СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/2432/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О. , суддя Чернота Л.Ф.

секретар судового засідання Полупан Ю.В.

за участю представників сторін:

кредитора, заявника апеляційної скарги Валовиної М.А., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №002504 від 26.05.2021, ордер серія АХ№1055875 від 22.11.2021;

інші представники сторін - не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№2628Х/3)

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.11.2021

у справі №922/2432/21 (суддя Кононова О.В., повний текст ухвали складено 22.11.2021)

за позовом Фізичної особи ОСОБА_2 , м.Харків

до Фізичної особи ОСОБА_2 , м.Харків

про неплатоспроможність, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.11.2021 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 (вх. №24755) про призначення судової технічної експертизи документів по справі №922/2432/21.

Заявник, ОСОБА_1 , з вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодилася, звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу, та винести нову, якою задовольнити клопотання про призначення судової технічної експертизи документів в межах справи №922/2432/21. Призначити в рамках справи №922/2432/21 судову технічну експертизу документів, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення поставити експертам наступні питання: 1)У який проміжок часу було надруковано текст договору позики від 05.10.2017, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .?; 2)Чи відповідає час надрукування тексту договору позики, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , даті, вказаній у документі (05.10.2017)?; 3)В який проміжок часу було здійснено рукописні підписи сторін у Договорі позики від 05.10.2017, укладеному між ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .?; 4)Чи виготовлені рукописні підписи сторін у договорі позики, укладеному між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у той час, яким датований документ (05.10.2017)?; 5) У який проміжок часу було надруковано текст додаткової угоди від 02.05.2019 до договору позики від 05.10.2017, укладеної між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .?; 6) Чи відповідає час надрукування тексту додаткової угоди від 02.05.2019 до договору позики від 05.10.2017, укладеної між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , даті, вказаній у документі (02.05.2019)?;7) У який проміжок часу було здійснено рукописні підписи сторін у додатковій угоді від 05.10.2017 до договору позики від 05.10.2017, укладеній між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .?; 8) Чи виготовлені рукописні підписи сторін у додатковій угоді від 05.10.2017 до договору позики 05.10.2017, укладеній між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у той час, яким датований документ (02.05.2019)? Витребувати у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оригінали договору позики від 05.10.2017 та оригінал додаткової угоди до договору позики для долучення до матеріал даної справи. Витрати на проведення судової експертизи покласти на забезпеченого кредитора ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2021 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Істоміної О.А., суддів Черноти Л.Ф., Радіонової О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою та призначено її до розгляду на 22.12.2021. Встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.263 ГПК України.

Представник забезпеченного кредитора ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягає на задоволенні апеляційної скарги, вважає ухвалу місцевого господарського суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Інші представники сторін не скористались процесуальним правом на участь в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзивів на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2021 було своєчасно направлено всім сторонам по справі за юридичними адресами, при цьому, в ухвалі апеляційний господарський суд зазначав, що інформацію у справі можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/. Явка представників не визнавалась обов`язковою.

Таким чином, Східним апеляційним господарським судом було здійснено всі можливі заходи щодо повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 зазначеного Кодексу, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, колегія суддів, врахувавши рівень складності та обставини справи, вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників інших кредиторів, боржника та арбітражного керуючого.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.08.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 арбітражного керуючого Антоненка Дмитра Олександровича, призначено проведення попереднього засідання суду.

ОСОБА_1 звернулася до господарського суду в порядку ч.2 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства з повідомленням забезпеченого кредитора про вимоги до ОСОБА_2 , які забезпечені заставою майна боржника на загальну суму 7.680 доларів США.

Після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про визнання неплатоспроможним у встановлений в оголошенні строк до господарського суду надійшли заяви з грошовими вимогами: ОСОБА_5 (вх.№22279 від 22.09.2021) на загальну суму 220.000, 00 грн; ОСОБА_3 (вх.№22407 від 23.09.2021) на загальну суму 1.187.000,00 грн; АТ КБ «ПриватБанк» (вх.№22456 від 24.09.2021) на загальну суму 31.144,89 грн, які були прийняті судом до розгляду відповідними ухвалами та призначено їх розгляд в попередньому засіданні суду.

В свою чергу, від керуючого реструктуризацією надійшли відомості про результати розгляду вимог кредиторів, з яких вбачається, що керуючим реструктуризацією були розглянуті всі вимоги, що надійшли до суду та на його адресу.

Забезпечений кредитор ОСОБА_1 звернулася до господарського суду із клопотанням про призначення судової технічної експертизи документів, та після його уточнення просить суд призначити в рамках справи №922/2432/21 судову технічну експертизу документів, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення яких поставити наступні питання:

1) У який проміжок часу було надруковано текст договору позики від 05.10.2017, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .?

2) Чи відповідає час надрукування тексту договору позики, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , даті, вказаній у документі (05.10.2017)?

3) В який проміжок часу було здійснено рукописні підписи сторін у договорі позики від 05.10.2017, укладеному між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .?

4) Чи виготовлені рукописні підписи сторін у договорі позики, укладеному між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у той час, яким датований документ (05.10.2017)?

5) У який проміжок часу було надруковано текст додаткової угоди від 02.05.2019 до договору позики від 05.10.2017, укладеної між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .?

