ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2021 р. Справа № 917/1773/20
про визнання укладеною додаткової угоди
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н. І.
Учасники справи згідно протоколу судового засідання
Ухвалою суду від 12.11.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 10.12.2020р. на 09-40 год.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним завчасно до закінчення строку дії договору направлено відповідачеві заяву про поновлення договору оренди з відповідним проектом додаткової угоди. Проте порушуючи процедуру реалізації переважного права Орендаря на поновлення зазначеного договору, без дотримання обов`язку щодо узгодження з Орендарем істотних умов договору за наявності або відсутності заперечень, ГУ Держгеокадастру у Полтавської області повідомив про відсутність підстав для поновлення договорів оренди. З чого вбачається, що відповідач ухиляється від участі, в передбаченому законом процесі врегулювання розбіжностей щодо умов продовження договору оренди, що в свою чергу безпідставно позбавляє Орендаря, як добросовісного землекористувача, права на продовження договору оренди земельної ділянки.
Підставою позову позивач визначив частини 1-5 статті 33 Закону України Про оренду землі.
Ухвалою суду від 11.12.2020р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, призначено розгляд справи на 28.01.2021р. на 11-45 год.
Позивач у додаткових поясненнях (вх. № 797 від 25.01.2021р.) зазначає аналогічні доводи, зазначені у позові та вказує, що враховуючи дотримання орендарем всіх умов, визначених ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», з огляду на приписи ст. 19 Закону України «Про оренду землі», узгодження істотних умов договору щодо розміру орендної плати та строку його дії, у Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не могло бути обґрунтованих заперечень у поновленні договору на таких умовах.
28.01.2021р. ухвалою суду відкладено розгляд справи на 23.03.2021р. на 11-00 год.
У відповіді на відзив (вх. № 1345 від 04.02.2021р.) позивач зазначає, що ні Законом України "Про оренду землі", ні Земельним кодексом України у процедурі поновлення договору оренди землі не передбачено обов`язку орендаря при зверненні до орендодавця до закінчення строку дії договору подавати агрохімічний паспорт поля, витяг з ДЗК та докази реєстрації договорів оренди землі.
З тексту листа відповідача №4608/0/26-20 від 26.08.2020 року вбачається, що відповідач проігнорував порядок надання відповіді, визначений ч. 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» та ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме, лист прийнятий та оформлений без посилання на Закон і без викладення мотивів; відповідач не розглянув надісланий позивачем проект додаткової угоди; не перевірні на відповідність вимогам закону, не узгодив з орендарем (за необхідності) істотні умови. Таким чином позивач вважає, що відповідач не прийняв рішення ні про поновлення договору, ні про заперечення у поновленні договору.
Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області без будь-якого законного обґрунтування повідомило про заперечення у поновленні договору на умовах, зазначених в проекті додаткової угоди та оренду землі, чим грубо порушило процедуру реалізації переважного права позивача на поновлення договору відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
Позивач зазначає, що враховуючи дотримання Орендарем всіх умов, визначених частиною 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі", з огляду на приписи статті 19 Закону України "Про оренду землі", узгодження істотних умов Договору щодо розміру орендної плати та строку його дії, у Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не могло бути обґрунтованих заперечень у поновленні Договору на таких умовах.
Тому, враховуючи ухилення відповідача від виконання приписів Закону України "Про оренду землі", позивач вважає, що порушено його право на поновлення Договору оренди та просить визнати його поновленим на умовах, що були запропоновані позивачем у редакції Додаткової угоди, що направлялась на адресу відповідача із листом-повідомленням (посилається на Постанову Верховного суду України по справі 917/1934/19 від 04.11.2020 року).
Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на ст. 126-1 Земельного кодексу України позивач зазначає, що позивач не подавав позов щодо автоматичного поновлення.
Відповідно до абзацу 4 Перехідних Положень Закону України «Про оренду землі» -Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, правилами, чинними на момент їх укладення.
