що зареєстрована за законодавством Німеччини та є її резидентом, направила заявку до підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» на перевезення засобів захисту рослин Клетомекс 240 КЕ в кількості 23325 л. з митного складу ПІІ «Ост-Вест Експрес»: Вишгородський район, с. Нижня Дубечня, вул. Кружки-1, до м. Прушков, Польща.

Ця заявка надана у зв`язку з відмовою ТОВ «МАК Україна ЛТД» від отримання цього товару, отриманого за контрактом від 20.02.2017 № 2017100/001, укладеного з компанією «МАС GmbH». Відмова оформлена сторонами контракту (ТОВ «Мак Україна ЛТД» та компанія «МАС GmbH») додатковою угодою № 7 від 20.02.2020.

Саме на виконання заявки компанії «МАС GmbH» від 28.02.2020, а не договору -доручення № 1496 від 20.03.2017, сторонами за яким є ПІІ «Ост-Вест Експрес» та ТОВ «МАК Україна ЛТД», що закінчився 31.12.2017, 28.02.2020 підприємство з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» та товариство з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» уклали договір - заявку №14/02 та договір - заявку №15/02 про перевезення вантажів за маршрутом: с. Н. Дубечня, Київська область, Україна - м. Пруш Польща.

Згідно з кожною договором-заявкою вантажем є гербіцид Клетомекс вагою до 20 тонн, дата завантаження 29.02.2020, вартість фрахту складає 1200 Євро по курсу НБУ.

У договорах-заявках зазначено, що підприємство з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» є відправником вантажу (у реквізитах заявки) та експедитором (у реквізитах для підписання), а товариство з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» - перевізником.

29.02.2020 на підставі вищевказаних договорів-заявок товар було завантажено два транспортні засоби, державний номер № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , та між підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» та товариством з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» оформлені міжнародні автомобільні накладні (CMR) № 379116 та № 379111.

Відповідно до CMR № 379116 на транспортні засоби з державними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 завантажено 11788 кг гербіциду (13 місць палет), а відповідно до CMR № 379111 на транспортні засоби з державними номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 завантажено 14336 кг гербіциду (16 місць палет).

У CMR № 379116 та № 379111 у графі «Відправник» зазначено ТОВ «МАК Україна ЛТД». Водночас, ці документи складені підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» і в графі «Підпис та штамп відправника» значиться печатка (штамп) останнього як відправника. Також CMR № 379116 та № 379111 підписані товариством з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» як перевізником.

29.02.2020, оскільки перевезення вантажу пов`язано з вивезенням його за митну територію України, здійснено митне оформлення товару, наслідком чого мало місце складання імпортних митних декларацій № UA100340/2020/501389 (стосовно 11788 кг гербіциду, перевезення якого здійснювалось транспортними засобами з державними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ), та UA100340/2020/501388 (стосовно 14336 кг гербіциду, перевезення якого здійснювалось транспортними засобами з державними номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ).

02.03.2020 транспортні засоби позивача з вантажем прибули на митний пункт пропуску Дорогуск, Польща. Через відсутність дозволу на ввезення товару для захисту рослин на територію Польщі з 02.03.2020 вищевказані транспортні засоби перебувають на митному пункті пропуску Дорогуск РL під митним наглядом. Ці обставини визнаються сторонами а також встановлені рішеннями Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 у справі № 910/11766/20 та від 19.05.2021 у справі № 910/3259/21, що набрали законної сили. У цих справах вирішувались вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» до підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» про стягнення коштів за простій транспортних засобів з державними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , що завантажені 11788 кг та 14336 кг гербіциду, відповідно, і здійснюють перевезення за договорами-заявками №14/02 і №15/02.

09.04.2021 позивач звернувся до відповідача з листом № 41 (копія листа надіслана засобами електронного зв`язку) про повернення до 13.04.2021 вантажу на територію України через митний пост Ягодин.

Відповідач відмовився від виконання вимоги позивача, повідомивши цього ж дня (19.04.2021) останнього (лист № 17, копія якого також надіслана засобами електронного зв`язку) про умови такого повернення, якими є наявність:

- письмової інструкції від ТОВ «МАК Україна ЛТД» як відправника товару;

- перших примірники CMR № 379116 та CMR № 379111;

-оформлених митних декларацій;

-зазначення місця доставки;

-інформації про відповідальну особу за митне оформлення вантажу;

-надання нових договорів- заявок.

14.04.2021 позивач надіслав на адресу відповідача лист № 43 від 14.04.2021 з копіями перших примірників вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111 з новими інструкціями. Відповідно до цих інструкцій змінено було адресу доставки вантажу, новою адресою є адреса місцезнаходження митного складу відповідача: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1, і зазначено, що перевізник звільняється від відповідальності за будь-які витрати, шкоду і збитки, викликані виконанням цієї інструкції. Вантаж підлягав поверненню невідкладно. У інструкціях значені реквізити (номери) митних декларацій, які оформлені для митної процедури повернення (ввезення) товару (від 09.04.2021 № UA100000/2021/846246 та UA100000/2021/846463). Інструкції видані з посиланням на підпункт «а» пункту 5 статті 12 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956.

