ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.12.2021 Справа №905/1489/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Цакадзе М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області (84500, Донецька область, місто Бахмут, вулиця Миру, будинок 69; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (84500, Донецька область, місто Бахмут, вулиця Зелена, будинок 41; )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 59 400,00 гривень,

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

В С Т А Н О В И В

Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» про стягнення 59 400,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 червня 2021 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за адресою: вул. Миру, 69, м. Бахмут за участю автомобіля МАЗ-54329, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Бахмут-Енергія» за кермом якої був ОСОБА_1 , в результаті чого водієм була збита опора №70 повітряної лінії електропередач ТП-7, що викликало обрив проводів і призвело до короткого замикання. Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області 08.07.2021 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення водієм статті 124 КУпАП.

Позивач зазначив, що в результаті ДТП в Управлінні соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області було пошкоджено джерело безперебійного живлення ARS Smart-UPS 3000 VAPM 2 LSD (SMT 300 RM 12 U), вартість якого на момент придбання 17 липня 2017 року, склала 46000,00 гривень. Згідно видаткової накладної № ФОП-000024 від 15 липня 2021 року вартість аналогічної моделі на теперішній час складає 59 400,00 гривень. Управлінням надіслана претензія до ТОВ «Бахмут-Енергія» за № 3-03/1143 від 18 червня 2021 року, щодо відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП. Станом на 19 липня 2021 року відповіді від ТОВ «Бахмут-Енергія» не надходило, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача матеріальних збитків заподіяних у результаті ДТП у розмірі 59 400,00 гривень.

Ухвалою суду від 27.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1489/21, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Встановлено відповідачу строк протягом 5 днів з дня отримання цієї ухвали для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву з урахуванням вимог ст.165 ГПК України; встановлено строк сторонам для подання до суду заяв по суті справи, доказів.

До суду 01.09.2021 надійшла заява представника відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якій просить суд призначити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом представників сторін.

На електрону адресу суду 03.09.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволені позовних вимог на підстав наступного. Відповідач вважає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували те, що внаслідок ДТП було обірвано проводи електропередачі; позивачем не наведено доказів, які б підтвердили ту обставину, що внаслідок ДТП сталося коротке замикання в системі електропередачі; акт технічного стану твід 11.06.2021 не відповідає вимогам встановленими для висновку експерта; акт технічного стану підписаний ФОП Чиркіним А.О., який не є експертом; позивачем не доведено причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача; позивач не надав документа, який б підтвердив реальну вартість пошкодженого (знищеного) обладнання управління, для підтвердження розміру завданих збитків.

Ухвалою суду від 03.09.2021 задоволено клопотання відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, вирішено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.09.2021. Залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Встановлено сторонам строки для подання до суду письмових пояснень, клопотань та заяв по справі. Витребувано від Артемівського міськрайонного суду Донецької області засвідчені копії матеріалів адміністративної справи №219/6206/21 (провадження №3/219/2187/2021) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України (постанова від 08.07.2021).

До суду 08.09.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія надійшло клопотання про витребування доказів, а саме: висновок експерта, в якому чітко визначено яке саме обладнання підвергалось обстеженню, які самі пошкодження обладнання отримало, чим були викладанні такі пошкодження, чи можливо пошкодження обладнання відремонтувати, яким саме способом можливо відремонтувати пошкоджене обладнання, яка саме вартість такого ремонту, яка залишкова вартість пошкодженого обладнання, що могло привести до таких пошкоджень, чи отримало досліджуване обладнання пошкодження внаслідок потрапляння автомобіля Товариства у дорожньо-транспортну пригоду, чи є між пошкодженнями обладнання та ДТП за участю автомобіля відповідача безпосередній причинний зв`язок, яку зношеність має пошкоджене обладнання; інвентарну картку обліку основних засобів та бухгалтерську довідку, в яких відображена балансова вартість пошкодженого обладнання позивача (джерело безперебійного живлення ARS Smart-UPS 3000 VAPM 2 LSD(SMT 300 RM 12 U), та залишкова вартість цього обладнання на момент ДТП (08 червня 2021 року).

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що висновок (дослідження) може або підтвердити наявність або спростувати наступні обставини справи: факт завдання шкоди позивачу; факт того, що саме відповідач завдав шкоди позивачу; факт безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача і отримання шкоди позивачем. Інвентарна картка обліку основних засобів та бухгалтерська довідка можуть підтвердити розмір спричинених позивачу збитків. Відповідач вважає, що витребувані документи повинні перебувати у позивача, оскільки ці документи слугують доказами, які підтверджують доводи позивача, викладені у його позовній заяві, і відповідно до положень ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ч. 2 ст.81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Отже, можливість витребування судом доказів в порядку ст.81 ГПК України пов`язана з неможливістю їх отримання самостійно, при цьому, заявник має зазначити заходи, яких він вжив для отримання цього доказу та надати докази вжиття таких заходів.

Так, суд виходить із того, що однією з необхідних умов задоволення клопотання про витребування доказів є неможливість самостійно подати необхідні для розгляду справи докази. При цьому, обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

За оцінкою суду, відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, які саме заходи відповідачем вживалися для отримання зазначених ним доказів самостійно.

Відтак, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

До суду 15.09.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 03.09.2021 про долучення документів до матеріалів справи, а саме відповідач просить прийняти та долучити наступні документі: копію Статуту ТОВ «Бахмут - Енергія»; копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копію довідки № 1040289-50/1601 від 17 вересня 2019 року від АО «Державний ощадний банк України» про наявні у підприємства рахунки; копію Наказу (розпорядження) №190-л від 18 серпня 2015 року про прийняття на роботу ОСОБА_1 ; копію Наказу № 278-Л від 01 грудня 2015 року про прийняття на роботу ОСОБА_1 постійним робітником; довідку №08/39 від 06 вересня 2021 року про період роботи ОСОБА_1 .

Також, 24.09.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» надійшла заява про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 28.09.2021 відкладено підготовче засідання на 19.10.2021, продовжено сторонам строк на подання заяв по суті спору та з процесуальних питань. Витребувано від Артемівського міськрайонного суду Донецької області засвідчені копії матеріалів адміністративної справи №219/6206/21 (провадження №3/219/2187/2021) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України (постанова від 08.07.2021).

З Артемівського міськрайонного суду Донецької області 05.10.2021 надійшли витребувані матеріали.

Від позивача 06.10.2021 через підсистему Електронний суд надійшла відповідь на відзив, в якій вважає заперечення відповідача безпідставними та не приймати їх до уваги.

На електронну адресу суду 11.10.2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 19.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 02.12.2021; відкладено підготовче засідання на 18.11.2021 об 11:40 год.; запропоновано Управлінню соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області в строк до 15.11.2021 надати суду:

- експертний висновок або інші докази на підтвердження того, яке саме обладнання підлягало обстеженню, які саме пошкодження отримало обладнання, що могло призвести до таких пошкоджень, чи можливо відремонтувати пошкоджене обладнання, яким саме способом можливо відремонтувати обладнання, яка вартість такого ремонту, яка залишкова вартість пошкодженого обладнання, чи виникли ці пошкодження саме внаслідок ДТП за участю автомобіля відповідача (безпосередній причинний зв`язок);

- пояснення з приводу того, чи було отримано обладнання за видатковою накладною №ФОП-000024 від 15.07.2021, перебуває на балансі Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області та введено в експлуатацію (у разі необхідності надати відповідні докази);

- пояснення щодо неможливості придбання обладнання саме тієї моделі, яка була пошкоджена (у разі необхідності надати відповідні докази), існування інших аналогічних моделей відповідного обладнання, а також продовжено третій особі строк для подання пояснень щодо позову та відзиву до 15.11.2021.

20.10.2021 до суду надійшли уточнення №4816/3-03 від 12.10.2021 Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області з приводу розглядуваного спору.

05.11.2021 на адресу суду надійшли пояснення б/н від 28.10.2021 ОСОБА_1 , за змістом яких останній виклав власні аргументи з приводу розглядуваного спору.

16.11.2021 через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення б/н від 15.11.2021 Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області.

17.11.2021 через систему «Електронний суд» надійшла заява б/н від 17.11.2021 позивача, у відповідності до якої останній просив суд провести судове засідання за відсутності власного представника.

Ухвалою суду від 18.11.2021 постановлено закрити підготовче провадження у справі №905/1489/21 та призначити розгляд справи по суті на 16.12.2021 об 11-00год.

У судове засідання сторони 16.12.2021 не з`явились, про дату та час судового засідання належним чином повідомленні.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

08 червня 2021 року о 15 годині 20 хвилин відбулася дорожньо-транспортна пригода за адресою: вул. Миру, 69, м. Бахмут за участю автомобіля MA3-54329, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Бахмут-Енергія», за кермом якої був ОСОБА_1 , в результаті чого водієм була збита опора № 70 повітряної лінії електропередач ТП-7, що викликало обрив проводів і призвело до короткого замикання.

У зв`язку з цим, в Управлінні соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області (далі - Управління) було пошкоджено джерело безперебійного живлення ARS Smart-UPS 3000 VAPM 2 LSD (SMT 300 RM 12 U), вартість якого на момент придбання 17 липня 2017 року, складала 46 000,00 гривень.

На запит Управлінням Бахмутським районним відділом поліції супровідним листом за № 9574/401/01-2021 від 12 червня 2021 року надано довідку № 549493 про дорожньо-транспорту пригоду. Згідно з довідкою з`ясовано, що водій порушив статтю 124 КУпАП України, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області 08.07.2021 у справі №219/6206/21 (провадження 3/219/2187/2021) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України.

Управлінням соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області надіслана претензія до ТОВ «Бахмут-Енергія» за № 3-03/1143 від 18 червня 2021 року щодо відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 50 036,00 гривень. Проте відповіді на претензію від ТОВ «Бахмут-Енергія» не надходило.

Позивач зазначає у позовній заяві, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом ТОВ «Бахмут-Енергія» була збита опора №70 повітряної лінії електропередач ТП-7, що викликало обрив проводів і призвело до короткого замикання, у зв`язку з чим в управлінні соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області було пошкоджено джерело безперебійного живлення ARS Smart-UPS 3000 VAPM 2 LSD ( SMT 3000 RM 12 Ті) вартість якого, на момент придбання, складала 46 000,00 гривень.

Згідно з інвентарної карточки №181 обліку об`єкта основних засобів джерел безперебійного живлення APS Smart UPS 3000 VA RМ 2U LCD було закуплено та введено в експлуатацію 18 липня 2017 року вартість якого на момент придбання складала 46 000,00 гривень зі строком корисного використання 10 років.

Згідно з актом технічного стану та діагностики обладнання ARS Smart-UPS 3000 VAPM 2 LSD (SMT 300 RM 12 U) від 11 червня 2021 року з`ясовано, що у зв`язку з перепадом напруги в електромережі вийшла з ладу плата Управління та плата живлення. Відновленню не підлягає.

Згідно видаткової накладної № ФОП-000024 від 15 липня 2021 року вартість аналогічної моделі на теперішній час складає 59 400,00 гривень.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача матеріальних збитків заподіяних у результаті ДТП у розмірі 59 400,00 гривень.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні спорів про стягнення заподіяних збитків підлягають з`ясуванню правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому, слід відрізняти обов`язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (статті 623 Цивільного кодексу України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 Цивільного кодексу України).

Таким чином, правовою підставою позову у даній справі є розділ 82 ЦК України, зокрема, ст. 1166, 1172, 1192 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до правої позиції, викладеної неодноразово Верховним Судом у своїх постановах, зокрема, постанові від 11.12.2019 у справі №161/17010/16-ц:

- зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі;

- аналіз положень ст.ст.11 та 1166 Цивільного кодексу України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі;

- зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відтак, чинним законодавством України на позивача покладено обов`язок доведення факту наявності порушення, наявності та розміру понесених збитків, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками. В свою чергу, у зв`язку із встановленою на підставі ч. 2 ст. 1166 ЦК України презумпцією вини заподіювача шкоди, він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондується з положеннями статей 224, 225 ГК України, за змістом яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме, протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності, та саме на позивача покладено обов`язок довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір та довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків, а також та головним чином - обґрунтувати та довести протиправність поведінки особи, яку він вважає відповідальною за заподіяння збитків.

Слід відрізняти обов`язок боржника по відшкодуванню збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (стаття 623 ЦК України) від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).

Зазначене розмежування підстав відповідальності пояснюється також тим, що збитки, заподіяні невиконанням договірних зобов`язань, повинен відшкодувати контрагент за договором, а позадоговірну шкоду - особа, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку спірні правовідносин виникли з позадоговірної шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Так, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.06.2021 за адресою: вул. Миру, 69, м. Бахмут за участю автомобіля МАЗ-54329, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Бахмут-Енергія» за кермом якого був ОСОБА_1 , в результаті чого водієм була збита опора №70 повітряної лінії електропередач ТП-7, що викликало обрив проводів і призвело до короткого замикання, в результаті чого пошкоджено джерело безперебійного живлення ARS Smart-UPS 3000 VAPM 2 LSD (SMT 300 RM 12 U), вартість якого на момент придбання 17 липня 2017 року, склала 46 000,00 гривень та згідно видаткової накладної № ФОП-000024 від 15 липня 2021 року вартість аналогічної моделі на теперішній час складає 59 400,00 гривень. На підставі чого позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача матеріальних збитків заподіяних у результаті ДТП у розмірі 59 400,00 гривень.

Виходячи із вищевикладеного, саме на позивача покладається обов`язок доказування перед судом обставини вчинення відповідачем протиправних, незаконних дій із утримання у своєму володінні належного позивачу нерухомого майна та погіршенням стану орендованого приміщення, обґрунтування протиправності таких дій із посиланням на конкретні обставини справи, що випливає із загальних правил доказування, встановлених ст.ст. 73, 74 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2021 року о 15-20 годині по вул. Бахмутській на перехресті вул. Миру в м.Бахмут Донецької області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом МАЗ 54329, реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом ОДАЗ 9357, реєстраційний номер НОМЕР_3 , при повороті ліворуч, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв наїзд закріпленим вантажем на електроопору вуличного освітлення з дорожніми знаками. В результаті ДТП отримали механічні пошкодження електроопора та дорожні знаки.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.07.2021 у справі №219/6202/21 (провадження №3/219/2187/2021) визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ч.1 ст. 75 ГПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Факт належності відповідачу на праві власності транспортних засобів, за участю яких відбулася зазначена ДТП, а також факт перебування водія ОСОБА_1 у трудових правовідносинах з відповідачем на момент її скоєння не спростовується відповідачем та не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст.75 ГПК України.

Станом на 08.06.2021 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу МАЗ 54329, реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричіп ОДАЗ 9357, реєстраційний номер НОМЕР_3 , була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «АСКО ДС», про що свідчать, відповідно, поліс №АР/5378928 від 11.05.2021 та поліс №АР/5378934 від 11.05.2021.

Згідно з відомостями, зазначеними в полісах, страхувальником за ними визначено відповідача.

В позовній заяві позивач посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за адресою: вул. Миру, 69, м. Бахмут за участю автомобіля МАЗ-54329, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Бахмут-Енергія» за кермом якого був ОСОБА_1 , водієм була збита опора №70 повітряної лінії електропередач ТП-7, що викликало обрив проводів і призвело до короткого замикання, в результаті чого пошкоджено джерело безперебійного живлення ARS Smart-UPS 3000 VAPM 2 LSD (SMT 300 RM 12 U), вартість якого на момент придбання 17 липня 2017 року, склала 46 000,00 гривень.

До матеріалів справи позивачем надано акт технічного стану від 11.06.2021, відповідно до якого ФОП Чиркін А.О. провів технічний огляд і діагностику обладнання ARS Smart-UPS 3000, серійний номер/модель SUA 3000 RMI2U/AS) та зробив висновок, що у зв`язку з перепадом напруги в електромережі вийшла з ладу плата управління та плата живлення. Відновленню не підлягає.

ФОП Чиркіним А.О. запропоновано позивачу закупити інше аналогічне джерело безперебійного живлення APC Smart-UPS CRM 3000VA LCD (SMC3000RMI2U), вартість якого згідно видаткової накладної № ФОП-000024 від 15 липня 2021 року складає 59 400,00 гривень.

Позивач просить стягнути з відповідача розмір його збитків, спричинених внаслідок ДТП у розмірі 59 400,00 гривень.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною 2 статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, вказаною нормою передбачено різні способи обрахування збитків в залежності від того, чи є майно втраченим (зокрема, внаслідок його знищення), або пошкодженим.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише ознаки, які свідчать про фізичне знищення транспортного засобу.

Так, п.30.1 ст.30 вказаного Закону передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

П.30.2 цієї ж статті вказаного Закону передбачає, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Ні норми вказаного вище Закону, ні інші законодавчі акти України не містять ознак знищення іншого майна, окрім транспортних засобів.

Разом з тим, суд вважає, що положення ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» можуть бути застосовані при визначенні наявності чи відсутності ознак знищення внаслідок ДТП належного позивачу майна (джерело безперебійного живлення ARS Smart-UPS 3000 VAPM 2 LSD (SMT 300 RM 12 U) за аналогією закону, відповідно до ч. 1 ст.8 ЦК України.

Одночасно суд приймає до уваги, що п.31.1 ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів, якими б підтверджувався той факт, що внаслідок ДТП належне йому майно (джерело безперебійного живлення ARS Smart-UPS 3000 VAPM 2 LSD (SMT 300 RM 12 U) було саме знищене, а не лише пошкоджене, тобто, що його ремонт був технічно неможливим або економічно необґрунтованим.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.07.2021 у справі №219/6202/21 встановлено факт пошкодження електроопори вуличного освітлення та дорожніх знаків внаслідок ДТП, а не знищення ДБЖ ARS Smart-UPS 3000 VAPM 2 LSD (SMT 300 RM 12 U), яке належить позивачу.

Доданий позивачем до позовної заяви акт технічного стану від 11.06.2021, складений ФОП Чиркіним А.О., не приймається судом як належний доказ у справі оскільки в акті не зазначено, як саме проводилось дослідження обладнання на предмет пошкоджень, яким шляхом був зроблений висновок про походження пошкоджень обладнання, не описано які саме пошкодження отримало обладнання та як ці пошкодження проявились на обладнані. Крім того, у акті технічного стану ФОП Чиркін А.О. зробив висновок, що у зв`язку з перепадом напруги в електромережі вийшла з ладу плата управління та плата живлення. Тоді як у позовній заяві позивач зазначає, що джерело безперебійного живлення ДБЖ ARS Smart-UPS 3000 VAPM 2 LSD (SMT 300 RM 12 U) пошкоджено внаслідок короткого замикання.

Крім того, суд звертає увагу, що цей акт було складено лише 11.06.2021, в той час як ДТП відбулася 08.06.2021. Позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили, що ним було забезпечено належне збереження пошкодженого майна до моменту його огляду, а також те, що стан цього майна не змінився до дати складення акту огляду - 11.06.2021.

Зазначений акт огляду, на думку суду, не відповідає вимогам встановленими для висновку експерта у статті 98 Господарського процесуального кодексу України. Окрім цього, доказів на підтвердження того, що сам ФОП Чиркіним А.О. є експертом в розумінні положень ст. 69 ГПК не надано.

Суд вважає, що встановлення факту технічної неможливості або економічної недоцільності відновлення пошкодженого внаслідок ДТП майна потребує спеціальних знань.

В той же час, позивачем в підтвердження такого факту не було надано суду відповідний документ, складений оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, зокрема, позивач не скористався своїм правом на подання висновку експерта в підтвердження наявності відповідних обставин в порядку, визначеному ст.ст.98, 101 ГПК України.

Позивачем до матеріалів справи надано інвентарну карточку №181 обліку об`єкта основних засобів, згідно якої 18 липня 2017 року введено в експлуатацію джерело безперебійного живлення APС Smart UPS 3000 RМ 2U LCD, заводський номер AS , вартість якого на момент придбання складала 46 000,00 гривень зі строком корисного використання 10 років.

Як свідчить надана позивачем бухгалтерська довідка (без дати та номеру), сума нарахованої амортизації джерело безперебійного живлення APС Smart UPS 3000 RМ 2U LCD (SMT3000RMI2U) склала 18 399,87 гривень.

Таким чином, позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б давали можливість визначити дійсну (реальну) вартість джерела безперебійного живлення APС Smart UPS 3000 RМ 2U LCD, яку позивач вважає знищеною внаслідок ДТП.

Відшкодування збитків шляхом стягнення з винної особи вартості будь-якого майна, придбаного потерпілою особою на власний розсуд замість втраченого, не передбачено ст.1192 ЦК України.

Витрати позивача, понесені на придбання нової ДБЖ APC Smart UPS C RM 3000 VA LCD (SMC 3000 RMI2U), можуть знаходитися в причинному зв`язку з ДТП та розглядатися як збитки позивача відповідно до ст.22 ЦК України, лише у тому випадку, якщо позивач довів би той факт, що придбане ним майно є аналогічним втраченому, тобто відповідає йому за якісними характеристиками (виробник, технічні характеристики, рік випуску, вартість, тощо).

Позивачем не надано суду будь-яких доказів стосовно того, що ДБЖ APC Smart-UPS CRM 3000VA LCD (SMC3000RMI2U), вартість якого згідно видаткової накладної № ФОП-000024 від 15 липня 2021 року складає 59 400,00 гривень є аналогічною тій, яка була пошкоджена (знищена, не підлягає відновленню) внаслідок ДТП.

Також суд констатує, що позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували дійсну (реальну) вартість пошкодженого майна, яке позивач вважає втраченим (знищеним) внаслідок ДТП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достатніми доказами наявності шкоди (пошкодження обладнання) та дійсного розміру заподіяної в шкоди.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що подія, яка зумовила пошкодження джерело безперебійного живлення APС Smart UPS 3000 RМ 2U LCD, сталася внаслідок протиправних дій саме відповідача.

Таким чином, суд робить висновок, що за вказаних обставин позивачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та понесеними позивачем витратами в сумі 59 400,00 гривень, також позивачем не підтверджено, що заявлена до стягнення сума є вартістю пошкодженого його майна, отже, не доведено повного складу цивільного правопорушення, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 59 400,00 гривень задоволенню не підлягають.

Надані позивачем фото з місця ДТП не можуть самі по собі слугувати належним доказом знищення належного позивачу майна, оскільки на цих фото відсутня інформація про те, де саме, коли саме та якою особою вони були зроблені, що позбавляє суд можливості розглядати їх як речовий доказ відповідно до ст.93 ГПК України. При цьому, на вказаних фото відсутній також напис, засвідчений підписом уповноваженої особи, про те, що згадані фото є додатком до певного документа.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.ст. 76, 77, 86 ГПК України).

Суд також зазначає, що у пункті 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", заява №4241/03 від 28.10.2010, вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див.рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява N 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I).

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

Решта доводів позивача не є суттєвими та істотними аргументами, аналіз яких може спричинити висновки протилежного характеру, ніж ті, що викладені вище, оскільки не стосуються та не спростовують правильний та законний висновок суду про недоведеність позивачем причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та понесеними позивачем витратами в сумі 59 400,00 гривень та обставини заподіяння йому шкоди, що виключало можливість притягнення відповідача до відповідальності за ст.ст. 22, 1166 ЦК України.

Судові витрати (судовий збір) у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ

У задоволенні позову Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про стягнення 59 400,00 гривень - відмовити повністю.

У судовому засіданні 16.12.2021 підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.12.2021.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області.

Позивач: Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області (84500, Донецька область, місто Бахмут, вулиця Миру, будинок 69; )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія (84500, Донецька область, місто Бахмут, вулиця Зелена, будинок 41; ).

Суддя С.М. Фурсова