ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.12.2021 Справа № 914/3824/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б., розглянувши заяву: Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії Акціонерного товариства «Укртелеком»;

про: видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Західтелесервіс» заборгованості за Договором оренди майна товариства для розміщення антено-фідерних пристроїв (активного обладнання малих базових станцій) від 31.01.2018 №46Е200-661/Е200-61/18 у розмірі 5046,00 грн. суми основного боргу, 805,68 грн. інфляційних втрат, 252,78 грн. 3% річних.

14.12.2021 до Господарського суду Львівської області надійшла заява Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Західтелесервіс» заборгованості за Договором оренди майна товариства для розміщення антено-фідерних пристроїв (активного обладнання малих базових станцій) від 31.01.2018 №46Е200-661/Е200-61/18 у розмірі 5046,00 грн. суми основного боргу, 805,68 грн. інфляційних втрат, 252,78 грн. 3% річних.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 ГПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Відповідно до ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. . Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

За змістом ст. 62 ГК України, підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

У статті 55 ГК України зазначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону. (ч.ч. 2, 4 ст.64 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Також слід зазначити, що господарські суди розглядають справи в порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного), коли склад учасників спору відповідає приписам статті 45 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно ст..150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для фізичних осіб підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник в подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі. Заявник має право відкликати заяву про видачу судового наказу до її розгляду судом.

Як вбачається із поданої заяви, яка підписана адвокатом Матвієнко С.М., (повноваження якому надано АТ «Укртелеком» у довіреності №6675 від 18.05.2021), в порушення вимог п.2 ч.2 ст.150 ГПК України, у заявіне вказано місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи стягувача згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. При цьому ідентифікаційний код 01186030, який вказаний у заяві, не є ідентифікаційний кодом юридичної особи АТ «Укртелеком», а також адреса: 79007, м.Львів, вул.Дорошенка, 3 не є адресою місцезнаходження юридичної особи АТ «Укртелеком», а є кодом і адресою місцезнаходження відокремленого підрозділу Львівської філії «АТ «Укртелеком».

За змістом п. 1 ч. 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, заява Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» про видачу судового наказу подана з порушенням приписів вимог статті 150 ГПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись п. 2 ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Укртелеком» в особі Львівської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Західтелесервіс» заборгованості за Договором оренди майна товариства для розміщення антено-фідерних пристроїв від 31.01.2018 №46Е200-661/Е200-61/18 у розмірі 5046,00 грн. суми основного боргу, 805,68 грн. інфляційних втрат, 252,78 грн. 3% річних.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Суддя Кітаєва С.Б.