ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Справа № 906/403/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Маціщук А.В. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропроменерго" та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.05.2021 р. у справі № 906/403/20 (суддя Машевська О.П., повний текст рішення складено 19.05.2021 р.)

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропроменерго"

про переведення прав та обов`язків покупця частки статутного капіталу (в редакції заяви про зміну предмету позову від 05.01.2021 р. (вх. № г/с 02-44/157/21 від 26.01.2021 р.)

за участю представників сторін:

позивача - Костюченко С.А.;

відповідачів - не з`явилися;

третьої особи - ОСОБА_7 ;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просить суд (враховуючи заяву про зміну предмету позову, т. 2, а. с. 158 - 159):

1) перевести на позивача права та обов`язки покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.03.2018 р., укладеними між:

- ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в розмірі 400 грн (2 % статутного капіталу товариства);

- ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в розмірі 600 грн (3 % статутного капіталу товариства);

- ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в розмірі 400 грн (2 % статутного капіталу товариства);

- ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в розмірі 400 грн (2 % статутного капіталу товариства);

2) перевести на позивача права та обов`язки покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.07.2018 р., укладеними між:

- ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в розмірі 3 600 грн (18 % статутного капіталу товариства);

- ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в розмірі 3 600 грн (18% статутного капіталу товариства);

- ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в розмірі 3 600 грн (18 % статутного капіталу товариства);

3) перевести на позивача права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 23.07.2018 р., укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в розмірі 3 400 грн (17 % статутного капіталу товариства).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником ТОВ "Агропроменерго" та має у власності частку статутного капіталу зазначеного товариства в розмірі 4 000 грн, що складає 20 % статутного капіталу товариства. Вказує, що 24.02.2020 р. їй стало відомо, що інші учасники товариства - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які також мали у власності частки статутного капіталу товариства кожен в розмірі 4 000 грн (20 % статутного капіталу товариства) відчужили їх ОСОБА_9 . Позивач звертає увагу суду на те, що не отримувала від інших учасників товариства пропозицій щодо купівлі їх часток у статутному капіталі товариства, від переважного права на їх придбання не відмовлялася, участі у загальних зборах, на яких це питання вирішувалось не приймала, доступу до установчих документів товариства не мала, в тому числі до реєстраційної справи останнього за місцем її зберігання у виконавчому комітеті Житомирської міської ради. Оскільки дії інших учасників товариства порушили її переважне право на придбання їх часток у статутному капіталі товариства шляхом продажу цих часток третій особі, яка не була учасником товариства, позивач хоче відновити порушене право у спосіб переведення на неї прав та обов`язків покупця за укладеними договорами купівлі - продажу часток у статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго".

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.05.2021 р. у справі №906/403/20 позов задоволено частково.

Переведено на ОСОБА_1 права та обов`язки покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.03.2018 р., укладеними між: ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в розмірі 400 грн (2 % статутного капіталу товариства); ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в розмірі 600 грн (3 % статутного капіталу товариства); ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в розмірі 400 грн (2 % статутного капіталу товариства); ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в розмірі 400 грн (2 % статутного капіталу товариства).

Відмовлено ОСОБА_1 у позові про переведення прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.07.2018 р., укладеними між: ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в розмірі 3 600 грн (18 % статутного капіталу товариства); ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в розмірі 3 600 грн (18 % статутного капіталу товариства); ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в розмірі 3 600 грн (18 % статутного капіталу товариства).

Відмовлено ОСОБА_1 у позові про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 23.07.2018 р., укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в розмірі 3 400 грн (17 % статутного капіталу товариства).

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову, прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм ст. ст. 11, 362 ЦІК України, ст. ст. 20, 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Місцевий господарський суд помилково визнав, що станом на 19.07.2018 р. та 23.07.2018 р. ОСОБА_8 фактично була членом ТОВ "Агропроменерго", не застосовуючи для врегулювання відповідних правовідносин норми ст. 11 ЦК України. Суд першої інстанції вірно встановив, що 19.03.2018 р. ОСОБА_8 протиправно набула право власності на частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго", а це виключає наявність у неї 19.07.2018 р. та 23.07.2018 р. прав та обов`язків учасника товариства, оскільки дії, спрямовані на виникнення права - укладення договорів були вчинені з порушенням встановленого законом порядку (порушення першочергового права), що, в свою чергу, обумовлює переведення на скаржника прав та обов`язків покупця за відповідними договорами. Дані правовідносини врегульовані нормами ст. ст. 20, 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", ст. 362 ЦК України, з урахуванням правової позиції касаційного суду, яка висловлена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" та в постанові Пленуму Вищого господарського Суду України від 25.02.2016 р. № 4.

Скаржник також звертає увагу суду на те, що якби ОСОБА_8 , станом на 19.07.2018 р. та 23.07.2018 р. і була членом ТОВ "Агропроменерго" з правом власності 9 % статутного капіталу товариства то ті 71 % статутного капіталу, які продавалися, слід розподілити між скаржником, який має у власності 20 % статутного капіталу зазначеного товариства і ОСОБА_8 - пропорційно. Тобто, на скаржника перевести права та обов`язки покупця на 49 % статутного капіталу, а 22 % залишити ОСОБА_8 .

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2021 р. відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.05.2021 р. у справі № 906/403/20 та призначено її до розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Агропроменерго" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині часткового задоволення позову, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "Агропроменерго", яке оформлено протоколом № 4 від 15.03.2018 р. було вирішено, зокрема, прийняти ОСОБА_8 до складу учасників ТОВ "Агропроменерго", здійснити перерозподіл часток статутного капіталу товариства та інше. Як вказує скаржник, позивач не оспорює дане рішення загальних зборів учасників товариства, а відтак ним обрано неефективний спосіб захисту.

Скаржник звертає увагу суду на те, що переважне право діє лише у разі продажу частки третім особам, які не є учасниками ТОВ. Тому отримання згоди інших учасників не вимагається у разі продажу частки одному або кільком з діючих учасників ТОВ. Згідно з ч. 1 ст. 147 ЦК України та ч. 1 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" учасники ТОВ та ТДВ мають право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) в статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Закон не обмежує це право необхідністю отримати згоду інших учасників товариства на передачу частки.

Частина 2 ст. 147 ЦК України та ч. 2 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" надає можливість передбачити в статуті товариства заборону на відчуження частки третім особам. Недотримання встановленої статутом заборони відступлення частки третім особам може бути підставою для визнання договору про відступлення, купівлю-продаж або інше відчуження частки третій особі недійсним. Будь-які інші способи обмеження права учасника на відчуження частки в статутному капіталі ТОВ, передбачені статутом, зокрема необхідність згоди інших учасників або товариства, не відповідають закону, а тому під час вирішення спору судом до уваги не беруться.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що ст. 147 ЦК України та ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" втратила чинність, внаслідок прийняття нового Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018 р., а тому положення таких статей застосовуватись не можуть, оскільки спірні правовідносини виникли 15.03.2018 р., вже під час дії нового закону. Таким чином, суд не мав права застосовувати норми матеріального права, які втратили чинність.

З рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агропроменерго", яке оформлено протоколом № 4 від 15.03.2018 р. вбачається, що присутніми погоджений момент вступу ОСОБА_10 до складу учасників товариства. І цей момент є моментом прийняття рішення загальних зборів від 15.03.2018 р. Тобто, у даному конкретному випадку є домовленість сторін про момент набуття особою статусу "учасника" товариства, який пов`язаний із прийняттям рішення загальних зборів (постанова ВС від 10.10.2019 р. у справі № 911/2218/18).

Апелянт вказує, що права ОСОБА_1 рішенням загальних зборів жодним чином не порушені, а суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, надаючи таку оцінку. Скаржником звертається увага суду на те, що рішення загальних зборів товариства від 15.03.2018 р. позивачем не оскаржувалось. Більше того, позивач брала участь у цих зборах через свого представника. Водночас, суд першої інстанції надав оцінку вищевказаному рішенню зборів, вказав на порушення, встановив, що даним рішенням порушуються права позивача і фактично, на основі цього мотивував усі подальші висновки в оскаржуваному рішенні.

