ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" грудня 2021 р. м. Черкаси Справа № 925/1830/21

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В.,

розглянувши заяву Приватного підприємства "Торговий дім Поляков", ідентифікаційний код 32268131, вул. Чехова, 41, м. Черкаси, 18006

про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ

23.12.2021 до Господарського суду Черкаської області надійшла заява від 24.12.2021 № 115 про видачу судового наказу з вимогою - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь Трейд" (ідентифікаційний код 43528751) на користь Приватного підприємства "Торговий дім Поляков" (ідентифікаційний код 32268131): 21 477,68 грн - основного боргу, 5 207,61 грн - 30% річних, 6 443,30 грн - штрафу 30% від простроченої суми, 31 680,05 грн - 0,5% від суми боргу за користування чужими коштами, що разом складає борг в сумі 64 808,64 грн за договором поставки від 11.08.2020 № 9090.

Дослідивши подану заяву, суддя доходить висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Водночас, згідно з вимогами ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

На поданих ксерокопіях документів, в тому числі копії договору поставки від 11.08.2020 № 9090, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, немає обов`язкового реквізиту - особистого підпису особи, що засвідчує копію.

З огляду на викладене, такі ксерокопії не є доказами у розумінні ч. 2 ст. 91 ГПК України, оскільки не засвідчені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Всупереч такій нормі подана заява про видачу судового наказу не містить підпису особи, яка її подала.

Отже заявником не дотримано вимоги ч. 1, п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Також у п. 2 ч. 1 ст. 152 ГПК України визначено підставу для відмови у видачі судового наказу, якщо заяву не підписано.

Відтак суддя відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Необхідно наголосити, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України - відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. 152-154 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "Торговий дім Поляков" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь Трейд": 21 477,68 грн - основного боргу, 5 207,61 грн - 30% річних, 6 443,30 грн - штрафу 30% від простроченої суми, 31 680,05 грн - 0,5% від суми боргу за користування чужими коштами, що разом складає борг в сумі 64 808,64 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Копії ухвали направити Приватному підприємству "Торговий дім Поляков", Товариству з обмеженою відповідальністю "Оболонь Трейд".

Суддя З.В. Зарічанська