ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Справа № 916/1128/21

м.Одеса

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної

суддів О.Ю. Аленіна, Л.В. Лавриненко

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Січінави М.А. не з`явився;

від ОСОБА_1 не з`явився;

від ОСОБА_2 не з`явився;

від ТОВ Компанія Квантум - не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Господарського суду Одеської області від 30 серпня 2021 року

у справі №916/1128/21

за позовом ОСОБА_1

до:

- ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_3 ;

- Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Квантум

про визнання недійсним договору, акту приймання-передачі частки у статутному капіталі, скасування реєстраційної дії та визначення розмірів статутного капіталу та часток учасників

суддя суду першої інстанції: Л.В. Лічман

час і місце ухвалення рішення: 30.08.2021., 15:32год, м.Одеса, Господарський суд Одеської області, зала судових засідань №15

повне рішення складене 09.09.2021р.

Учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 21.12.2021р. згідно ст.ст.233,240 ГПК України підписано вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

23.04.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Компанія Квантум (далі ТОВ ,,Компанія Квантум), в якій просив:

- визнати недійсним договір щодо переходу права власності на 50% частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум, що складає 2762000,00 грн, від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від 25.11.2020 р., за яким ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняла 50% частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум, що складає 2762000,00 грн, за ціною 2762000 грн;

- скасувати в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію про зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) ТОВ ,,Компанія Квантум, номер запису 042000095 від 27.11.2020 р., вчинену державним реєстратором Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області Зубар О.І.;

- визначити розмір статутного капіталу та розмір часток учасників у ТОВ ,,Компанія Квантум наступним чином: розмір статутного капіталу: 5524000,00 грн; учасники: ОСОБА_1 , країна громадянства: Молдова, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розмір внеску до статутного фонду (грн): 2762000,00; ОСОБА_2 , країна громадянства: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , розмір внеску до статутного фонду (грн): 2762000,00.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав наступне:

- ОСОБА_1 є учасником ТОВ ,,Компанія Квантум з часткою, яка еквівалентна 50% статутного капіталу товариства. Іншим учасником на час подання позову є ОСОБА_3 , якій аналогічну за розміром частку передала попередній учасник ОСОБА_2 . Факт передачі частки убачається з акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від 25.11.2020 р.. Проте в акті приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від 25.11.2020 р. відсутні посилання на договір, який став підставою для зміни власника корпоративних прав, а у позивача копія такого договору відсутня..

- Відповідно до ст.ст.21,167 ГК України, ст.20 Закону України ,,Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, п.п.16.3 та 16.4 статуту ТОВ ,,Компанія Квантум у ОСОБА_1 є право надавати згоду ОСОБА_2 на відчуження належної їй частки, проте жодних повідомлень щодо наміру відчуження частки у статутному капіталі позивачу від ОСОБА_2 не надходило, а відповідна згода не надавалась.

З посиланням на ст.ст.203,215 ЦК України, зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 р. по справі № 923/876/16, постанови Верховного Суду від 02.09.2020 р. по справі № 904/1409/19 позивач просить визнати недійсним договір щодо переходу права власності на частку у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від 25.11.2020 р. як вчинені без належної правової підстави.

Недійсність договору щодо переходу права власності на частку у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обумовлює необхідність скасування державної реєстрації відповідних змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни складу засновників (учасників) від 27.11.2020 р., номер запису 042000095.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.04.2021 р. № 916/1128/21 за заявою ОСОБА_1 вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони до моменту закінчення розгляду справи судом всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в т.ч. нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчинення реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною власника, реєстрації застави частки ОСОБА_3 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Компанія Квантум (65033, м. Одеса, вул. Желябова, буд.3, код 31068996).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.04.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/1128/21, призначено підготовче засідання на 20.05.2021 р.; витребувано у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копію договору щодо переходу права власності на 50% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Компанія Квантум, що складає 2762000,00 грн, від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 .

28.07.2021р. від ОСОБА_1 надійшли додаткові письмові пояснення, в яких позивач зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказаного договору у письмовій формі, а також докази про оплатність цього договору. Враховуючи наявні у справі докази, слід дійти висновку, що названий договір передбачає безоплатну передачу права власності на майнові права (частку у статутному капіталі товариства), тому за своєю правовою природою являється договором дарування, який за правилами ч.3 ст.719 ЦК України є нікчемним як такий, що укладений не у письмовій формі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.08.2021р. (повне рішення складено 09.09.2021р.) частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Квантум про визнання недійсним договору про визнання недійсним договору, акту приймання-передачі частки у статутному капіталі, скасування реєстраційної дії та визначення розмірів статутного капіталу та часток учасників:

- визнано недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВа Компанія Квантум від 25.11.2020р., за яким ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняла 50% частки у статутному капіталі ТОВа Компанія Квантум, що складає 2762000грн., за ціною 2762000грн.;

- скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію про зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) ТОВа Компанія Квантум, номер запису 042000095 від 27.11.2020 р., вчинену державним реєстратором Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області Зубар О.І.;

- визначено розмір статутного капіталу та розмір часток учасників у ТОВа Компанія Квантум наступним чином: розмір статутного капіталу: 5524000грн.; учасники: ОСОБА_1 , країна громадянства: Молдова, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розмір внеску до статутного фонду (грн): 2762000,00; ОСОБА_2 , країна громадянства: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , розмір внеску до статутного фонду (грн): 2762000,00;

- в решті позову відмовлено;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2270грн судового збору;

- стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2270грн. судового збору;

- стягнуто з ТОВа Компанія Квантум на користь ОСОБА_4 2270грн. судового збору. Рішення обґрунтоване посиланням на норми ч.5 ст.17 Закону України ,,Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ч. 2 ст.20 ГК України, ст.202, 203, 215 ЦК України, ст.20 Закону України ,,Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю , висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 р. у справі № 909/1294/15 положення п.п.16.3-16.6, 16.8 чинного статуту ТОВ ,,Компанія Квантум та вмотивоване наступним:

-чинне законодавство не зобов`язує сторін надавати договори про відчуження частки для подальшої державної реєстрації необхідних змін, адже такі договори можуть містити конфіденційну інформацію, яку сторони договору не мають намір розкривати третім особам. Але саме ці правочини є підставою для будь-яких подальших дій учасника, який відчужує частку, нового власника частки, товариства, включно з державною реєстрацією відповідних змін. Без укладення договору між власником частки ці дії є вчиненими без належної правової підстави;

-господарський суд за клопотанням позивача ухвалою від 28.04.2021 р. витребував у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копію відповідного договору з метою встановлення обставини чи укладався правочин про перехід частки від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , та, якщо так, то який правочин став передумовою для оформлення акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від 25.11.2020 р. та внесення змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На виконання ухвали суду жодних доказів або пояснень, у т.ч. щодо укладання будь-якої угоди між ними в усній формі, відповідачами не надано;

-враховуючи положення ч.10 ст.81 ГПК України, те, які особи ухилились від подання доказу у вигляді договору та яке останній має значення, те, що акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від 25.11.2020 р. посилань на укладання договору взагалі не містить, господарський суд визнав встановленою обставину щодо того, що договір між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з метою оформлення правовідносин щодо переходу 50% частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум не укладався;

-встановивши факт неукладання договору, про визнання недійсним якого заявлено позов, те, що з огляду на приписи ч.1 ст.215 ЦК України в судовому порядку може бути визнаний недійсним лише правочин, який вчинено, суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору щодо переходу права власності на 50% частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум, що складає 2762000,00 грн, від ОСОБА_2 до ОСОБА_5

- посилання ОСОБА_1 на те, що відсутність відомостей про оплатність угоди свідчить про безоплатну передачу права власності на частку у статутному капіталі товариства, а тому, на думку позивача, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір дарування частки, який за правилами ч.3 ст.719 ЦК України є нікчемним як укладений не у письмовій формі судом відхилено, оскільки така позиція ОСОБА_1 ґрунтується на припущеннях, не підтверджених жодними належними та допустимими доказами;

-дослідивши текст акту приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від 25.11.2020 р., господарський суд дійшов висновку про те, що цей акт є правочином, який підтверджує волевиявлення сторін, має юридичні наслідки у вигляді набуття та припинення права власності на корпоративні права. Двосторонній акт у правовідносинах свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін цього двостороннього правочину на набуття певних цивільних прав та обов`язків. Оскарження оформленого актом правочину (у розумінні ст.202 ЦК України) в даному випадку з урахуванням неукладання іншого правочину є належним способом захисту цивільних прав та обов`язків в розумінні ст.20 ГК України. Аналогічний правовий висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 25.02.2020 р. по справі № 915/1299/18.

-з акту приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум вбачається, що він як правочин має дефекти змісту та форми (не містить умови, які б дозволяли ідентифікувати правову природу правочину, його оплатний або безоплатний характер, відомості про надання згоди іншим учасником товариства на відчуження частки або відсутність необхідності у отриманні такої згоди, не передбачає обсяг прав та обов`язків контрагентів тощо), у зв`язку з чим правочин, оформлений актом від 25.11.2020 р., визнано судом недійсним за правилами ст.ст.203,215 ЦК України.

-оскільки судом визнано недійсним правочин у формі акту приймання приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум вчинена на його підставі реєстраційна дія являється незаконною, тому підлягають задоволенню похідні позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії про зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) ТОВ ,,Компанія Квантум, номер запису 042000095 від 27.11.2020 р. та про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників у ТОВ ,,Компанія Квантум наступним чином: розмір статутного капіталу: 5524000,00 грн; учасники: ОСОБА_1 , країна громадянства: Молдова, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розмір внеску до статутного фонду (грн): 2762000,00; ОСОБА_2 , країна громадянства: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , розмір внеску до статутного фонду (грн): 2762000,00.

- щодо існування у ОСОБА_1 права на задоволення позову, то ОСОБА_1 як учасник ТОВ ,,Компанія Квантум має певний обсяг прав у випадку, коли інший учасник товариства вирішить відчужити належну йому частку в статутному капіталі, в т.ч. право на отримання письмового повідомлення про бажання продати (іншим чином відчужити) свою частку іншим учасником, на надання згоди на таке відчуження, переважне право на купівлю частки. Реалізація закріплених в ст.20 Закону України ,,Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю та статуті ТОВ ,,Компанія Квантум прав ОСОБА_1 унеможливилась з вини ОСОБА_2 , яка передала частку ОСОБА_3 , не повідомивши про це ОСОБА_1 , чим позбавила останнього можливості претендувати на придбання відчуженої частки та створила передумови для звернення з позовом у даній справі.

- обрані ОСОБА_1 способи захисту порушеного права є належними, оскільки за відсутності договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 інший спосіб захисту порушеного права, в т.ч. позов про переведення прав та обов`язків покупця частки в статутному капіталі, не матиме реальних наслідків та практичної доцільності.

29.09.2021р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення від 30.08.2021р, у якій вона просить суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає наступне:

- ОСОБА_3 ні позовної заяви, ні жодної ухвали по даній справі не отримувала, про розгляд справи дізналась випадково з офіційного сайту Судової влади України лише 26.08.2021р й того ж дня представник апелянта направив до господарського суду Одеської області клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи. Протокольною ухвалою від 26.08.2021р. суд задовольнив дане клопотання та оголосив перерву в судовому засіданні до 30.08.2021 р. о 15:00 для надання можливості ОСОБА_3 ознайомитись з матеріалами справи та сформулювати власну правову позицію з приводу спірних правовідносин. Представник апелянта направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке вмотивовано недостатністю наданого судом часу для ознайомлення з матеріалами справи та завантаженістю адвоката. Суд відмовив у задоволенні цього клопотання та вирішив справу за відсутності необхідних доказів, безпідставно зазначивши в оскаржуваному рішенні. що відповідачі ухилились від їх надання. Висновки суду першої інстанції грунтуються виключно на твердженнях позивача, що суперечить принципу змагальності господарського процесу та не відповідає завданню господарського судочинства як такого.

- між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25.11.2020 р. був укладений договір купівлі-пролажу частки у статутному капіталі ТОВ «КОМПАНІЯ КВАНТУМ», а тому висновок суду першої інстанції щодо встановлення факту його неукладання є невірним та не відповідає дійсності. У п. 2.2. договору зазначено, що підписанням цього договору Продавець ОСОБА_2 підтверджує, що отримала грошову суму в розмірі 2 762 000,00 грн до підписання нього договору в повному обсязі та не має майнових. фінансових та будь-яких інших претензій до Покупця у зв`язку з оплатою ціни продажу частки. 24.11.2020 р. ОСОБА_2 власноручно написала розписку про отримання від ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 2 762 000.00 грн за відчужувану частку у статутному капіталі Товариства.

-всі умови, псредбачені ст. 203 ЦК України, при підписанні акту приймання-передачі частки від 25.11.2020р., дотримані. Зміст спірного правочину не суперечить жодним приписам чинного законодавства, а тому суд першої інстанції, не з`ясувавши фактичні та дійсні обставини справи, дійшов помилкового висновку щодо недійсності акта приймання передачі частки. ОСОБА_4 навмисно ввів суд в оману, вказавши, що жодних повідомлень щодо наміру відчуження частки у статутному капіталі позивачу від ОСОБА_2 не надходило, а відповідна згода не надавалась. 22.10.2020 р. ОСОБА_2 направляла ОСОБА_1 повідомлення про намір учасника ОСОБА_2 продати частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ КВАНТУМ» у розмірі 50% статутного капіталу Товариства, що становить 2 762 000.00грн за ціною 2 762 000,00 грн. Однак, вказані відправлення повернулись відправнику у зв`язку з відмовою ОСОБА_4 від отримання.

- оскаржувані позивачем правочини укладені без порушення переважного прана позивача, оскільки позивач проявив недобросовісну поведінку та дії, які порушують майнові права ОСОБА_2 , що в свою чергу є порушенням ст. ст. 3, 13 ЦК України, а також статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо встановлення факту неукладання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «КОМПАІІІЯ КВАНТУМ» та незаконно визнав недійсним правочин у формі акту приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «КОМПАНІЯ КВАНТУМ». Не підлягали задоволенню й похідні позовні вимоги про скасування в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію про зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) ТОВ «КОМПАНІЯ КВАНТУМ» від 27.11.2020 р., вчинену державним реєстратором Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області Зубар О.І.; визначення розміру статутного капіталу та розмір часток учасників у ТОВ «КОМПАНІЯ КВАНТУМ».

- продаж учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки з порушенням переважного права іншого учасника (учасників) товариства не зумовлює недійсність відповідного правочину. Наслідком такого порушення є право учасника (учасників) вимагати в судовому порядку переведення на нього (на них) прав та обов`язків покупця частки. Тобто, єдиним ефективним способом захисту права позивача може бути переведення на нього прав та обов`язків покупця частки в судовому порядку. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Одеської області від 30 серпня 2021 року у справі №916/1128/21; встановлено іншим учасникам справи строк для подання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу до 18.11.2021р; роз`яснено іншим учасникам справи їх право в строк до 18.11.2021р. подати до суду разом з відзивом на апеляційну скаргу або окремо будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань; призначено справу №916/1128/21 до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2021р. (яка занесена до протоколу судового засідання) відкладено розгляд справи на 21.12.2021р., 11.00год.

21.12.2021р. від ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший час, яке обгрунтоване тим, що сторони у справі знаходяться в переговорному процесі щодо узгодження та підписання мирової угоди.

Вказане клопотання відхилено апеляційним господарським судом, про що постановлено протокольну ухвалу (занесену до протоколу судового засідання 21.12.2021р. ) з підстав відсутності доказів на підтвердження викладених в ньому обставин.

В засідання суду апеляційної інстанції представники сторін не з`явилися.

15.04.2021р. на сайті Південно-західного апеляційного господарського суду опубліковано повідомлення за посиланням (https://swag.court.gov.ua/sud4872/pres-centr/news/1106396/) про зупинення відправки судової кореспонденції, у зв`язку з відсутністю асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції та надсилання учасникам судових проваджень процесуальних документів виключно засобами електронного зв`язку.

Представники сторін були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення на відомі суду електронні адреси сканованих копій ухвали від 23.11.2021р. про відкладення розгляд у справи, а також шляхом розміщення на офіційному сайті «Судова влада» публікації про час, місце проведення та дату судового засідання..

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених сторонами, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Компанія Квантум», оформлених протоколом №19/08 від 19.08.2020р. вирішено, крім іншого, розподілити частки учасників статутного капіталу Товариства таким чином: Частка у статутному капіталі Товариства учасника ОСОБА_2 буде складати 2 762 000,00грн., що дорівнює 50% голосів; частка у статутному капіталі Товариства учасника ОСОБА_1 буде складати 2 762 000,00 грн., що дорівнює 50% голосів.

На підставі вказаного рішення загальних зборів зареєстровано Статут ТОВ «Компанія Квантум» у новій редакції.

Відповідно до п.4.1 Статуту учасником Товариства є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно п. 4.2 Статуту учасник Товариства має право, зокрема, продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі Товариства; вийти у передбаченому цим статутом та чинним законодавством України порядку зі складу учасників Товариства.

Відповідно до п.4.3 Статуту учасник зобов`язаний дотримуватися Статуту; виконувати рішення загальних зборів учасників Товариства; неси інші обов`язки, якщо це передбачено чинним законодавством України, цим Статутом, та внутрішніми нормативними документами Товариства.

Відповідно до п. 15.2 Статуту учасник Товариства, частка якого у статутному капіталі Товариства становить 50 або більше відсотків, може вийти з Товариства за згодою інших учасників. Рішення щодо надання згоди на вихід учасника з Товариства може бути прийнято протягом одного місяця з дня подання учасником заяви. Загальні збори учасників приймають рішення про вихід/зміну учасників Товариства, про новий розподіл часток між учасниками Товариства та про затвердження статуту Товариства у новій редакції.

Згідно п.16.1 Статуту учасник Товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі Товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам Товариства або третім особам. Учасник Товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі.

Відповідно до п. 16.3 Статуту відчуження учасником своєї частки (її частини) третім особам, що не є учасниками Товариства допускається тільки у випадку надання на це письмової згоди усіх інших учасників Товариства.

У випадку бажання продати (іншим чином відчужити) свою частку (її частину) в Товаристві учасник зобов`язаний надати письмове повідомлення (оферту) усім іншим учасникам Товариства, з детальним описом запропонованих умов відчуження такої частки. Якщо учасник бажає відчужити свою частку (її частину) третій особі, ця третя особа має бути зазначена в оферті в спосіб, що дозволяє її безпомилково ідентифікувати (п16.4 Статуту).

Згідно п. 16.5, 16.6 Статуту учасники Товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника Товариства. Учасники товариства мають право придбати частку (її частину) на умовах не гірших ніж пропонувалося для продажу іншим особам. Про своє бажання скористатись переважним правом придбати частку (її частину) учасники повинні повідомити учасникапродавця шляхом надіслання письмового повідомлення протягом 30 календарних днів з моменту отримання ним оферти.

Відповідно до п.16.8 Статуту якщо жоден з інших учасників Товариства не скористався своїм переважним правом протягом 30 днів з дня отримання ними оферти або протягом іншого строку, встановленого за згодою між всіма учасниками Товариства, і в той же час усі учасники Товариства надали свою письмову згоду на відчуження такої частки третім особам, вказаним в оферті, така частка може бути відчужена учасником Товариства третім особам.

25.11.2020р. гр.. ОСОБА_2 та гр.. ОСОБА_3 склали та підписали Акт приймання-передачі, відповідно до якого: ОСОБА_2 передає, а ОСОБА_3 приймає 50% частки у статутному капіталі ТОВ «Компанія Квантум» , що складає 2 762 000,00грн. за ціною 2 762 000,00грн.; ОСОБА_3 набуває всіх прав та обов`язків учасника ТОВ «Компанія Квантум», що передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.03.2021р. учасниками ТОВ ,,Компанія Квантум є ОСОБА_1 (розмір внеску до статутного фонду: 2762000,00 грн) та ОСОБА_3 (розмір внеску до статутного фонду: 2762000,00 грн). Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни складу засновників (учасників) , проведена 27.11.2020 р., номер запису 042000095, запис вчинено державним реєстратором Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області Зубар О.І.