6) Чи відповідає час надрукування тексту додаткової угоди від 02.05.2019 до договору позики від 05.10.2017, укладеної між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , даті, вказаній у документі (02.05.2019)?

7) У який проміжок часу було здійснено рукописні підписи сторін у додатковій угоді від 05.10.2017 до договору позики від 05.10.2017, укладеній між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .?

8) Чи виготовлені рукописні підписи сторін у додатковій угоді від 05.10.2017 до договору позики 05.10.2017, укладеній між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у той час, яким датований документ (02.05.2019)?

Витребувати у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оригінали договору позики від 05.10.2017 та оригінал додаткової угоди до договору позики від 02.05.2019 для долучення до матеріалів судової справи.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, забезпечений кредитор зазначила, що в неї виникають об`єктивні сумніви щодо дійсності самого договору позики, а саме у тому, що договір було укладено саме 05.10.2017, а також є обґрунтовані підозри, що і сам договір є фіктивним, і сама процедура банкрутства ОСОБА_2 є штучно створеною.

Господарський суд, відмовляючи в задоволення клопотання про призначення судової технічної експертизи та витребування у сторін договору позики оригінали договору та додаткових угод до нього для долучення до матеріалів справи, зазначив, що заявником не наведено відповідних обґрунтувань та доказів в розумінні норм процесуального законодавства в підтвердження спростування висновків суду щодо належності, допустимості, достовірності та вірогідності наданих ОСОБА_3 доказів наявності заборгованості боржника перед ним за спірним договором позики.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, забезпечений кредитор ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в обґрунтування якої знову зауважила щодо наявності об`єктивних сумнівів стосовно дійсності договору позики, зокрема в даті його укладення, а також припущення щодо його фіктивності, штучності самої процедури банкрутства ОСОБА_2 .

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Харківської області від 15.11.2021 у справі №922/2432/21, яка і є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

За частиною 2 статті 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

В силу вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

- для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Така правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Як вбачається з матеріалів справи, господарським судом 15.11.2021 були розглянуті всі вимоги кредиторів, відповідною ухвалою попереднього засідання визнано наступний розмір грошових вимог кредиторів: ОСОБА_5 на загальну суму 220.000,00 грн та 4.540,00 грн судового збору; ОСОБА_3 на загальну суму 1.187.000,00 грн; АТ КБ ПриватБанк на загальну суму 22.924,54 грн та ОСОБА_1 на загальну суму 205.902,34 грн, як вимоги, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника відповідно до іпотечного договору від 21.03.2019. Зобов`язано керуючого реструктуризацією за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

В той же час апелянт, як в суді першої інстанції, та і в апеляційному господарському суді ставить під сумнів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , припускаючи ймовірну фіктивність правочину укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В обґрунтування сумнівів ОСОБА_1 наводить низку дій, які на її думку свідчать про недобросовісну правову поведінку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що в свою чергу свідчить про ухилення останніх від виконання обов`язку по сплаті боргу забезпеченому кредитору (числені звернення до різних судів з позовними заявами, заявами про забезпечення позову, наявність кримінальних правопорушень, тощо).

Тобто, як клопотання, так і апеляційна скарга не містять жодного доказу в підтвердження сумнівності або недостовірності укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору позики. Крім того, заявником не зазначено як обставини, про встановлення яких він просить в клопотанні, впливають на розгляд вимог конкурсного кредитора і яке мають значення для вирішення цієї справи.

Одним з різновидів спорів, які розглядає суд в межах провадження у справі про банкрутство є розгляд спірних вимог конкурсного кредитора, який може бути оспорений боржником або іншим кредитором боржника. Відтак, при розгляді спірних вимог кредиторів суди керуються спеціальними нормами законодавства про банкрутство, які визначають обов`язки конкретного кредитора щодо доказування розміру кредиторських вимог, визначають обсяг доказування, предмет доказування спірних кредиторських вимог, право суду відмовити у визнанні спірних вимог внаслідок неподання заявником документів, що їх підтверджують. Такий правовий висновок викладений ВС у постанові від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18.

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником - кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором - заявником грошових вимог.

Однак, ухвала Господарського суду Харківської області від 15.11.2021 (попереднє засідання) свідчить про те, що заявником - кредитором ОСОБА_3 було надано суду необхідну сукупність документів на обґрунтування своїх вимог, зазначені докази були досліджені судом та прийнято відповідне рішення щодо визнання кредиторських вимог ОСОБА_3 . Вказана ухвала сторонами у даній справі не оскаржувалась.

В той же час, забезпечений кредитор ОСОБА_1 , як в своєму клопотанні з урахуванням уточнень, так і в апеляційній скарзі не наводить відповідних обґрунтувань та доказів в розумінні прокоментованих норм процесуального законодавства в підтвердження спростування висновків суду щодо належності, допустимості, достовірності та вірогідності наданих ОСОБА_3 доказів наявності заборгованості боржника перед ним за спірним договором позики, що зумовлює відсутність підстав для призначення судової експертизи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку і відмовив кредитору в задоволенні клопотання про призначення судової технічної експертизи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Оскільки апеляційна скарга заявника не підлягає задоволенню, то, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, здійснені ним судові витрати за апеляційною скаргою останньому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 15.11.2021 у справі №922/2432/21 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової технічної експертизи документів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.12.2021.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота