ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. Справа№ 910/9905/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Кравчука Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: Ганжела В.В. (у порядку самопредставництва юридичної особи);

від відповідача: Найденко І.О. (у порядку самопредставництва юридичної особи)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021, (повний текст складено 28.09.2021)

у справі № 910/9905/21 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Україна»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 6 879 120,79 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Глуско Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 6 879 120,79 грн.

1.2. 07.09.2021 позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про зміну розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на його користь 5 809 042,60 грн, з яких 5 615 953,62 грн - основна сума заборгованості, 84 815,27 грн - 3 % річних та 108 273,71 грн - інфляційні втрати.

1.3. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач повністю не виконав свої грошові зобов`язання за договором поставки № 53-129-01-21-02235 від 03.03.2021.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Україна» 5 515 953 грн 62 коп - основного боргу, 84 815 грн 27 коп - 3 % річних, 108 273 грн 71 коп - інфляційних втрат та 103 186 грн 81 коп - судового збору. Закрито провадження у справі в частині стягнення 100 000 грн 00 коп основного боргу. У задоволенні заяви Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочення виконання судового рішення у справі № 910/9905/21 відмовлено повністю.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 13.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/9905/21, в якій апелянт просить:

1) скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/9905/21 в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат повністю;

2) скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/9905/21 в частині відмови у задоволенні заяви ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі «Централізовані закупівлі» про відстрочення виконання рішення суду у даній справі повністю;

3) ухвалити нове рішення, яким ТОВ «Глуско Україна» у справі № 910/9905/21 в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовити повністю та відстрочити виконання рішення суду до 21.09.2022;

4) судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на позивача.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає щодо неправильного застосування норм матеріального права та як наслідок необґрунтованості рішення суду, в частині наявності вини відповідача у порушенні строків оплати за договором, не з`ясування всіх обставин справи, що призвело до порушення норм процесуального права.

4.2. Вказує, що на даний час склалася критична ситуація в системі розрахунків за вироблену електроенергію, пов`язана з масштабною і систематичною неоплатою ДП «Гарантований покупець» купленої ним електроенергії та ПрАТ «НЕК «Укренерго» отриманої електроенергії. Також, проблема поточної заборгованості перед ДП «НАЕК «Енергоатом» набула кризового характеру па тлі величезної заборгованості, що накопичилася за минулі роки у зв`язку з тим, що з ДП «НАЕК «Енергоатом» не розрахувався і ДП «Енергоринок» - попередній єдиний покупець електроенергії за схемою, що існувала раніше до 01.07.2019 до зміни моделі ринку (до прийняття і набуття чинності Законом). Станом на 25.01.2021 прострочена дебіторська заборгованість ДП «НАЕК «Енергоатом» за фактично відпущену електричну енергію становить 24 139,09 млн. грн. у т.ч. прострочена заборгованість ДП «Енергоринок» перед ДП «НАЕК «Енергоатом» минулих років (до 01.07.2019) 11611,82 млн грн; прострочена заборгованість ДП «Гарантований покупець» перед ДІЇ «НАЕК «Енергоатом» за 2020 рік - 8 141,47 млн грн; прострочена заборгованість ПрАТ «НЕК «Укренерго» перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за 2020-2021 роки - 4 385,80 грн. Вважає, що зазначене свідчить, що відповідач не зі своєї вини несе величезні збитки пов`язані з недоотриманням фінансування за вироблену та реалізовану ним електроенергію. За результатами господарської діяльності у 2020 році чистий збиток ДП «НАЕК «Енергоатом» склав 4 845 208 000,00 грн, доказом чого є звіт про фінансовий результат за 2020 рік, інформація розміщена у вільному доступі на офіційному сайті ДП «НАЕК «Енергоатом».

4.3. Крім того, ДП «НАЕК «Енергоатом» є оператором чотирьох діючих атомних електростанцій України, на яких експлуатується 15 атомних енергоблоків, з яких 13 типу ВВЕР-1000 і два ВВЕР-440, загальною встановленою потужністю 13 835 МВт, 2 гідроагрегати Ташлицької ГАЕС встановленою потужністю 302 МВт та 2 гідроагрегати Олександрійської ГЕС встановленою потужністю 11,5 МВт.

4.4. Одним із чисельних доказів, що відповідач вживав і вживає всіх залежних від нього заходів є, зокрема, і той факт, що ДП «ПАЕК «Енергоатом» у березні 2020 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ДП «Гарантований покупець» про стягнення 3 036 763 287,68 грн боргу через неналежне виконання цим підприємством умов укладеного договору купівлі-продажу електричної енергії (справа №910/4160/20).

4.5. Вважає, що викладені обставини свідчать про брак коштів у відповідача не з власної вини, а внаслідок не розрахунку Гарантованого покупця з відповідачем, а оскільки він є мононолістом-покупцем електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів, то інших варіантів реалізації електроенергії для забезпечення власного належного фінансово-економічного становища у відповідача не було, і як наслідок безвихідна ситуація (не розрахунок Гарантованого покупця) спричиняє заборгованість за іншими зобов`язаннями відповідача, тобто даний випадок через це є винятковим, оскільки цей процес регламентований державою, а не просто продиктований ринком електроенергії.

4.6. Апелянт вказує на відсутність умислу та як наслідок відсутність вини відповідача у порушенні строків оплати продукції за договором.

4.7. Також, зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву, заявив клопотання про зменшення нарахованих позивачем 3% річних, з огляду на своє скрутне фінансово-економічне становище, специфіку своєї діяльності, про відсутністю у позивача збитків, які були б пов`язані з даним порушенням, а також, наявної судової практики (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18), однак судом було безпідставно відхилено доводи відповідача, і як наслідок відмовлено у задоволенні клопотання.

4.8. Крім того, суд в рішенні зазначив, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, який наведений позивачем у позовній заяві був перевірений та визначений як арифметично правильний та такий який відповідає приписам чинного законодавства, однак при цьому суд не зазначає якою методикою він керувався при перевірці наведеного розрахунку позивача, та чому саме такою методикою, з огляду на те, що законодавець чітко не визначає саме методику розрахунків таких нарахувань (існує різноманітна судова практика), як наслідок суд повинен був навести відповідну методику розрахунків з правовим її обґрунтуванням, а оскільки він цього не зробив, то і підстав вважати, що розрахунок є арифметично правильним та обгрунтованим безпідставно.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 09.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/9905/21 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

5.2. У поданому відзиві позивач вказує на те, що 03.03.2021, в день укладення договору поставки із позивачем, апелянт знав про свій незадовільний фінансовий стан та проблемну дебіторську заборгованість власних контрагентів, однак все одно взяв на себе зобов`язання щодо прийняття та оплати нафтопродуктів. Також, оскільки заявлений позивачем розмір 3% річних складав орієнтовно 0,6% від суми основної заборгованості за поставлений товар, така вимога позивача була достатньо адекватною, розумною і пропорційною за розміром для притягнення апелянта до відповідальності. В частині відстрочення виконання рішення суду позивач посилається на не надання апелянтом жодних належних доказів, які б підтверджували ускладненість або неможливість виконання останнім рішення суду першої інстанції, а також посилається на інформацію на офіційному сайті апелянта щодо прибутковості.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2021, матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в межах судової справи № 910/9905/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Кравчук Г.А., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9905/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 09.11.2021. Також, зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/9905/21.

6.3. 27.10.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/9905/21.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. 09.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання апелянта про відкладення розгляду справи № 910/9905/21.

7.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 розгляд справи відкладено до 06.12.2021.

7.3. В судовому засіданні 06.12.2021 представник апелянта підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, відстрочити виконання рішення суду до 21.09.2022.

7.4. Представник позивача в судовому засіданні 06.12.2021 проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Сторонами у справі 03.03.2021 укладено договір № 53-129-01-21-02235, за яким позивач зобов`язався поставити відповідачу світлі нафтопродукти, а відповідач - прийняти та оплатити їх вартість (а.с. 13-16).

8.2. Згідно з пунктом 1.2 договору № 53-129-01-21-02235 від 03.03.2021 найменування, одиниці виміру і загальна кількість товару, її ціна і строк поставки зазначаються у специфікації.

8.3. Специфікацією №1 до додаткової угоди № 2 від 19.03.2021 до договору № 53-129-01-21-02235 від 03.03.2021 сторони узгодили поставку дизельного палива та автомобільного бензину на загальну суму 14 180 430, 16 грн по 26.03.2021 (а.с. 21).

8.4. Пунктом 5.4 договору № 53-129-01-21-02235 від 03.03.2021 передбачено, що датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад вантажоодержувача.

8.5. Позивач протягом періоду часу з 10.03.2021 - 26.03.2021 поставив відповідачу нафтопродукти на загальну суму 13 931 152, 07 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін актами приймання-передачі ТМЦ № 23 від 26.03.2021, № 22 від 26.03.2021, № 21 від 21.03.2021, № 20 від 26.03.2021, № 19 від 22.03.2021, № 18 від 22.03.2021, № 17 від 22.03.2021, № 16 від 22.03.2021, № 15 від 22.03.2021, № 14 від 22.03.2021, № 13 від 12.03.2021, № 12 від 12.03.2021, № 11 від 12.03.2021, № 10 від 11.03.2021, № 9 від 11.03.2021, № 8 від 11.03.2021, № 7 від 11.03.2021, № 6 від 10.03.2021, № 5 від 10.03.2021, № 4 від 10.03.2021, № 3 від 10.03.2021, № 2 від 10.03.2021 та накладними № 2261 від 26.03.2021, № 2210 від 26.03.2021, № 2260 від 26.03.2021, № 2262 від 26.03.2021, № 2176 від 22.03.2021, № 2173 від 22.03.2021, № 2174 від 22.03.2021, № 2181 від 22.03.2021, № 2175 від 22.03.2021, № 2177 від 22.03.2021, № 1943 від 12.03.2021, № 1942 від 12.03.2021, № 1941 від 12.03.2021, № 1924 від 11.03.2021, № 1920 від 11.03.2021, № 1926 від 11.03.2021, № 1925 від 11.03.2021, № 1877 віл 10.03.2021, № 1882 від 10.03.2021, № 1887 від 10.03.2021, № 1878 від 10.03.2021, № 1872 від 10.03.2021 (а.с. 22-65).

8.6. Пунктом 4.2 договору № 53-129-01-21-02235 від 03.03.2021 встановлено, що оплата поставленого товару здійснюється відповідачем за кожну партію, що поставляється, протягом 10 робочих днів від дати підписання акту приймання-передачі поставленого товару.

8.7. З долучених до матеріалів справи платіжних доручень № 1067 від 31.03.2021, № 1066 від 31.03.2021, № 1057 від 31.03.2021, № 1063 від 31.03.2021, № 1062 від 31.03.2021, № 1058 від 31.03.2021, № 1056 від 31.03.2021, № 1065 від 31.03.2021, № 1061 від 31.03.2021, № 1059 від 31.03.2021, № 1064 від 31.03.2021, № 1060 від 31.03.2021, № 1515 від 05.08.2021, № 1550 від 11.08.2021 вбачається, що відповідач оплатив поставлений товар тільки частково на суму 8 315 198, 45 грн., у результаті чого, прострочена заборгованість складає 5 615 953, 62 грн (а.с. 66-71, 134, 135).

8.8. З долученого відповідачем платіжного доручення № 1750 вбачається, що 20 вересня 2021 року відповідачем було частково сплачено суму основного боргу за договором №53-129-01-21-02235 від 03.03.2021 у розмірі 100 000, 00 грн (а.с. 152).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторони виникли з підстав неналежного виконання відповідачем договору поставки № 53-129-01-21-02235 від 03.03.2021.

9.2. У поданому відзиві на позовну заяву відповідач просив суд першої інстанції відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, у разі задоволення позову, зменшити розмір нарахованих 3% річних до розумного та справедливого розміру, відстрочити виконання рішення суду до 31.12.2021.

9.3. Матеріали справи контррозрахунку відповідача щодо нарахованих 3% річних та інфляційних нарахувань не містять.

9.4. В якості підстав для зменшення розміру санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, відповідач зазначив, що він є оператором чотирьох діючих атомних електростанцій України, тобто має стратегічне значення в державі, а тому на його думку, додаткові стягнення у вигляді інфляційних втрат та 3% річних створять додаткові фінансові навантаження та як наслідок можуть призвести до затримки у фінансування планових робіт на АЕС, що безпосередньо вплине на процес вироблення електроенергії та зростання ще більших фінансових наслідків для останнього, що в свою чергу може вплинути на споживачів електроенергії, а також може мати непередбачувані наслідки у виробництві електроенергії. В якості підстав для відстрочення виконання рішення суду відповідач посилався на брак коштів не з власної ініціативи, а внаслідок не розрахунку Гарантованого покупця з відповідачем, а також на відкриті виконавчі провадження відносно відповідача.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про невмотивованість заяви відповідача про зменшення розміру 3% річних, відсутності належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження поважності причин неналежного виконання зобов`язань та винятковості даного випадку.

10.2. Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є вірним.

10.3. Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про не надання відповідачем належних доказів, що доводять неможливість своєчасного виконання судового рішення та підтверджують наявність підстав для відстрочення його виконання.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта в частині наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, з огляду на наступне.

11.2. Згідно із статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

11.3. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

11.4. Посилання скаржника на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини не приймається колегією суддів, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення підприємства від виконання його зобов`язань, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

11.5. В частині посилань апелянта щодо відсутності в оскаржуваному рішенні методики, якою керувався суд першої інстанції при перевірці розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, проведеного позивачем, то колегія суддів зазначає, що апелянтом не заперечується розрахована сума 3% річних та інфляційних нарахувань, власного розрахунку апелянт не наводить. При цьому відсутність зазначення методики перевірки розрахунку позивача не є підставою вважати, що судом першої інстанції не здійснювалася перевірка наданого позивачем розрахунку.

11.6. Щодо клопотання апелянта про відстрочення виконання рішення суду до 21.09.2022, колегія суддів зазначає наступне.

11.7. Згідно із ч. 3-5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

11.8. Відомості, наведені у службовій записці від 25.01.2021, яка надавалася відповідачем до відзиву (а.с. 113), підтверджує наявність заборгованості інших контрагентів перед відповідачем станом на 25.01.2021, тобто до дня ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції, що не підтверджує обставини, що істотно ускладнять виконання рішення суду або роблять таке виконання неможливим, зокрема не підтверджують скрутне фінансове становище відповідача станом на день розгляду справи.

11.9. Таким чином, надана службова записка не може слугувати єдиною беззаперечною підставою для відстрочення виконання рішення суду.

11.10. З огляду на наведені доводи у колегії суддів відсутні підстави для відстрочення виконання рішення суду до 21.09.2022, клопотання апелянта про відстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню.

11.11. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено права та інтереси позивача в частині неналежного виконання відповідачем зобов`язань з повної оплати вартості поставленої продукції за договором поставки № 53-129-01-21-02235 від 03.03.2021.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України : «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

13.7. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

13.8. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

13.9. Згідно із ч. 3-5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

13.10. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.11. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.12. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України).

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/9905/21 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/9905/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 74, 76, 79, 86, 129, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/9905/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/9905/21 залишити без змін.

3. Відмовити Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» у задоволенні клопотання про відстрочення виконання рішення суду.

4. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

5. Справу № 910/9905/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 24.12.2021, у зв`язку із перебуванням судді Чорногуза М.Г. на лікарняному, суддею Кравчуком Г.А. підписаний після виходу із відпустки.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Г.А. Кравчук

А.О. Мальченко