Листами від 13.04.2021р. №13/04-1 та №13/04 ТОВ «Компанія Квантум» просило ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надати Товариству завірену належним чином копію договору про відчуження корпоративних прав ОСОБА_2 у розмірі 50% статутного капіталу на користь ОСОБА_3 .

Посилаючись на порушення свого переважного права на викуп частки ОСОБА_2 , неповідомлення ОСОБА_2 про намір відчуження частки та неотримання згоди на її відчуження, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору щодо переходу права власності на частку у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від 25.11.2020 р. як вчинених без належної правової підстави, скасування вчинених на їх підставі реєстраційних дій та визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників у ТОВ ,,Компанія Квантум.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову з огляду наступного.

Частиною другою статті 20 Господарського кодексу України унормовано, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Водночас в силу статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Умовами чинності правочинів є дотримання вимог, передбачених статтею 203 ЦК України.

Так згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідним обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою від 28.04.2021р. господарський суд витребовував у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копію відповідного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, однак на виконання ухвали суду жодних доказів або пояснень, у т.ч. щодо укладання угоди між ними у будь-якій формі, відповідачами не надано.

При цьому матеріалами справи підтверджується, що ухвали господарського суду від 28.04.2021р., від20.05.2021р. (якою додатково повідомлено про витребування ухвалою від 28.04.2021 документів) направлялися судом за належними та чинними адресами відповідачів. Протилежного скаржником не доведено.

Колегія суддів зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку - суду.

Положення статті 43 ГПК України зобов`язують учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із статтею 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Господарський суд з посиланням на ч.10 ст.81 ГПК України, врахувавши які особи ухилились від подання доказу у вигляді договору, та те, що акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум від 25.11.2020 р. не містить посилань на укладання договору, вірно визнав встановленою обставину того, що договір між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з метою оформлення правовідносин щодо переходу 50% частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум не укладався, а відтак вірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору щодо переходу права власності на 50% частки у статутному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум.

Відповідно до пункту 3 частини 5 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю подається, зокрема, один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Отже, вказаною нормою передбачена можливість внесення змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі подання лише акта приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 202 Цивільного кодексу України правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Правочин - це вольові, правомірні дії, безпосередньо спрямовані на досягнення правового результату, а саме: на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину.

Надаючи оцінку акту приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Компанія Квантум» від 25.11.2020р., місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказаний акт приймання-передачі є двостороннім правочином, який має юридичні наслідки та підтверджує волевиявлення сторін. Оспорюваний акт свідчить про погоджену поведінку обох сторін цього двостороннього правочину, спрямовану на набуття в одного з відповідачів та, як наслідок, припинення в іншого з них певних цивільних прав та обов`язків, що й зафіксовано було внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В той же час, акт приймання-передачі від 25.11.2020р. не дає змоги встановити, який саме правочин фактично відбувся між сторонами, оскільки відсутні відомості про оплатний або безоплатний характер правочину, якщо оплатний характер, то який порядок оплати, відомості про надання згоди іншим учасником товариства на відчуження частки або відсутність необхідності у отриманні такої згоди, відомості про строк передачі частки, умови передачі, не передбачено обсягу прав та обов`язків сторін, тощо, а відтак є вірним висновок суду що Акт приймання-передачі від 25.11.2020р. як правочин має дефекти змісту та форми, у зв`язку з чим такий правочин, оформлений актом від 25.11.2020 р. обгрунтовано визнано судом недійсним за правилами ст.ст.203,215 ЦК України.

Згідно з положеннями статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються, зокрема, майнові права та обов`язки, у тому числі і частка у статутному капіталі господарського товариства.

За змістом ст.21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. Учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою.