Відповідно до листа № 46 від 22.04.2021, який 22.04.2021 позивачем надіслано на адресу відповідача з інструкціями по розпорядженню товаром за договорами-заявками № 14/2 та 15/2 від 28.02.2020, додатками до нього є перші примірники вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111, а також попередні декларації, оформлених 09.04.2021 № UA100000/2021/846246 та UA100000/2021/846463. У цих декларація зазначено, що відправником товару є компанія «МАС GmbH», одержувачем - ТОВ «МАК Україна ЛТД», а підприємство з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» є декларантом/представником.

Відповідач визнає факт отримання листів позивача з додатками від 14.04.2021 та від 22.04.2021.

Лист від 22.04.2021 отримано відповідачем 28.04.2021, при отриманні якого у поштовому відділенні ВПЗ 02099 складено акт № 28/04. Згідно з цим актом при розкритті поштового відправлення виявлені скан-копії документів замість їх оригіналів, як зазначено в описі вкладення.

Відповідач не виконав нові інструкції позивача CMR № 379116 та CMR № 379111 щодо зміни місця доставки вантажу, заперечуючи наявність у відповідача статусу відправника, та відсутність перших примірників CMR № 379116 та CMR № 379111 з інструкціями такого відправника.

Вирішення спору потребує правового дослідження та аналізу відносин, що виникли як між сторонами, так і відносин, що виникли між компанією «МАС GmbH» і підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес», оскільки вони є передумовою перевезення, і їх з`ясування визначає та формує обсяг прав підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» та його статус в організації перевезення.

Як зазначено вище, відносини між компанією «МАС GmbH» та підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» засновані на заявці від 28.02.2020, яка містить доручення на вчинення дії - перевезення засобів захисту рослин Клетомекс 240 КЕ в кількості 23325 л. Це доручення було акцептовано відповідачем та виконано шляхом укладення з товариством з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» договорів - заявок №14/02 та №15/02 про перевезення вантажів

Отже, звернення компанією «МАС GmbH» до підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» та виконання цього звернення останнім свідчить про договірну природу правовідносин між сторонами, яка заснована на організації перевезення вантажу, а не на безпосередньому самостійному здійсненні підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» такого перевезення. Оскільки однією стороною цих приватноправових правовідносин є компанія «МАС GmbH», яка пов`язана правопорядком іншим, ніж український правопорядок, при визначенні права, що застосовується до цих правовідносин, слід керуватись приписами Закону України «Про міжнародне приватне право».

Правова природа послуги з організації перевезення притаманна таким правочинам як транспортне експедирування, до яких, відповідно до ст. 32 та п. 10 частини 1 статті 44 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право держави експедитора.

Отже, правовідносини між компанією «МАС GmbH» та підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» регулюється правом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Мета укладення договору транспортного експедирування полягає в тому, щоб звільнити відправника та одержувача від виконання невластивих їм операцій з організації перевезення й супроводження процесу перевезення вантажу. Відповідно основна функція, що покладена на експедитора, полягає в тому, щоб за дорученням клієнта відправляти або одержувати вантаж, а також надавати інші супутні послуги.

Договір транспортного експедирування відноситься до договорів надання послуг, що поєднує в собі ознаки юридичних послуг (таких, які пов`язані з встановленням, зміною або припиненням цивільних прав та обов`язків замовника та з наданням замовнику допомоги в реалізації належних йому прав або виконання обов`язків), та фактичних послуг (таких, що споживаються в процесу їхнього надання і не пов`язані зі встановленням, зміною або припиненням прав та обов`язків замовника).

Види транспортно-експедиторських послуги, які надаються експедитором за дорученням клієнтів, передбачені ст. 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004, № 1955-IV.

При наданні послуг експедитор вправі виступати від свого імені або від імені клієнта (абз. 2 ч. 1 ст. 929 ЦК України).

У зв`язку з цим, в межах виконання одного договору експедиції, залежно від виду транспортно-експедиторських послуг, які надаються експедитором за дорученням клієнту, у відносинах з третіми особами він може діяти від власного імені, або виступати тільки як суб`єкт договору транспортного експедирування. Діючи від власного імені, експедитор укладає договір перевезення вантажу з перевізником і набуває стосовно нього статусу сторони договору перевезення - відправника або, якщо мова йде про одержання вантажу, третьої особи, на користь якої укладено договір. У такому випадку він вправі відправляти або одержувати вантаж від власного імені.

Договори - заявки №14/02 та №15/02 про перевезення вантажів укладені підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» від власного імені, а тому останнє набуває статусу сторони цих договорів - відправника товару. Відповідно до цих договорів відповідач, як перевізник, зобов`язався доставити ввірений йому позивачем, як відправником, вантаж, і останній зобов`язався сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як зазначено судом вище, в межах виконання одного договору експедиції, залежно від виду транспортно-експедиторських послуг, які надаються експедитором за дорученням клієнту, у відносинах з третіми особами він може діяти від власного імені, або виступати тільки як суб`єкт договору транспортного експедирування. З огляду на це, надання підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» в межах договору експедиції послуг з оформлення документів відповідно до митних вимог (оформлення митних декларацій) було здійснено як суб`єктом договору транспортного експедирування.

За приписами ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. При перевезенні вантажів автомобільним транспортом складається міжнародна автомобільна накладна (CMR).

У 2006 році Україна приєдналась до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 (далі - Конвенція), яка застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Відповідно до ст. 4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

За приписами статті 5 Конвенції вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника. Вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником (ст. 9 Конвенції)

Отже, за змістом Конвенції, міжнародна автомобільна накладна (CMR) є формою договору перевезення, сторони за якою і її підписанти - відправник і перевізник.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що договори - заявки №14/02 та №15/02 про перевезення вантажів укладені підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» від власного імені, і це підприємство є підписантом і стороною за вантажними накладними CMR № 379116 та CMR № 379111, воно при укладенні договорів перевезення діяло від власного імені і набуло статусу відправника.

Заперечення товариством з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» наявності у спірних перевезеннях у підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» статусу відправника вантажу суперечить попередній поведінці товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс», оскільки саме як до відправника вантажу ним були подані позови до підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» про стягнення коштів за простій транспортних засобів, і рішеннями судів (рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 у справі № 910/11766/20 та від 19.05.2021 у справі № 910/3259/21), що набрали законної сили, ці кошти стягнуті з підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» як з відправника вантажу.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті 1.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Дії відповідача, який адресував власні претензії до позивача як до відправника у інших справах, а під час розгляду цієї справи заперечує такий його статус, суперечать його попередній поведінці і є недобросовісними.

Статтею 12 Конвенції передбачено, що відправник має право розпоряджатися вантажем, зокрема, вимагати від перевізника припинення перевезення, зміни місця, передбаченого для доставки вантажу, або здачі вантажу одержувачу, іншому, ніж зазначений у вантажній накладній. Виключні випадки втрати цього права передбачені частиною 2 статті 12 Конвенції, які пов`язані з моментом, коли другий примірник накладної переданий одержувачу або коли останній здійснює свої права, передбачені в пункті 1 статті 13 Конвенції.

Отже, Конвенція надає право відправнику в односторонньому порядку припинити дію договорів або змінити його умови в частині про місце доставки або одержувача вантажу.

Умови такої зміни передбачені ч. 5 ст. 12 Конвенції, якими є:

a) відправник чи, у випадку, зазначеному в пункті 3 цієї статті, одержувач, який бажає здійснити це право, представляє перший примірник вантажної накладної, яка містить нові інструкції перевізнику, а також звільняє перевізника від відповідальності за будь-які витрати, шкоду і збитки, викликані виконанням таких інструкцій;

b) виконання таких інструкцій є можливим у той момент, коли їх одержує особа, яка повинна їх виконати; воно не порушує нормальний хід роботи підприємства перевізника і не впливає на відправників чи одержувачів інших вантажів;

c) такі інструкції не призводять до розбивки вантажу.

Перевізник, який не виконав інструкції, що були йому надані відповідно до положень цієї статті, або який виконав такі інструкції, не вимагаючи надання йому першого примірника вантажної накладної, несе відповідальність перед особою, яка має право пред`явити претензію, за будь-які заподіяні таким чином шкоду або збитки (ч. 7 ст. 12 Конвенції).

Отже, настання відповідальності можливо тільки у випадку не виконання інструкції, або виконання, не вимагаючи надання першого примірника вантажної накладної.

Позивач надав відповідачу інструкції на інших (не перших) примірниках вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111, а також оригінальні інструкції були надані на копіях перших примірників вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111.

При вирішенні питання достатності цих інструкції для зміни умов договорів перевезення суд виходить з приписів, передбачених ст. 4 Конвенції, відповідно до яких відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції. Отже, легітимність та спроможність таких інструкцій бути підставою зміни умов договору перевезення не залежить виключно від виконання цих інструкцій на оригіналі першого примірника вантажної накладної. Оскільки право розпорядження вантажем належить відправнику, і втрата вантажної накладної не впливає на існування та чинність договору перевезення, надані позивачем відповідачу інструкції на інших (не перших) примірниках вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111, а також виконаних на копіях перших примірниках вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111, є підставою для зміни умов перевезення.

Відповідач не навів обставин та не надав доказів, про те, що виконання таких інструкцій є неможливим у той момент, коли він їх одержав, вони порушують нормальний хід його роботи і впливають на відправників чи одержувачів інших вантажів, а також призводять до розбивки вантажу.

З огляду на це суд вважає, що має місце невиконання відповідачем договорів перевезення в редакціях, змінених позивачем в односторонньому порядку.

В силу ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі (ст. 16 ЦК України).

З огляду на викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» до товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс».

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» повернути вантаж згідно з міжнародними товарно-вантажними накладними № 379111 та № 379116 на територію України за адресою: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» (вул. Бориспільська, 11, м. Київ, 02093, код 32156999) на користь підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» (вул. Вікентія Хвойки, 18/14, м. Київ, 04080, код 22918017) 4540,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 30.12.2021.

Суддя С. А. Ковтун