Отже, як зазначає позивач, посилання відповідача на норму Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», а саме - автоматичне поновлення договору оренди землі, не має ніякого відношення до вказаного позову та не може бути застосовано в силу абзацу 4 Перехідних положень Закону України «Про оренду землі».
Ухвалою суду від 23.03.2021р. закрито підготовче провадження, призначено справу №917/1773/20 до судового розгляду по суті на 28.04.2021р. на 11-30 год.
Ухвалою від 28.04.2021р. судом повернуто на стадію підготовчого провадження у справі № 917/1773/20, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Великобудищанську сільську раду Миргородського району (Гадяцького району) Полтавської області, відкладено розгляд справи на 01.07.2021 р. на 10:30 год.
У поясненні третя особа (вх. № 6617 від 17.06.2021р.) проти позову заперечує та зазначає, що заявлені позовні вимоги не відповідають редакції додаткової угоди, направленої позивачем відповідачу. Позивач самостійно змінив умови додаткової угоди, яка не узгоджена з орендодавцем. Отже, заявлені вимоги та предмет спору є різними.
Третя особа зазначає, що належним і ефективним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису закону про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді.
Позивач в позовних вимогах виклав інший проект додаткової угоди, відмінний від поданого проекту відповідачу, тобто позивачем обрано невірний спосіб захисту і позов не підлягає задоволенню.
Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові у справі №378/596/16-ц).
Третя особа вказує, що позивачем не доведено дотримання строків звернення до відповідача про поновлення договорів оренди землі в порядку ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».
При огляді копії квитанції про надсилання позивачем листа відповідачу встановлено, що штамп відділення Укрпошти має напис кульковою ручкою « 16.07.2020р.», тобто має ознаки підробки (фальсифікації документу), оскільки штамп повинен містити друковану дату відправлення.
Даний факт підробки квитанції підтверджується розпорядком роботи відділення Укрпошти с. Великі Будища Гадяцького району, робочі дні - кожна середа та субота. Відповідно до календаря 16 липня 2020 року є днем неділі - четвер. 16 липня 2020 року позивач не міг подати клопотання до відповідача, оскільки в Великобудищанському відділенні Укрпошти не робочий день. Тобто позивач надав до суду документ, що є неналежним доказом та не може судом прийнятий до уваги при розгляді справи.
Опис вкладення наданий до суду також не містить дати на відбитку штампу, що є доказом неналежної поведінки позивача.
Третя особа також зазначає, що позивач є неналежним орендарем та не виконує обов`язків відповідно до земельного законодавства, оскільки не надав суду доказів сплати орендної плати по договору оренди.
Платником відповідно до даних сільської ради є ТОВ «Агро-край», з даних про оплату не зрозуміло за які саме земельні ділянки йде оплата, по якому договору оренди та в якому розмірі.
Правильність та вчасність сплати орендної плати за землю, відповідно до умов договору та чинного податкового законодавства, є обов`язком саме позивача. Вказаний факт свідчить про неналежність виконання позивачем умов договору (посилається на Постанову ВСУ у справі 909/139/19 від 28.01.2021 р.).
Про неналежне користування земельною ділянкою свідчить відсутність у позивача техніки, працівників, фінансової можливості щодо обробітку землі, що свідчить про передачу земель в обробіток іншим особам.
Позивачем порушено умови належного виконання умов спірного договору, а тому підстав для визнання за орендарем права на поновлення договору оренди землі з урахуванням приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відсутні. Тобто, відмова відповідача у пролонгації спірного договору є правомірною.
Третя особа зазначає, що орендодавець листом повідомив орендаря про відмову в поновленні договорів оренди, вказавши причини відмови, в тому числі і з пропущення строку звернення позивачем з правом звернення про поновлення.
У директора СТОВ «Фіалка» Хурси Володимира Васильовича відсутні повноваження щодо внесення змін до договорів оренди землі. Даний факт підтверджується відомостями з виписки позивача, наданої до позовної заяви. Позивач не надавав відповідачу рішення власника чи протоколу загальних зборів учасників про надання повноважень на укладення додаткових угод до договорів оренди землі. Позивач знав про обмеження повноважень директора щодо укладання правочинів, зокрема договорів оренди та додаткових угод до них, але попри це, підписав додаткові угоди до договорів оренди. На те, що позивач знав або мав знати про обмеження повноважень представника юридичної особи, вказують, зокрема, такі обставини, як відомості про відповідні обмеження, що були розміщені у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного держреєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Позивачем не додано до клопотань про поновлення договорів оренди, направлених відповідачу, клопотань про внесення змін до договорів оренди, направлених третій особі, до позовних заяв до суду як додатки, рішення власника чи протокол загальних зборів учасників про надання повноважень на укладання правочинів, що свідчить про їх відсутність.
Ухвалою суду від 01.07.2021р. відкладено розгляд справи на 31.08.2021р. на 14-00 год.
Ухвалою суду від 31.08.2021р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 26.10.2021р. на 14-30 год.
Ухвалою суду від 03.09.2021р. виправлено допущену у вступній частині ухвали суду по справі №917/1773/20 від 31.08.2021р. описку, зазначивши суддю Суддя Солодюк О.В.
Ухвалою суду від 26.10.2021р. за клопотанням позивача відкладено розгляд справи на 21.12.2021р. на 11-00 год.
В судовому засіданні 21.12.2021р. ухвалено рішення згідно ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Відповідно до п. 1, п. 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 22,2581 га (рілля), яка знаходиться на території Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.
Відповідно до п. 8 Договору - Договір укладено до 31.12.2014 р. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.
Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Фіалка» засобами поштового зв`язку від ГУ Держгеокадастру у Полтавській області отримано лист-повідомлення про розгляд звернень вих. № 4608/2/26-20 від 26.08.2020 року.
Відповідно до листа-повідомлення про розгляд звернень (вих. № 4608/2/26-20 від 26.08.2020 року) ГУ Держгеокадастру у Полтавській області зазначило, що у поданому СТОВ «Фіалка» зверненні (в додатках) відсутні витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, агрохімічний паспорт земельної ділянки.
Враховуючи вищевикладене, відповідач повідомив, що у Головного управління відсутні правові підстави для поновлення вищезазначеного договору оренди.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються умовами даного договору, нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі".
За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 1 цієї статті цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (частина 3 статті 11 Цивільного кодексу України).
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Приписами статей 13, 14 Конституції України та статті 324 Цивільного кодексу України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.
Підстави набуття прав на землю визначені розділом IV Земельного кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно з частиною 2 статті 126 Земельного кодексу України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.
Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється (стаття 125 Земельного кодексу України).
За приписами частини другої статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".
Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно із статтями 13 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди (стаття 15 Закону України "Про оренду землі").
Згідно з частиною 1 статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Частиною 1 статті 19 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.
Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1 - 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем ініційовано механізм поновлення строку договору оренди, встановлений частинами 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".
Всупереч частини 5 статті 33 ЗУ «Про оренду землі», ГУ Держгеокадастру у Полтавської області жодних заперечень стосовно змінених умов договору не надало.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 зазначила, що за наявності заперечень Орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Зазначені положення слід розуміти таким чином:
а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;
б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.
При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.
Суд відхиляє заперечення відповідача, оскільки Закон України «Про оренду землі» не передбачає подання орендарем в обов`язковому порядку інших додаткових документів до листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі, крім проекту додаткової угоди.
Зазначена правова позиція, викладена у постановах Верховного суду від 18.12.2018 у справі № 924/1122/17, від 29.11.2018 у справі № 922/621/18.
Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на статтю 126 -1 Земельного кодексу України, суд зазначає наступне.
Позивач звернувся до суду щодо поновлення договорів оренди на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», тобто позивач скористався переважним правом на поновлення договору оренди землі, що передбачає направлення повідомлення про поновлення до закінчення дії договору оренди з проектом додаткової угоди до договору оренди. Позивач не подавав позов щодо автоматичного поновлення.
Відповідно до абзацу 4 Перехідних Положень Закону України «Про оренду землі» правила, визначені статтею 126 - 1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.
Отже, посилання відповідача на норму Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», а саме: автоматичне поновлення договору оренди землі, не має ніякого відношення до цього позову та не може бути застосовано в силу абзацу 4 Перехідних Положень Закону України «Про оренду землі».
Стосовно доводів третьої особи про відсутність у директора позивача законних повноважень щодо внесення змін до договору шляхом підписання проекту додаткової угоди, суд зазначає, що ці доводи спростовується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де зазначено, що Хурса В.В. є керівником позивача та має відповідні повноваження. Доказів в підтвердження обмежень повноважень керівника СТОВ «Фіалка» до матеріалів справи не надано.
В спростування доводів третьої особи про те, що позивач є неналежним орендарем, до матеріалів справи позивачем надано докази сплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою саме підприємством позивача - СТОВ «Фіалка».
Твердження третьої особи про підробку документа (квитанції від 16.07.2020) суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях. Добросовісне виконання працівниками "Укрпошти" своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного. Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 916/1046/20.
Враховуючи те, що позивач належним чином виконував обов`язки за договором оренди земельної ділянки, своєчасно звернувся до Орендодавця з листом - повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди, та те, що відповідачем не надані обґрунтовані заперечення щодо поновлення спірного договору у встановлений законом строк (1 місяць), суд дійшов висновку задовольнити позов щодо визнання поновленим спірного договору на умовах, запропонованих позивачем в Додатковій угоді.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
про внесення змін і доповнень до Договору,оренди земельної ділянки від 29 квітня 2009 року, зареєстрованого 18.10.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 17072124
Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надалі - Орендодавець, в
особі _____________________________________________________, що діє на підставі
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Фіалка, в особі директора Хурси Володимира Васильовича, що діє на підставі Статуту, надалі - Орендар, уклали дану Додаткову угоду про внесення змін і доповнень до Договору оренди земельної ділянки від 29.04.2009 року, про наступне:
1. За взаємною згодою сторін Орендар та Орендодавець та відповідно до статті 122 Земельного кодексу України вирішили внести зміни в преамбулу договору оренди землі, та викласти в наступній редакції:
Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надалі - Орендодавець, в особі_____________________________________________, що діє на підставі Положення, та
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Фіалка, в особі директора Хурси Володимира Васильовича, що діє на підставі Статуту, надалі - Орендар, уклали цей Договір про наступне:
2. Сторони прийшли до згоди викласти деякі пункти Договору оренди в наступній редакції:
Пункт 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.07.2020 року становить 477 896,00 грн.
Сторони прийшли до згоди змінити пункт 8 Договору оренди землі та викласти його в новій редакції:
Поновити термін дії договору оренди земельної ділянки № б/н від 29.04.2009 року на строк до 16 серпня 2027 року,
Після закінчення терміну дії цієї додаткової угоди орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Змінити розмір орендної плати, вказаний в пункті 9 Договору оренди земельної ділянки, шляхом погодження Сторонами орендної плати в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 57 347,52 гри. в рік.
3. Інші умови Договору оренди землі залишаються незмінними, і Сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання.
4. Ця Додаткова угода:
- набирає чинності з моменту її підписання Сторонами і є невід`ємною складовою частиною Договору оренди землі:
- укладена в 3 (трьох) оригінальних автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із Сторін та один примірник для органу реєстрації.
Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області
Орендар - СТОВ ФІАЛКА
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно з частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Солодюк О.В.