Зазначена позиція узгоджується із правовим висновком Великої палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №909/1294/15.

Згідно п.16.1 Статуту ТОВ ,,Компанія Квантум учасник Товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі Товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам Товариства або третім особам. Учасник Товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі. Відповідно до п. 16.3 Статуту відчуження учасником своєї частки (її частини) третім особам, що не є учасниками Товариства допускається тільки у випадку надання на це письмової згоди усіх інших учасників Товариства. У випадку бажання продати (іншим чином відчужити) свою частку (її частину) в Товаристві учасник зобов`язаний надати письмове повідомлення (оферту) усім іншим учасникам Товариства, з детальним описом запропонованих умов відчуження такої частки. Якщо учасник бажає відчужити свою частку (її частину) третій особі, ця третя особа має бути зазначена в оферті в спосіб, що дозволяє її безпомилково ідентифікувати (п16.4 Статуту).

В даному випадку Статутом ТОВ ,,Компанія Квантум встановлено переважне право інших учасників Товариства на придбання частки іншого учасника товариства, а відчуження частки у статутному капіталі Товариства учасником товариства допускається лише за згодою іншого учасника.

Матеріали справи на момент розгляду справи місцевим господарським судом не містили доказів надсилання ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 письмового повідомлення з детальним описом запропонованих умов відчуження частки у статуному капіталі ТОВ ,,Компанія Квантум, або письмової відмови останнього від купівлі частки ОСОБА_2 на реалізацію переважного права як учасника Товариства.

З наведеного слідує, що ОСОБА_4 було позбавлено можливості скористатися передбаченим чинним законодавством та Статутом Товариства переважним правом на придбання частки іншого учасника.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає правильним висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВа Компанія Квантум від 25.11.2020р., скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії про зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) ТОВа Компанія Квантум, номер запису 042000095 від 27.11.2020 р, визначення розміру статутного капіталу та розмір часток учасників у ТОВа Компанія Квантум.

Апеляційним господарським судом не приймаються додані скаржником до апеляційної скарги копія договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 25.11.2020р., копія розписки ОСОБА_2 , копії кур`єрських накладних від 22.10.2020р.

В силу приписів частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Непереконливими в аспекті прийняття додаткових доказів є посилання скаржника як на випадкове ознайомлення із існуючою справою із відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, так і на ненадання йому часу на подання доказів та відзиву у зв`язку із відхиленням судом першої інстанції клопотання про відкладення.

Суд першої інстанції керувався імперативними приписами саме ГПК України щодо розгляду справи у строк не більше ніж 120 днів: справу порушено 28.04.2021р., клопотання про відкладення заявлено 26.08.2021р., наприкінці максимально встановленого процесуального строку, суд оголосив перерву до 30.08.2021р., надавши можливість подати відзив та докази.

Будь-яке інше розуміння дій суду першої інстанції ніж як таких, що були спрямовані на забезпечення досягнення завдань господарського судочинства щодо своєчасного, справедливого та неупередженого вирішення спору згідно ст..2 ГПК України, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями, апеляційний господарський суд у даному випадку не убачає.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до положень частини першої статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Таким випадком за змістом статті 119 Господарського процесуального кодексу України є поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, за клопотанням учасника справи або продовження пропущеного процесуального строку, встановленого судом.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи наведені вище положення процесуального закону, додані скаржником до апеляційної скарги додаткові докази, як зазначалося вище, не приймаються, оскільки в силу частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції враховує, що скаржником взагалі не порушується питання щодо можливості прийняття додаткових доказів, поданих ним разом з апеляційною скаргою, не заявляється клопотання про поновлення пропущеного строку їх подання.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не спростовують правильність висновку місцевого господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення позову як окремо, так і у сукупності.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В процесі апеляційного розгляду справи колегією суддів не встановлено порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права для виходу за межі доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги відхилені судом апеляційної інстанції, тому рішення Господарського суду Одеської області від 30.08.2021р. залишається без змін як ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права відповідно до ст.276 ГПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 30.08.2021р. у справі №916/1128/21 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_3 .

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2021 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко