За заявою Фізичної особи-підприємця Федоренко Олени Андріївни
про розподіл судових витрат
за позовом Фізичної особи-підприємця Бакіної Сабіни Сергіївни
до Фізичної особи-підприємця Федоренко Олени Андріївни
про розірвання договору та стягнення 119 612,00 грн
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Бортнюк М.В.
Представники сторін: не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

13.12.2021 та 14.12.2021 (повторно) до суду надійшло подане відповідачем клопотання про стягнення судових витрат, у якому відповідач просив суд покласти на позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 для ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11290/21 призначено судове засідання на 23.12.2021.

У судове засідання 23.12.2021 представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відповідач правом надати заперечення не скористався.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд заяви щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за наявними матеріалами.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/11290/21, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У відзиві на позовну заяву відповідач навів попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, згідно з яким вартість професійної правничої допомоги визначена в розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 позовні вимоги у задоволенні позовних вимог ФОП Бакіної С.С. відмовлено повністю.

Відповідно до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення у справі відповідач просив покласти на позивача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн.

Судом встановлено, що представник відповідача Крюкова Марина Володимирівна є адвокатом, що підтверджується Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю ДН № 5127 від 29.08.2018.

На підтвердження понесених ним судових витрат відповідач долучив до матеріалів справи:

- договір про надання правової допомоги від 08.09.2021, укладений між ФОП Федоренко О.А. та адвокатом Крюковою М.В.;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1045558 від 10.09.2021;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 10.12.2021 на суму 13 000,00 грн з наведенням переліку наданих послуг та кількістю витраченого часу.

Судом встановлено, що вищевказаний акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 10.12.2021 містить посилання на укладений між адвокатом Крюковою М.В. та ФОП Федоренко О.А. договір про надання правової допомоги від 08.09.2021. Проте ані вказаний договір про надання правової допомоги від 08.09.2021, ані акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 10.12.2021 не містять жодного посилання на справу, в межах якої була надана правова допомога за такими договором та актом.

Таким чином, суд позбавлений можливості достеменно встановити, що правова допомога за актом № 1 від 10.12.2021 була надана саме по справі № 910/11290/21, а відшкодування її вартості в заявленому відповідачем розмірі може бути покладено на відповідача у вказані справі - ФОП Бакіну С.С.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що надані відповідачем документи на підтвердження понесених ним судових витрат на правову допомогу не відповідають вищенаведеним приписам Господарського процесуального кодексу України, а тому заявлені відповідачем витрати на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Федоренко Олени Андріївни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в справі № 910/11290/21 відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 13.01.2022.

Суддя О.Г. Удалова