Скаржник вказує, що позивачем було змінено предмет позову, а суд першої інстанції, не з`ясувавши, чи отримали інші учасники заяви про зміну предмету позову, не з`ясувавши думки інших учасників щодо такої заяви - закрив підготовче засідання, чим порушив право на справедливий суд відповідача та третьої особи.

Суд першої інстанції не застосував наслідки пропуску позивачем строку позовної давності для звернення із таким позовом до суду. Так, представник відповідача та третьої особи, неодноразово наголошував, що позивач знала про загальні збори від 15.03.2018 р., оскільки реалізувала своє право на участь в них через представника. І саме з 15.03.2018 р. повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Крім того, до матеріалів справи додані подальші рішення загальних зборів,, оформлені протоколом № 7 та № 8. Дані рішення надсилались позивачу і вона їх отримала. Зі змісту протоколів № 7 та № 8 вбачається про наявність нового учасника у ТОВ "Агропроменерго" та про існування оспорюваних договорів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 р. відкрито провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Агропроменерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.05.2021 р. у справі № 906/403/20 та призначено її до розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині часткового задоволення позову, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Агропроменерго", яке оформлено протоколом № 4 від 15.03.2018 р. було вирішено, зокрема, прийняти ОСОБА_8 до складу учасників ТОВ "Агропроменерго", здійснити перерозподіл часток статутного капіталу товариства та інше. Як вказує скаржник, позивач не оспорює дане рішення загальних зборів учасників товариства, а відтак ним обрано неефективний спосіб захисту.

Скаржник звертає увагу суду на те, що переважне право діє лише у разі продажу частки третім особам, які не є учасниками ТОВ. Тому отримання згоди інших учасників не вимагається у разі продажу частки одному або кільком з діючих учасників ТОВ. Згідно з ч. 1 ст. 147 ЦК України та ч. 1 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" учасники ТОВ та ТДВ мають право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) в статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Закон не обмежує це право необхідністю отримати згоду інших учасників товариства на передачу частки.

Частина 2 ст. 147 ЦК України та ч. 2 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" надає можливість передбачити в статуті товариства заборону на відчуження частки третім особам. Недотримання встановленої статутом заборони відступлення частки третім особам може бути підставою для визнання договору про відступлення, купівлю-продаж або інше відчуження частки третій особі недійсним. Будь-які інші способи обмеження права учасника на відчуження частки в статутному капіталі ТОВ, передбачені статутом, зокрема необхідність згоди інших учасників або товариства, не відповідають закону, а тому під час вирішення спору судом до уваги не беруться.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що ст. 147 ЦК України та ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" втратила чинність, внаслідок нового Закону Законі України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018 р., а тому положення таких статей застосовуватись не можуть, оскільки спірні правовідносини виникли 15.03.2018 р., вже під час дії нового закону. Таким чином, суд не мав права застосовувати норми матеріального права, які втратили чинність.

З рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агропроменерго", яке оформлено протоколом № 4 від 15.03.2018 р. вбачається, що присутніми погоджений момент вступу ОСОБА_10 до складу учасників товариства. І цей момент є моментом прийняття рішення загальних зборів від 15.03.2018 р. Тобто, у даному конкретному випадку є домовленість сторін про момент набуття особою статусу "учасника" товариства, який пов`язаний із прийняттям рішення загальних зборів (постанова ВС від 10.10.2019 р. у справі № 911/2218/18).

Апелянт вказує, що права ОСОБА_1 рішенням загальних зборів жодним чином не порушені, а суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, надаючи таку оцінку. Скаржником звертається увага суду на те, що рішення загальних зборів товариства від 15.03.2018 р., позивачем не оскаржувалось. Більше того, позивач брала участь у таких зборах через свого представника. Водночас, суд першої інстанції, надав оцінку вищевказаному рішенню зборів, вказав на порушення, встановив, що даним рішенням порушуються права позивача і фактично, на основі цього мотивував усі подальші висновки в оскаржуваному рішенні.

Скаржник вказує, що позивачем було змінено предмет позову, а суд першої інстанції, не з`ясувавши, чи отримали інші учасники заяви про зміну предмету позову, не з`ясувавши думки інших учасників щодо такої заяви - закрив підготовче засідання, чим порушив право на справедливий суд відповідача та третьої особи.

Суд першої інстанції не застосував наслідки пропуску позивачем строку позовної давності для звернення із таким позовом до суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 р. було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.05.2021 р. у справі № 906/403/20 та призначено її до розгляду.

ОСОБА_1 надіслала суду заперечення на апеляційні скарги ТОВ "Агропроменерго" та ОСОБА_2 , в яких зазначає, що позивач не обґрунтовує свої вимоги тим, що у нього не спитали згоди на продаж часток статутного капіталу, а тим, що було порушено його переважне право на купівлю відповідних часток, а тому посилання скаржників на п. 4.5, 4.6 постанови Пленуму ВГСУ недоречне. Пункт 4.10. постанови Пленуму ВГСУ, на яку посилаються скаржники, передбачає, що учасник ТОВ або ТДВ має право на відчуження частки (її частини) у статутному капіталі третім особам за умови дотримання переважного права інших учасників товариства на придбання цієї частки. В даному випадку документально підтверджено і не заперечується відповідачами, що відбувся саме продаж відповідних часток статутного капіталу.

Позивач вказує, що будь-який учасник товариства має право пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця за аналогією з нормою ч. 4 ст. 362 ЦК України. При цьому, суди повинні враховувати, що як купівлю-продаж частки (її частини) у статутному капіталі товариства відповідно до глави 54 ЦК України необхідно розуміти також і передання її у власність за договором міни. Особа, яка придбала частку в статутному капіталі ТОВ чи ТДВ, здійснює права і виконує обов`язки учасника товариства з моменту набуття права власності на частку в статутному капіталі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропроменерго" надіслало до суду додаткові пояснення по справі, в яких вказує, що висновок суду першої інстанції про наявність переважного права на придбання зазначених часток у повному обсязі - 9 % лише у позивача є помилковим, оскільки той факт, що відповідачі - 2-5 є сторонами спірних договорів не підтверджує волевиявлення таких на реалізацію свого переважного права щодо частки іншого із учасників. Таким чином, задоволення вимог ОСОБА_1 в частині переведення прав та обов`язків покупця за спірними договорами на користь позивача у повному обсязі без дотримання принципу пропорційності є прямим порушенням визначеного вище положення закону.

Звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував спеціальний строк позовної давності до вказаних правовідносин.

ОСОБА_2 надіслала до суду заяву, в якій у зв`язку із неможливістю з`являтися у судові засідання, просить суд проводити розгляд справи без її участі. Подану апеляційну скаргу, а також апеляційну скаргу ТОВ "Агропроменерго" підтримує та просить їх задоволити з підстав викладених у апеляційних скаргах. Проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі № 906/403/20 заперечує та просить залишити її без задоволення.

Розпорядженням керівника апарату суду від 07.09.2021 р. № 01-04/759 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії у даній справі - Філіпової Т.Л., відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Маціщук А.В., суддя Гудак А.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 р. апеляційні скарги прийнято до провадження у новому складі суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 р. розгляд скарг було відкладено на 29.09.2021 р. об 15:00 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 р. розгляд скарг відкладено на 03.11.2021 р. о 15:00 год. Зобов`язано Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Житомирської міської ради надати суду у строк протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ); ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ); ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ). Зобов`язано Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Хмельницької міської ради (29013, м. Хмельницький, вул. вул. Грушевського, 86) надати суду у строк протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ).

На виконання вимог ухвали суду від 29.09.2021 р., Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Житомирської міської ради та Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Хмельницької міської ради надали відповідну інформацію.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) у справі Олексюк Г.Є. судове засідання 03.11.2021 р. об 15:00 год. не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 р. розгляд апеляційних скарг призначено на 24.11.2021 р. об 15:30 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 р. розгляд скарг відкладено на 09.12.2021 р. о 15:00 год.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді члена-колегії суддів у справі Гудак А.В. судове засідання у справі 09.12.2021 р. об 15:00 год. не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 р. розгляд апеляційних скарг призначено на 24.12.2021 р. об 11:00 год.

В судових засіданнях представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги позивача, просить задоволити її вимоги; заперечив доводи апеляційних скарг відповідача та третьої особи, просить відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи в судових засіданнях підтримав доводи апеляційних скарг відповідача та третьої особи, просить задоволити їх вимоги; заперечив доводи апеляційної скарги позивача, просять відмовити в її задоволенні.

Відповідачі в судові засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційні скарги в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційних скарг стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним господарським судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропроменерго", як юридичну особу з ідентифікаційним кодом 31888598 зареєстровано 19.02.2002 р. із сформованим на цю дату статутним капіталом у розмірі 20 000 грн.

02.02.2018 р. відбулися Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропроменерго", що стверджується протоколом зборів № 2, у складі: гр. ОСОБА_11 (довіреність НАТ 687424 від 12.02.2016 р.), який представляв інтереси гр. ОСОБА_3 (20% статутного капіталу), гр. ОСОБА_5 (20% статутного капіталу), гр. ОСОБА_12 (довіреність НАІ 599176 від 25.05.2016 р.), який представляв інтереси гр. ОСОБА_4 (20% статутного капіталу), гр. ОСОБА_6 (20% статутного капіталу), гр. ОСОБА_13 ( довіреність НАТ 863161 від 21.03.2016 р.), яка представляла інтереси гр. ОСОБА_1 (а. с. 11, т. 2).

На вказаних зборах було вирішено, зокрема: прийняти нову редакцію статуту Товариства, право підписання якої надано голові зборів ОСОБА_3 , в інтересах якої діяв ОСОБА_11 та секретарю зборів ОСОБА_6 , а директора ОСОБА_5 уповноважено подати нову редакцію статутного документа для проведення державної реєстрації (а. с. 12, т. 2).

Згідно із відомостями з ЄДР щодо ТОВ "Агропроменерго" 08.02.2018 р. проведено реєстраційну дію за № 2000091 (державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи) (а. с. 50, т.1).

Згідно статуту ТОВ "Агропроменерго" (в редакції, затвердженій Загальними зборами Товариства від 02.02.2018 р.) статус учасників Товариства мали ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з часткою у статутному капіталі у розмірі 4 000 грн, що складало 20 % статутного капіталу ( а. с. 14-32, т. 2).

У п. 4.6 статуту (в редакції, затвердженій Загальними зборами Товариства від 02.02.2018 р.) було передбачено, що учасник Товариства може поступитись своєю часткою чи частиною частки одному або кільком учасникам цього ж Товариства чи третім особам. Учасники Товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному капіталі Товариства. Ціна, за якою була відступлена частка (її частина) учасника не веде до зміни розміру частки (її частини) у статутному капіталі Товариства.

У п. 4.8 статуту (в редакції, затвердженій Загальними зборами Товариства від 02.02.2018 р.) передбачено, що при передачі частки чи частини частки третій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов`язків, що належать учаснику, який нею поступається.

Згідно п. 4.7 статуту (в редакції, затвердженій Загальними зборами Товариства від 02.02.2018 р.) вступ до Товариства нових учасників здійснюється за згодою учасників, які володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства з внесенням відповідних доповнень до статуту Товариства. Прийняття рішення про вступ до Товариства нового учасника, супроводжується визначенням розміру, складу та порядку внесення цим учасником вкладу до статутного капіталу Товариства.

07.02.2018 р. ОСОБА_2 подала до ТОВ "Агропроменерго" заяву з проханням прийняти її до складу учасників Товариства з наданням частки у статутному капіталі, внести до статуту Товариства відповідні зміни у складі учасників та здійснити їх державну реєстрацію (а. с. 169, т. 1).

08.02.2018 р. від імені голови зборів ОСОБА_3 представником ОСОБА_11 (довіреність НАТ 687424 від 12.02.16р.) було надіслано ОСОБА_1 (позивачу) за адресою: АДРЕСА_6 повідомлення про проведення чергових Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" 15.03.2018р. о 15:00 год. за адресою: АДРЕСА_7 та про необхідність проведення реєстрації учасників Товариства для участі у таких зборах з 14:00 год. до 14:45 год. за місцем їх проведення, яке отримано 09.02.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення (а. с. 170, т. 1).

Згідно даного повідомлення на порядок денний зборів винесено, зокрема, наступні питання: розгляд заяви про вступ до складу Товариства ОСОБА_8 як учасника Товариства, з внесенням відповідних доповнень до Статуту Товариства; визначення розміру та складу часток в статутному капіталі учасників Товариства; прийняття нової редакції Статуту відповідно до прийнятих рішень, та їх реєстрація відповідно до чинного законодавства.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження реєстрації учасників ТОВ "Агропроменерго" для участі у чергових загальних зборах 15.03.2018 р. Представник третьої особи в судових засіданнях вказував, що така реєстрація не проводилася.

15.03.2018 р. відбулися Загальні збори учасників ТОВ "Агропроменерго", що стверджується протоколом № 4 у складі: гр. ОСОБА_11 (довіреність НАТ 687424 від 12.02.2016 р.), який представляв інтереси гр. ОСОБА_3 (20% статутного капіталу), гр. ОСОБА_5 (20% статутного капіталу), гр. ОСОБА_12 (довіреність НАІ 599176 від 25.05.2016 р.), який представляв інтереси гр. ОСОБА_4 ( 20% статутного капіталу), гр. ОСОБА_6 (20% статутного капіталу), гр. ОСОБА_13 ( довіреність НАТ 863161 від 21.03.2016 р.), яка представляла інтереси гр. ОСОБА_1 (а. с. 171, т. 1, а. с. 29-32, т. 2).

На даних загальних зборах вирішено: прийняти ОСОБА_8 до складу учасників ТОВ "Агропроменерго" та внести відповідні зміни до його статуту; надати ОСОБА_8 частку в статутному капіталі Товариства, сформовану за рахунок належних ОСОБА_4 (3 % статутного капіталу), ОСОБА_5 (2 % статутного капіталу), ОСОБА_3 (2 % статутного капіталу), ОСОБА_6 (2 % статутного капіталу) часток, що в сукупності складають 9 % статутного капіталу товариства, або 1 800 грн, шляхом перерозподілу часток в статутному капіталі між учасниками товариства та затверджено розподіл часток учасників у статутному капіталі таким чином: ОСОБА_1 4 000 грн, що складає 20 % статутного капіталу, ОСОБА_5 3 600 грн, що складає 18 % статутного капіталу, ОСОБА_6 3600 грн, що складає 18 % статутного капіталу, ОСОБА_4 3 400 грн, що складає 17 % статутного капіталу, ОСОБА_3 3 600 грн, що складає 18 % статутного капіталу, ОСОБА_8 1 800 грн, що складає 9 % статутного капіталу.

На Загальних зборах було прийнято нову редакцію статуту товариства, право підписання якої надано голові зборів ОСОБА_3 , в інтересах якої діяв ОСОБА_11 та секретарю зборів ОСОБА_6 , а директора ОСОБА_5 уповноважено подати нову редакцію статутного документа для проведення державної реєстрації. Вирішено не проводити зміну юридичної адреси Товариства (а. с. 173, т. 1).

Згідно статуту ТОВ "Агропроменерго" (в редакції, затвердженій Загальними зборами Товариства 15.03.2018 р.) статус учасників Товариства визначено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Умови п. п. 4.6-4.8 статуту Товариства (в редакції, затвердженій Загальними зборами Товариства 15.03.2018 р.) викладено аналогічно умовам п. п. 4.6-4.8 статуту Товариства (в редакції, затвердженій Загальними зборами Товариства від 02.02.2018 р. ( а. с. 33-47, т. 2).

19.03.2018 р. у простій письмовій формі між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (як учасниками товариства) та ОСОБА_2 (як третьою особою) укладені договори купівлі-продажу (переуступки) корпоративних прав, а саме: ОСОБА_3 , яка мала частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 20 % продала гр. ОСОБА_8 її частину у розмірі 2%; ОСОБА_4 , яка мала частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 20 % продала гр. ОСОБА_8 її частину у розмірі 3%; ОСОБА_5 , який мав частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 20 % продав гр. ОСОБА_8 її частину у розмірі 2%; ОСОБА_6 , який мав частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 20 % продав гр. ОСОБА_8 її частину у розмірі 2% (а.с. 48-52, т. 2).

Згідно п. 2.1 договорів купівлі-продажу (переуступки) корпоративних прав від 19.03.2018 р. перехід права власності на частку від продавця до покупця здійснюється в момент їх підписання.

Згідно із відомостями з ЄДР щодо ТОВ "Агропроменерго" 21.03.2018 р. проведено реєстраційну дію № 3000091 (державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, зміна органу управління, зміна складу або інформації про засновників) (а. с. 50, т. 1).

15.05.2018 р. ОСОБА_3 , оформленою нотаріально заявою, заявила про вихід зі складу учасників ТОВ "Агропроменерго" з передачею згідно чинного законодавства у повному обсязі належної їй частки у статутному капіталі Товариства у розмірі 3 600 грн (18 % статутного капіталу товариства) на користь гр. ОСОБА_8 (а. с. 178, т.1).

15.05.2018 р. ОСОБА_6 , оформленою нотаріально заявою, заявив про вихід зі складу учасників ТОВ "Агропроменерго" з передачею згідно чинного законодавства у повному обсязі належної йому частки у статутному капіталі Товариства у розмірі 3 600 грн (18 % статутного капіталу товариства) на користь гр. ОСОБА_8 ( а. с. 179, т.1).

15.05.2018 р. ОСОБА_5 , оформленою нотаріально заявою, заявив про вихід зі складу учасників ТОВ "Агропроменерго" з передачею згідно чинного законодавства у повному обсязі належної йому частки у статутному капіталі Товариства у розмірі 3 600 грн (18 % статутного капіталу товариства) на користь гр. ОСОБА_8 (а. с. 180, т. 1).

15.05.2018 р. ОСОБА_4 , оформленою нотаріально заявою, заявила про вихід зі складу учасників ТОВ "Агропроменерго" з передачею згідно чинного законодавства у повному обсязі належної їй частки у статутному капіталі Товариства у розмірі 3 400 грн (17 % статутного капіталу товариства) на користь гр. ОСОБА_8 (а. с. 181, т. 1).

16.05.2018 р. від імені голови зборів ОСОБА_3 представником ОСОБА_11 (довіреність НАТ 687424 від 12.02.2016 р.) було надіслано позивачу за адресою: АДРЕСА_6 повідомлення про проведення чергових Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" 20.06.2018 р. об 15:00 год. за адресою: АДРЕСА_7 та про необхідність проведення реєстрації учасників Товариства для участі у таких зборах з 14:00 год. до 14:45 год. за місцем їх проведення, яке отримано 19.05.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення (а. с. 159, т. 1).

Згідно даного повідомлення на порядок денний зборів винесено, зокрема, наступні питання: розгляд заяв про вихід зі складу учасників Товариства та передачу частки гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_5 ; затвердження перерозподілу часток учасників в статутному капіталі Товариства; розгляд та затвердження нової редакції Статуту Товариства.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження реєстрації учасників ТОВ "Агропроменерго" для участі у чергових загальних зборах 20.06.2018 р. Представник третьої особи в судових засіданнях вказував, що така реєстрація не проводилася.

20.06.2018 р. відбулися Загальні збори учасників ТОВ "Агропроменерго", що стверджується протоколом № 7 у складі: гр. ОСОБА_11 (довіреність НАТ 687424 від 12.02.2016 р.), який представляв інтереси гр. ОСОБА_3 (18 % статутного капіталу), гр. ОСОБА_5 (18 % статутного капіталу), гр. ОСОБА_12 (довіреність НАІ 599176 від 25.05.2016 р.), який представляв інтереси гр. ОСОБА_4 (17 % статутного капіталу), гр. ОСОБА_6 (18 % статутного капіталу), гр. ОСОБА_8 (9 % статутного капіталу), гр. ОСОБА_13 (довіреність НАТ 863161 від 21.03.2016 р.), яка представляла інтереси гр. ОСОБА_1 (а. с. 52, т. 2).

На даний Загальних зборах вирішено: привести у відповідність до вимог Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018 р. та затвердити нову редакцію статуту Товариства, право підписання якої у нотаріуса надано голові зборів ОСОБА_11 та секретарю зборів ОСОБА_6 , а директора ОСОБА_5 уповноважено подати нову редакцію статутного документа для проведення державної реєстрації.

Згідно із відомостями з ЄДР щодо ТОВ "Агропроменерго" 12.07.2018 р. проведено реєстраційну дію № 4000091 (державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи) (а. с. 50, т. 1).

Статут ТОВ "Агропроменерго" (у редакції, затвердженій рішенням Загальних зборів Товариства від 20.06.2018 р.) передбачав, що учасниками Товариства є особи, що мають частки в статутному капіталі Товариства. Прийняття нових учасників може здійснюватися з метою розширення напрямів і обсягів діяльності товариства на підставі рішення зборів учасників (п. 4.1 статуту).

Згідно п. 4.4. статуту (у редакції, затвердженій рішенням Загальних зборів Товариства від 20.06.2018 р.), учасник має право вийти зі складу учасників товариства у порядку визначеному цим статутом; продати або іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства, третім особам у порядку передбаченому цим статутом.

У розділі 5 статуту (у редакції, затвердженій рішенням Загальних зборів Товариства від 20.06.2018 р.) врегульовано порядок реалізації учасниками Товариства повноважень щодо розпорядження частками (їх частинами) у статутному капіталі Товариства (а. с. 55-75, т. 2).

Рішенням Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" від 20.06.2018 р., яке оформлене протоколом № 8, вирішено надати ОСОБА_8 частку в статутному капіталі Товариства, сформовану за рахунок передачі належних гр. ОСОБА_4 (17 % статутного капіталу), гр. ОСОБА_5 (18 % статутного капіталу), гр. ОСОБА_3 (18 % статутного капіталу Товариства), гр. ОСОБА_6 (18 % статутного капіталу Товариства) часток, що в сукупності складають 80 % статутного капіталу Товариства, що складає 16 000 грн, шляхом перерозподілу часток в статутному капіталі між учасниками Товариства та затвердити розподіл часток учасників у статутному капіталі таким чином: ОСОБА_1 4 000 грн, що складає 20 % статутного капіталу, ОСОБА_8 16 000 грн, що складає 80 % статутного капіталу (а. с. 168, т. 1).

19.07.2018 р. за актом приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" ОСОБА_6 (продавець) передав у власність гр. ОСОБА_8 (покупець) частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 18 %, що становить 3 600 грн (а. с. 80, т. 2).

Згідно із відомостями з ЄДР щодо ТОВ "Агропроменерго" 20.07.2018 р. проведено реєстраційну дію № 5000091 (державна реєстрація зміни складу або інформації про засновників) (а. с. 50, т. 1).

19.07.2018 р. за актом приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" ОСОБА_5 (продавець) передав у власність ОСОБА_8 (покупець) частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 18 %, що становить 3 600 грн (а. с. 82, т. 2).

Згідно із відомостями з ЄДР щодо ТОВ "Агропроменерго" 23.07.2018 р. проведено реєстраційну дію № 6000091 (державна реєстрація зміни складу або інформації про засновників) (а. с. 50, т. 1).

19.07.2018 р. за актом приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" ОСОБА_3 (продавець) передала у власність ОСОБА_8 (покупець) частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 18 %, що становить 3 600 грн (а. с. 84, т.2).

Згідно із відомостями з ЄДР щодо ТОВ "Агропроменерго" 24.07.2018 р. проведено реєстраційну дію № 7000091 (державна реєстрація зміни складу або інформації про засновників) (а. с. 50, т. 1).

23.07.2018 р. за актом приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" ОСОБА_4 (продавець) передала у власність ОСОБА_8 (покупець) частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 17 % , що становить 3 400 грн (а. с. 86, т.2).

