ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 рокуСправа № 912/3094/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу №912/3094/21 від 03.11.2021

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластікс-Україна" (далі - ТОВ "Пластікс-Україна"), код ЄДР 24587464, вул. Полярна, 20-В, м. Київ, 04201

до відповідача Фізичної особи-підприємця Міщан Тетяни Олександрівни (далі - ФОП Міщан Т.О.), код ЄДР АДРЕСА_1

про стягнення 12 623,73 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ "Пластікс-Україна" до ФОП Міщан Т.О. про стягнення заборгованості за зобов`язанням в розмірі 10 000,00 грн., пені 798,57 грн, 36% річних 1 825, 16 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки з відстрочкою платежу від 26.03.2020 в частині повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою від 03.11.2021 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/3094/21, справу №912/3094/21 постановив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами, постановив розпочати розгляд справи по суті 02.12.2021, надав сторонам строк для подання заяв по суті, а також строк для подання відповідачем клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №763, яке надійшло до суду 09.11.2021, відповідач отримав ухвалу від 03.11.2021 - 05.11.2021, таким чином строк для подання відзиву на позов сплив 22.11.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

26.03.2020 між ТОВ "Пластікс-Україна" (Постачальник) та ФОП Міщан Т.О. (Покупець) укладено Договір поставки № КРО-20/11 з відстрочкою платежу (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, відповідно до умов цього Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця матеріали для реклами, поліграфії, будівництва, упаковки та аксесуари до них (далі - товар), в асортименті та кількості, відповідно до видаткових накладних, що є невід`ємними частинами цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його.

Відповідно до п. 3.1. Договору, кількість товару встановлюється у видаткових накладних на поставку кожної окремої партії товару.

Умови поставки товару визначаються згідно видаткових накладних (п. 5.1. Договору).

Згідно п. 5.2. Договору передача товару від Постачальника Покупцю здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата, вказана у видатковій накладній, є датою поставки товару Постачальником за умови підписання видаткової накладної Покупцем. З моменту підписання Покупцем видаткової накладної Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання по передачі товару Покупцю. Право власності на товар та усі ризики випадкового знищення або пошкодження переходять від Постачальника до Покупця з моменту передачі товару, згідно видаткової накладної.

Покупець зобов`язаний своєчасно оплатити отриманий товар (п. 6.2.2. Договору).

Постачальник має право на своєчасну оплату поставленого товару (п. 6.3.1. Договору).

Згідно п. 7.1.-7.2. Договору ціна та загальна вартість товару, що є предметом цього Договору встановлюється згідно видаткових накладних на товар. Оплата здійснюється в національній валюті України, гривні, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Сума, що підлягає сплаті в гривнях визначається в залежності від зміни курсу Євро до гривні на Міжбанківському Валютному ринку (надалі - Міжбанк) на момент закриття торгів у день, попередній дню оплати.

Строк оплати кожної окремої партії товару становить 21 календарних днів з моменту поставки товару Покупцю та підписання видаткової накладної (п. 7.4. Договору).

Цей Договір набирає сили з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2020 р., але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 14.1. Договору).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

На виконання умов Договору Постачальник поставив Покупцю - ФОП Міщан Т.О. товар на загальну суму 21 685,55 грн, що підтверджується видатковою накладною №33709 від 30.04.2021.

Такий товар отримано особисто Міщан Т.О. У видатковій накладній міститься посилання на довіреність, яка не додана до позовної заяви, проте, з огляду на те, що сам відповідач особисто отримав товар, господарський суд вважає дану видаткову накладну достатнім доказом прийняття товару відповідачем.

У видатковій накладній міститься посилання на замовлення клієнта №39897 від 30.04.2021.

Саме на вказане замовлення міститься посилання в призначенні платежу у платіжних дорученнях, відповідно до яких ФОП Міщан Т.О. сплачувала на рахунок ТОВ "Пластікс-Україна" кошти за отриманий товар: платіжне доручення №935 від 15.06.2021 на суму 5000 грн та платіжне доручення №944 від 18.06.2021 на суму 6 685,55 грн.

Залишок несплаченої заборгованості за поставлений товар складає 10 000 грн. (21 685,55 грн - 5 000 грн - 6 685,55 грн = 10 000 грн).

Позивач просить стягнути 10 000 грн основного боргу, 798,57 грн пені, 1 825, 16 грн 36% річних.

Розглядаючи позовні вимоги господарський суд враховує положення ст. 67 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 264 ГК України передбачає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1-2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч. 1 ст. 692 ЦК України)

Відповідно до ст. 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України)

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1-2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом встановлено, що ТОВ «Пластікс-Україна» належним чином, виконало свої зобов`язання за Договором та поставило на користь ФОП Міщан Т.О. продукцію на загальну суму 21 685,55 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як зазначено вище, п. 7.4. Договору визначено строк оплати - 21 календарних днів з моменту поставки товару.

Поставка була здійснена 30.04.2021, тому останній день сплати - 21.05.2021.

Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару у вказаний строк у повному обсязі.

Отже, до стягнення із відповідача підлягає 10 000 грн суми основної заборгованості.

За положеннями ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За несвоєчасну оплату товару, що постачається відповідно до цього Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення виконання зобов`язань, яка нараховується до повної оплати суми боргу, та сплачує суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції (п. 8.2. Договору).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України)

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 1, 3).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач нарахував пеню за період 21.05.2021 - 26.10.2021 у розмірі 798,57 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що розрахунок здійснено не правильно.

Так, під час здійснення розрахунку позивачем не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення нарахувань пені та відсотків річних.

Також позивач не врахував норми ч. 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

На підставі викладеного господарським судом здійснено перерахунок пені: на суму заборгованості 21 685,55 грн за період 24.05.2021-14.06.2021 пеня склала 196,06 грн; на суму заборгованості 16 685,55 грн за період 15.06.2021-17.06.2021 пеня склала 20,57 грн; на суму заборгованості 10 000 грн за період 18.06.2021-26.10.2021 пеня склала 577,53 грн.

Всього до стягнення підлягає пеня в сумі 794,16 грн.

Позивачем здійснено нарахування 36% річних за період прострочення оплати товару з 21.05.2021 по 26.10.2021, розмір якої, за його розрахунком склав 1 825,16 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за цим Договором Покупець сплачує Постачальнику 36% річних від суми боргу за весь час прострочення (п. 8.4. Договору).

Господарський суд перевіривши розрахунок позивача дійшов висновку, що ним допущено ті ж помилки, що і при розрахунку пені, у зв`язку з чим судом здійснено перерахунок річних: на суму заборгованості 21 685,55 грн за період 24.05.2021-14.06.2021 - 36% річних склали 470,55 грн; на суму заборгованості 16 685,55 грн за період 15.06.2021-17.06.2021 - 36% річних склали 49,37 грн; на суму заборгованості 10 000 грн за період 18.06.2021-26.10.2021 - 36% річних склали 1 292,05 грн.

Всього до стягнення підлягають річні в сумі 1 811,97 грн.

Отже, враховуючи встановлені обставини судом, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме 10 000 грн - сума боргу, 794,16 грн - пеня та 1 811,97 грн - 36% річних.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Міщан Тетяни Олександрівни (код ЄДР НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластікс-Україна" (04201, м. Київ, вул. Полярна, 20-В, ідентифікаційний код 24587464) 12 606,13 грн, з яких основний борг в сумі 10 000 грн, 794,16 грн пені, 1 811,97 грн - 36% річних, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 266,84 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.