Згідно із відомостями з ЄДР щодо ТОВ "Агропроменерго" 25.07.2018 р. проведено реєстраційну дію № 8000091 (державна реєстрація зміни складу або інформації про засновників (а. с. 50, т. 1).

11.02.2019 р. та 03.05.2019 р. ОСОБА_1 надіслала запит директору ТОВ "Агропроменерго" ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_6 , з вимогою надати їй інформацію про фактичну адресу Товариства, протоколи загальних зборів Товариства за 2016-2018 роки та іншу інформацію про його діяльність у 2016-2018 роках (а. с. 36, 37, т. 1).

11.11.2019 р. ОСОБА_1 через представника за довіреністю ОСОБА_13 надіслала запит директору ТОВ "Агропроменерго" ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_6 , з вимогою надати їй інформацію про фактичну адресу Товариства та інформацію про його діяльність у 2015-2018 роках (а. с. 35, т. 1).

В матеріалах справи відповіді ТОВ "Агропроменерго" на запити позивача відсутні.

На дату розгляду та вирішення справи учасниками ТОВ "Агропроменерго" є: ОСОБА_1 з розміром внеску до статутного капіталу 4 000 грн (позивач) та ОСОБА_9 з розміром внеску до статутного капіталу 16 000 грн (відповідач-1) (а. с. 19, т. 1).

Предметом даного спору є питання щодо наявності/відсутності підстав для переведення на позивача прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" за договорами купівлі-продажу від 19.03.2018 р., від 19.07.2018 р., від 23.07.2018 р.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про переведення на неї прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.03.2018 р., колегія суддів зазначає наступне.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами (ч. 1 ст. 167 ГК України).

Згідно з положеннями статей 2, 4, 5 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Позов про переведення прав та обов`язків покупця за договором за своєю суттю відповідає такому способу захисту прав та інтересів, як зміна правовідношення (п. 6 ч. 2 ст. 16 ЦК України), та найкраще відповідає змісту порушеного переважного права, способу (характеру) його порушення, наслідкам, які спричинило порушення, а також є найпростішим шляхом, який забезпечує для позивача відновлення та реалізацію відповідного переважного права. Положення про способи захисту порушеного переважного права особи відображені також у п. 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 р. у справі № 909/337/19.

Продаж учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки з порушенням переважного права іншого учасника (учасників) товариства не зумовлює недійсність відповідного правочину. Наслідком такого порушення є право учасника (учасників) вимагати в судовому порядку переведення на нього (на них) прав та обов`язків покупця частки.

У п. 4 ч. 1 ст. 116 ЦК України (у редакції, чинній станом на 15.03.2018 р. та 19.03.2018 р.) було передбачено, що учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ЦК України, положення якої кореспондувалися зі ч. 1 ст. 53 ЗУ "Про господарські товариства" (у редакції, чинній станом на 15.03.2018 р. та 19.03.2018 р.), учасник товариства з обмеженою відповідальністю мав право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 147 ЦК України, положення якої кореспондувалися зі ч. 3 статті 53 ЗУ "Про господарські товариства" (у редакції, чинній станом на 15.03.2018 р. та 19.03.2018 р.) було передбачено, що учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам.

Отже, відчуження учасником частки (її частини) третім особам (не учасникам товариства) допускається, якщо немає прямих заборон у статуті товариства.

Згідно п. 4.6 статуту Товариства (у редакції, чинній станом на 15.03.2018 р. та 19.03.2018 р.), передбачено, що учасник Товариства може поступитись своєю часткою чи частиною частки одному або кільком учасникам цього ж Товариства чи третім особам. Тобто Статут Товариства (у відповідній редакції) допускав право учасника Товариства відчужити належну йому частку (її частину) третім особам.

У пункті 4.6. Статуту передбачено, що учасники Товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному капіталі Товариства. Ціна, за якою була відступлена частка (її частина) учасника не веде до зміни розміру частки (її частини) у статутному капіталі Товариства.

Пункт п. 4.8 Статуту також передбачав, що при передачі частки чи частини частки третій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов`язків, що належать учаснику, який нею поступається.

Колегія суддів вказує, що відступлення учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки у статутному капіталі товариства, передбачене ст. 147 ЦК України та ст. 53 Закону України "Про господарські товариства", є відчуженням частки.

Таке відчуження потребує волевиявлення особи, яка відчужує частку, й особи, яка приймає частку у власність. Відступлення (відчуження) частки не є самостійним непоіменованим видом договору, оскільки воно відбувається шляхом укладання договору купівлі-продажу, міни, дарування тощо. Такий договір може укладатися в усній або письмовій формі залежно від вимог чинного законодавства України та статуту товариства. Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом (правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 р. у справі № 923/876/16).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 147 ЦК України, положення якої кореспондувалися зі ч. 3 ст. 53 ЗУ "Про господарські товариства" (у редакції, чинній станом на 15.03.2018 р. та 19.03.2018 р.) було передбачено, що якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Тобто, із чинного на час виникнення спірних правовідносин положень законодавства, можна дійти висновку, що учасник, який має намір відчужити належну йому частку (її частину) у статутному капіталі товариства має повідомити про цей намір іншого (інших) учасника (учасників). І лише, якщо (учасник) учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Апеляційним господарським судом встановлено, що відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не повідомляли ОСОБА_1 про свій намір продати частку (її частину) у статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" на користь ОСОБА_2 .

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази дотримання відповідачами - 2-5 процедури повідомлення позивача про намір продати частку (її частину) у статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго".

Більше того, суд вказує, що до порядку денного Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" від 15.03.2018 р. не було включено питання надання відповідачами - 2-5 пропозицій іншим учасникам Товариства (кожному з них, позивачу) придбати частку (її частину) у статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" до вирішення питання прийняття до складу учасників Товариства - відповідача - 1, яка станом на дату їх проведення мала статус третьої особи. Відповідні питання також не було включено до порядку денного Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" від 15.03.2018 р. в день їх проведення учасниками (їх представниками), які фактично приймали у них участь.

Колегія суддів вказує, що імперативні приписи абз. 2 ч. 2 ст. 147 ЦК України, положення якої кореспондувалися зі ч. 3 ст. 53 ЗУ "Про господарські товариства", вимагали від відповідачів - 2-5 утриматися від вчинення правочинів щодо відчуження третій особі належних частин їх часток у статутному капіталі Товариства протягом одного місяця з дня повідомлення один одного та позивача про свій намір вчинити такі юридично значимі дії.

В свою чергу, відмова від переважного права є одностороннім правочином. Учасник, який відмовився від реалізації переважного права, надає право третій особі набути частку у статутному капіталі у власність і стати учасником Товариства (п. 54 постанови ВС у складі КГС від 31.03.2021 р. у справі № 923/875/19). Однак, попри відсутність відмови позивача від переважного права, відповідачі - 2-5, вже станом на 19.03.2018 р. уклали договори купівлі-продажу (переуступки) корпоративних прав з відповідачем-1 (третьою особою).

З огляду на встановлені судом обставини у справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення передбаченого ст. 147 ЦК України, ст. 53 ЗУ "Про господарські товариства" та п. 4.6. Статуту Товариства, переважного права ОСОБА_1 та виникнення у неї права вимагати в судовому порядку переведення на неї прав та обов`язків покупців за укладеними договорами купівлі-продажу частини частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.03.2018 р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо переведення на позивача прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.03.2018 р., підставні та обґрунтовані.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про переведення на неї прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.07.2018 р., від 23.07.2018 р., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 Глави VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом року з дня набрання чинності цим законом товариства мали привести свої статути у відповідність до нового закону, а до такого приведення відносини між учасниками регулювалися нормами статуту, який діяв на момент ухвалення цього Закону і тими нормами Закону України "Про господарські товариства", на підставі яких були викладені відповідні норми статуту (подібна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.07.2019 р. у справі № 911/1394/18, від 14.08.2019 р. у справі № 914/1631/18, від 11.09.2019 р. у справі № 922/3010/18, від 10.06.2020 р. у справі № 922/2200/19, від 18.06.2020 р. у справі № 922/298/19, від 11.08.2020 р. у справі № 904/1966/19, від 27.10.2020 р. у справі № 905/1531/19, від 24.11.2020 р. у справі № 905/173/20, від 18.02.2021 р. у справі № 910/15809/19).

Відповідно з питань, не врегульованих статутом, діяли норми нового Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"; цей Закон набув чинності 17.06.2018р., і такий "перехідний період" тривав протягом року з цієї дати.

Як встановлено апеляційним судом, рішенням Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" від 20.06.2018 р., оформленим протоколом № 7 було приведено у відповідність до вимог ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та затверджено нову редакцію статуту ТОВ "Агропроменерго" (т. 2, а. с. 53-75). Державну реєстрацію нової редакції статуту проведено 12.07.2018 р.

В свою чергу, рішенням Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" від 20.06.2018 р., оформленим протоколом № 8 було вирішено надати ОСОБА_8 частку в статутному капіталі Товариства, сформовану за рахунок передачі належних іншим учасникам часток (т. 1, а. с. 168).

На дату проведення Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" від 20.06.2018 р., оформлених протоколом № 8 діяла редакція Статуту, затверджена Загальними зборами від 15.03.2018 р. (а.с. 33-47, т. 2).

Як уже вказувалося судом, умовами п. 4.6 Статуту (у відповідній редакції) було передбачено, що учасник Товариства може поступитись своєю часткою чи частиною частки одному або кільком учасникам цього ж Товариства чи третім особам. Учасники Товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному капіталі Товариства. Ціна, за якою була відступлена частка (її частина) учасника не веде до зміни розміру частки (її частини) у статутному капіталі Товариства.

Тобто, умовами п. 4.6 Статуту було передбачено переважне право учасника Товариства придбати частку (її частину) іншого учасника, який її відступив. При цьому, положеннями Статуту не було врегульовано самого порядку переходу частки (її частини) в статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" від одного учасника до іншого чи третім особам.

Колегія суддів вказує, що із прийняттям нового Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018 р., який набрав чинності з 17.06.2018 р., втратили чинність стаття 147 ЦК України та стаття 53 Закону України "Про господарські товариства".

А відтак, оскільки порядок переходу частки (її частини) в статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" від одного учасника до іншого чи третій особі не був врегульований положеннями Статуту у редакції, яка діяла на дату проведення Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" від 20.06.2018 р., тому до спірних правовідносин з реалізації переважного права мають застосовуватися норми Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі.

Якщо кілька учасників товариства скористаються своїм переважним правом, вони придбавають частку (частину частки) пропорційно до розміру належних їм часток у статутному капіталі товариства (частина 2).

Згідно ч. 3 ст. 20 даного Закону, учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, зобов`язаний письмово повідомити про це інших учасників товариства та поінформувати про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу. Якщо жоден з учасників товариства протягом 30 днів з дати отримання повідомлення про намір учасника продати частку (частину частки) не повідомив письмово учасника, який продає частку (частину частки), про намір скористатися своїм переважним правом, вважається, що такий учасник товариства надав свою згоду на 31 день з дати отримання повідомлення, і така частка (частина частки) може бути відчужена третій особі на умовах, які були повідомлені учасникам товариства.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону, якщо учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, отримав від іншого учасника письмову заяву про намір скористатися своїм переважним правом, такі учасники зобов`язані протягом одного місяця укласти договір купівлі-продажу пропонованої до продажу частки (частини частки).

У разі ухилення продавця від укладення договору купівлі-продажу покупець має право звернутися до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу частки (її частини) укладеним на запропонованих продавцем умовах.

У разі ухилення покупця від укладення договору купівлі-продажу продавець має право реалізувати свою частку третій особі на раніше повідомлених учасникам товариства умовах.

Учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним. Позовна давність за такими вимогами становить один рік (частина 5).

Зазначені норми закону відповідають положенням нової редакції Статуту ТОВ "Агропроменерго", затвердженої рішенням Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" від 20.06.2018 р., оформленого протоколом № 7.

Аналізуючи дані положення закону, суд вказує, що відчуження частки (частини частки) у статутному капіталі учасником товариства допускається лише за згодою іншого учасника. Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачав обов`язкове письмове повідомлення учасника про намір продажу частки. За відсутності такого письмового повідомлення учасник не може вважатися повідомленим належним чином.

Як встановлено апеляційним судом, матеріали справи не містять доказів дотримання відповідачами - 2-5 визначеної Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" процедури обов`язкового письмового повідомлення учасника (позивача) про намір продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" та, відповідно, доказів надання згоди (чи заперечення) на відчуження таких часток, що є порушенням положень даного закону.

З огляду на встановлені судом обставини у справі, колегія суддів дійшла висновку про порушення відповідачами передбаченого ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" переважного права ОСОБА_1 та виникнення у неї права вимагати в судовому порядку переведення на неї прав та обов`язків покупців за укладеними договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.07.2018 р., від 23.07.2018 р.

Колегія суддів вважає позовні вимоги щодо переведення на позивача прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.07.2018 р., від 23.07.2018 р., підставними та обґрунтованими.

При цьому, суд вказує, що наявність на даний час, чинних рішень Загальних зборів учасників ТОВ "Агропроменерго", які оформлені протоколами № 4 від 15.03.2018 р. та від 20.06.2018 р. № 8, якими було прийнято ОСОБА_2 до складу учасників ТОВ "Агропроменерго", здійснено перерозподіл часток статутного капіталу товариства, надано ОСОБА_2 частку в статутному капіталі Товариства, сформовану за рахунок передачі належних іншим учасникам Товариства часток, не спростовує того факту, що ОСОБА_2 протиправно набула право власності на частки в статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго", з порушенням встановленого законом порядку (переважного права), а доводи відповідача-1 та третьої особи в цій частині суд вважає безпідставним.

При цьому, згідно п. 4.7 Статуту (у редакції рішення зборів від 02.02.2018 р., яка була чинною до 21.03.2018 р.) було передбачено, що вступ до Товариства нових учасників здійснюється за згодою учасників, які володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства з внесенням відповідних доповнень до Статуту Товариства. Прийняття рішення про вступ до Товариства нового учасника, супроводжується визначенням розміру, склад у та порядку внесення цим учасником вкладу до статутного капіталу Товариства.

Однак, на загальних зборах від 15.03.2018 р. було вирішено прийняти відповідача-1 до складу учасників Товариства не в порядку, передбаченому п. 4.7 Статуту (у відповідній редакції), який вимагав від нового учасника саме внесення вкладу до статутного капіталу, а шляхом відступлення відповідачами - 2-5 належних їм частин часток відповідачу-1 з подальшим їх перерозподілом.

Посилання відповідача-1 та третьої особи, наведені в апеляційній скарзі про обрання позивачем неефективного способу захисту порушеного права, суд вважає необґрунтованими, оскільки позов про переведення прав та обов`язків покупця за договором за своєю суттю відповідає такому способу захисту прав та інтересів, як зміна правовідношення (п. 6 ч. 2 ст. 16 ЦК України), та найкраще відповідає змісту порушеного переважного права, способу (характеру) його порушення, наслідкам, які спричинило порушення, а також є найпростішим шляхом, який забезпечує для позивача відновлення та реалізацію відповідного переважного права.

Окрім того, суд приймає до уваги, що правочини з відчуження частки відповідачі вчинили 19.07.2018 р. та 23.07.2018 р., тобто вже після державної реєстрації нової редакції Статуту, затвердженої рішенням Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" від 20.06.2018 р., яке оформлене протоколом № 7.

Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" суттєво змінив порядок зміни складу учасників товариства. Відомості про учасників можна було не зазначати в статуті, а учасник товариства міг сам зареєструвати своє право на частку в ЄДР шляхом подання реєстратору акту приймання передачі частки.

Згідно п.п. "ґ" п.3 ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" ( в редакції , чинній у період з 20.06.2018 р. по 23.07.2018 р.) для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю міг бути поданий акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства. Справжність підписів на документі, зазначеному в підпункті "ґ" цієї частини, засвідчувалася нотаріально. Документ, зазначений у підпункті "ґ" цієї частини для державної реєстрації подавався особою, яка набула частку (частину частки) у статутному капіталі товариства, або особою, яка передала її.

Враховуючи те, що у п. 5.6 Статуту (у редакції 20.06.2018 р.) форма цивільно-правового договору з відчуження частки (її частини) не визначена та Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" також не встановлена обов`язкова письмова форма такого правочину, тому суд погоджується з доводами позивача про те, що за укладеними в усній формі договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу Товариства від 19.07.2018 р. та від 23.07.2018 р. відбулося відчуження продавцями (учасниками Товариства, що вибули) на користь покупця (відповідача-1) часток у статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго".

В свою чергу, доказом виконання укладених в усній формі договорів купівлі-продажу частки статутного капіталу Товариства від 19.07.2018 р. та від 23.07.2018 р. є акти приймання-передачі частки в статутному капіталі Товариства від 19.07.2018 р. та від 23.07.2018 р. відповідно.

Разом з тим, в суді першої інстанції відповідач-1 заявив про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, тому просив відмовити в позові.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 256, ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним. Позовна давність за такими вимогами становить один рік.

Аналогічні положення щодо позовної давності в один рік визначені у п. 5.4. Статуту ТОВ "Агропроменерго" (у редакції, затвердженій рішенням Загальних зборів Товариства від 20.06.2018 р.).

Таким чином, зазначені норми встановлюють спеціальний спосіб судового захисту учасника товариства з обмеженою відповідальністю, переважне право якого порушене. Такий учасник може звернутися до суду з позовом про переведення на нього прав і обов`язків покупця, а позовна давність за такими вимогами становить один рік.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Європейський суд з прав людини визначає критерії застосування строку позовної давності, а саме: забезпечення остаточності, юридичної визначеності, захист відповідачів, запобігання несправедливості, пов`язаної зі спливом значного проміжку часу з моменту виникнення обставин, які є предметом спору, посилання судом на докази, які втратили достовірність і повноту із плином часу. Застосування норм національного законодавства, визначення підстав початку перебігу та спливу строку позовної давності віднесено до компетенції державних судових органів.

Початок перебігу строку позовної давності обчислюється за правилами ст. 261 ЦК України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

При цьому, за змістом зазначеної норми (ст. 261 ЦК України) законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Суд акцентує увагу на необхідності аналізу добросовісної поведінки позивача, обов`язку цікавитися станом своїх справ, зокрема, з огляду на періодичність скликання загальних зборів юридичної особи. Учасник товариства, який відповідно до вимог закону обов`язково повідомляється про проведення, про дату, час та місце проведення загальних зборів, однак не отримує протягом тривалого періоду повідомлень від товариства про проведення загальних зборів та іншої інформації, міг за таких обставин проявити звичайну обачність, зацікавитися станом своїх корпоративних прав та довідатись про порушення свого права (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2018 р. у справі № 911/4006/16).

Таким чином, відповідно норм матеріального права початок перебігу строків звернення до суду обумовлюється ознаками виникнення таких юридичних фактів: обізнаністю особи про порушення свого права; обізнаністю про особу, яка порушила право; наявності суб`єктивної можливості дізнатися про порушення свого права; отримання інформації саме про порушення права, яке належить особі, а на загальних відомостей щодо можливого порушення.

Водночас, із самого розуміння позовної давності (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) випливають додаткові критерії обчислення початку перебігу строку позовної давності, які розкривають її процесуальний зміст. Отримання особи відомостей про порушення свого права (особу, яка порушила право), наявність можливості дізнатися про порушення своїх прав повинні надавати можливість звернутися за захистом до суду з дотримання визначеної законом процесуальної форми. Обізнаність особи має надавати можливість сформувати предмет позовних вимог, який забезпечить захист порушеного права. Тобто, сформовані особою позовні вимоги мають забезпечувати належний та ефективний спосіб захисту.

Отже, вимога особи про захист порушеного права повинна мати конкретний зміст та обґрунтування належними доказами або клопотанням про їх витребування, забезпечувати дотримання вимог ст. ст. 161 - 164 ГПК України.

Таким чином, право звернення до суду, обумовлено моментом отримання інформації про порушене право або наявністю об`єктивних обставин, котрі вказують на можливість довідатись про таке порушення, таке право кореспондує процесуальним можливостям звернення до суду, що обов`язково супроводжується виконання процесуального порядку подачі позову.

У постанові від 13.02.2018 р. Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/9452/17 зазначено, що в розумінні ст. 256 ЦК України позовна давність є часовою межею подання особою позову, тобто звернення з вимогою про прийняття рішення про захист конкретного порушено права. Початок перебігу, тривалість та сплив позовної давності пов`язується з конкретною вимогою про захист окремого порушеного права. Тобто, перебіг строку позовної давності обумовлено не лише наявністю у особи загальних відомостей про порушення прав, або наявністю можливості отримати загальну інформацію про таке порушення, а також можливість пред`явити до суду позовну вимогу конкретизовану підставами, якими вона обґрунтовується.

При розмежування термінів "довідалась" та "могла довідатись", у випадку відсутності підпису особи на оспорюваних документах, а також відсутності самої особи у місці вчинення правочинів, Верховним Судом вказано, що за вказаних обставин особа взагалі не знала про наявність цих документів, адже їх не підписувала, тому визначальним є саме момент, коли вона довідалася про порушення свого права (постанова Верховного Суду України від 22.04.2015 р. у справі № 6-48цс15). Даний висновок підтверджено Верховним Судом у постанові від 07.11.2018 р. у справі № 575/476/16-ц.

Як встановлено апеляційним судом, 15.03.2018 р. відбулися Загальні збори учасників ТОВ "Агропроменерго", що стверджується протоколом № 4 на яких було прийнято ОСОБА_8 до складу учасників ТОВ "Агропроменерго" та внесено відповідні зміни до його статуту. Надано ОСОБА_8 частку в статутному капіталі Товариства, сформовану за рахунок належних іншим учасникам Товариства часток, шляхом перерозподілу часток в статутному капіталі між учасниками товариства (а. с. 29-32, т. 2). Зареєстровано в реєстрі, про що стоїть відмітка приватного нотаріуса Ковалевського А.В.

19.03.2018 р. були укладені договори купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в розмірі 400 грн (2 % статутного капіталу товариства); ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в розмірі 600 грн (3 % статутного капіталу товариства); ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в розмірі 400 грн (2 % статутного капіталу товариства); ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в розмірі 400 грн (2 % статутного капіталу товариства).

В свою чергу, згідно із відомостями з ЄДР щодо ТОВ "Агропроменерго" 21.03.2018 р. проведено реєстраційну дію № 3000091 (державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, зміна органу управління, зміна складу або інформації про засновників) (а. с. 50, т. 1).

Також 20.06.2018 р. відбулися Загальні збори учасників ТОВ "Агропроменерго", що стверджується протоколом № 7 на яких вирішено привести у відповідність до вимог Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та затвердити нову редакцію статуту Товариства, право підписання якої у нотаріуса надано голові зборів ОСОБА_11 та секретарю зборів ОСОБА_6 , а директора ОСОБА_5 уповноважено подати нову редакцію статутного документа для проведення державної реєстрації. Зареєстровано в реєстрі, про що стоїть відмітка приватного нотаріуса ОСОБА_15 (а. с. 53-54, т. 2).

В свою чергу, згідно із відомостями з ЄДР щодо ТОВ "Агропроменерго" 12.07.2018 р. проведено реєстраційну дію № 4000091 (державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи) (а. с. 50, т. 1)

19.07.2018 р. за актами приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (продавці) передали у власність гр. ОСОБА_8 (покупець) свої частки у статутному капіталі ТОВ "Агропроменерго" (а. с. 80, 82, 84, 86, т. 2).

В свою чергу, згідно із відомостями з ЄДР щодо ТОВ "Агропроменерго" 20.07.2018 р., 23.07.2018 р., 24.07.2018 р., 25.07.2018 р. проведено реєстраційні дії № 5000091, № 6000091, № 7000091, № 8000091 (державна реєстрація зміни складу або інформації про засновників) (а. с. 50, т. 1).

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує про те, що про порушення своїх прав їй стало відомо лише 24.02.2020 р., як вказав представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду із Єдиного державного реєстру. Разом з тим, суд приймає до уваги презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач не довів суду, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права раніше ніж 24.02.2020 р., враховуючи встановлені судом вище обставини внесення до державного реєстру записів про державну реєстрацію змін до установчих документів (складу або інформації про засновників) ТОВ "Агропроменерго" - 21.03.2018 р., 12.07.2018 р., 20.07.2018 р., 23.07.2018 р., 24.07.2018 р., 25.07.2018 р.

Крім того, суд приймає до уваги те, що позивач, навіть за відсутності достовірної інформації щодо протиправного відчуження (перерозподілу) часток ТОВ "Агропроменерго" повинен проявляти достатню обачність та зацікавленість відносно своєї власності.

Також суд приймає до уваги, що 08.02.2018 р. було надіслано ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6 повідомлення про проведення чергових Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" 15.03.2018 р. об 15:00 год. за адресою: АДРЕСА_7 , яке отримано 09.02.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 170, т. 1). В даному повідомленні вказано, що на порядок денний зборів винесено, зокрема, наступні питання: розгляд заяви про вступ до складу Товариства ОСОБА_8 як учасника Товариства, з внесенням відповідних доповнень до Статуту Товариства; визначення розміру та складу часток в статутному капіталі учасників Товариства; прийняття нової редакції Статуту відповідно до прийнятих рішень, та їх реєстрація відповідно до чинного законодавства.

Також 16.05.2018 р. було надіслано ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6 повідомлення про проведення чергових Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" 20.06.2018 р. об 15:00 год. за адресою: АДРЕСА_7 , яке отримано 19.05.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 159, т. 1). В даному повідомленні вказано, що на порядок денний зборів винесено, зокрема, наступні питання: розгляд заяв про вихід зі складу учасників Товариства та передачу частки гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_5 ; затвердження перерозподілу часток учасників в статутному капіталі Товариства; розгляд та затвердження нової редакції Статуту Товариства.

Колегія суддів встановила, що адреса на яку направлялися дані повідомлення про проведення чергових Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" - АДРЕСА_6 , зазначалася позивачем у листах від 11.02.2019 р. (а. с. 16, т. 1) від 03.05.2019 р. (а. с. 36, т. 1), а також в позовні заяві та апеляційній скарзі (а. с. 1, 2, т. 1, а.с. 62-64, т. 3).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження того, що адреса, яка ОСОБА_1 вказувалася у листуванні з ТОВ "Агропроменерго", та зазначена в позовній заяві та апеляційній скарзі не є її фактичною адресою проживання чи дана адреса змінювалася, тощо.

Колегія суддів встановила той факт, що повідомлення про проведення чергових Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" від 08.02.2018 р. та від 16.05.2018 р. були врученні адресату за адресою: АДРЕСА_6 , що підтверджуються повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 159, 170, т. 1). У даних повідомленнях вказана інформація щодо порядку денного чергових Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго" - 15.03.2018 р. та 20.06.2018 р.

В свою чергу, суд вказує, що правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила надання послуг поштового зв`язку, в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 89 Правил передбачено, що реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина.

Відповідно до п. 90 Правил адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку.

Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.

Згідно п. 94 Правил порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам визначається на підставі договору, що укладається юридичною особою з оператором поштового зв`язку за місцем обслуговування.

Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.

У разі вручення рекомендованих поштових відправлень, рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про надходження поштових відправлень з використанням абонентської поштової скриньки згідно з укладеним договором датою вручення вважається дата їх вкладення до скриньки.

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками (п. 99 Правил).

Частина 1 ст. 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частина 1 ст. 73 ГПК України встановлює, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

Відповідно до ч. 1ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Стаття 86 ГПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено апеляційним судом, підтвердженням надіслання позивачу повідомлень від 08.02.2018 р. та від 16.05.2018 р. та їх отримання є наявність доказів від підприємства зв`язку уповноваженою на це особою відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що пункти 89, 96, 99 105 Правил надання послуг поштового зв`язку виключають можливість отримання поштової кореспонденції неуповноваженою особою, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази неналежного виконання посадовими особами ПАТ "Укрпошта" своїх обов`язків щодо вручення поштових відправлень (т. 1. а. с. 159, 170).

Також суд зазначає, що напис про одержання поштового відправлення, в якому зазначене прізвище позивача, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є належним доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивачем отримувалися повідомлення від 08.02.2018 р. та від 16.05.2018 р. про проведення чергових Загальних зборів ТОВ "Агропроменерго", іншого позивачем не доведено.

Також колегія суддів приймає до уваги, що в листі від 20.06.2018 р., адресованого засновникам ТОВ "Агропроменерго", ОСОБА_1 вказувала, що розгляд заяв про вихід зі складу учасників ТОВ "Агропроменерго" та передачу частки третім особам не допускається. ОСОБА_1 має намір та право викупити частки (т. 1, а. с. 17).

Тобто із листа вбачається, що ОСОБА_1 заперечувала проти розгляду заяв про вихід зі складу учасників ТОВ "Агропроменерго" та мала намір та право викупити ці частки.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано доказів існування перешкод або інших обставин, які протягом тривалого часу позбавляли її можливості дізнатись про порушення свого права.

Крім того, саме 20 червня 2018 р. позивачці достоіменно стало відомо про передачу частки третім особам і саме з цього моменту почався перебіг строку позовної давності .

В той же час обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску встановленого законодавством строку позовної давності, позивачем не наведено та він не просить його поновити. Тому, беручи до уваги на встановлені судом обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про сплив строку позовної давності у спірних правовідносинах.

Відтак, враховуючи наявність відповідної заяви відповідача-1 про застосування наслідків спливу строку позовної давності, колегія суддів дійшла висновку відмовити позивачу в задоволенні даного позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 05.05.2021 р. у справі №906/403/20 необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно приписів ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційні скарги ТОВ "Агропроменерго" та ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Житомирської області від 05.05.2021 р. у справі №906/403/20 скасуванню в частині задоволення позову про переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ від 19.03.2018 р., з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Мотивувальну частину рішення Господарського суду Житомирської області від 05.05.2021 р. у справі № 906/403/20 в частині відмови в позові про переведення прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.07.2018 р. та від 23.07.2018 р. - змінити в редакції цієї постанови. Резолютивну частину рішення суду першої інстанції в цій частині залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційних скарг покладаються на позивача згідно ст. ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропроменерго" та ОСОБА_2 задоволити.

3. Рішення Господарського суду Житомирської області від 05.05.2021 р. у справі №906/403/20 скасувати в частині задоволення позову про переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропроменерго" від 19.03.2018 р., укладеними між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в розмірі 400 грн (2 % всього статутного капіталу товариства); ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в розмірі 600 грн (3 % всього статутного капіталу товариства); ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в розмірі 400 грн (2 % всього статутного капіталу товариства); ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в розмірі 400 грн (2 % всього статутного капіталу товариства).

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

4. Мотивувальну частину рішення Господарського суду Житомирської області від 05.05.2021 р. у справі № 906/403/20 в частині відмови в позові про переведення прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Агропроменерго" від 19.07.2018 р. та від 23.07.2018 р., укладеними між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в розмірі 3 600 грн (18 % всього статутного капіталу товариства); ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в розмірі 3 600 грн (18 % всього статутного капіталу товариства); ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в розмірі 3 600 грн (18 % всього статутного капіталу товариства); ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в розмірі 3 400 грн (17 % всього статутного капіталу товариства) - змінити в редакції цієї постанови. Резолютивну частину рішення суду першої інстанції в цій частині залишити без змін.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_9 ) 3 153 грн - судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропроменерго" (10029, м. Житомир, вул. С. Бандери, 7, оф. 410) 3 153 грн - судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити видачу судових наказів Господарському суду Житомирської області.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

9. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений 30 грудня 2021 р

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Гудак А.В.