ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Справа № 915/397/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

за участі секретаря судового засідання Табачної О.С.,

представники сторін не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

справу № 915/397/21

За позовом: Фермерського господарства "ПАЛІДА",

56664, Миколаївська обл., Новоодеський район, сільрада Баловненська, комплекс будівель та споруд 9;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг",

54025, м.Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 113;

про: визнання недійсною третейської угоди

ВСТАНОВИВ

Фермерським господарством (ФГ) "ПАЛІДА" пред`явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Техноторг" про визнання недійсною третейської угоди у вигляді третейського застереження, викладеного у п. 8.1 укладеного між сторонами у справі договору купівлі-продажу від 20.04.2016 № 41/3 860.

Позов обґрунтовано тим, що у договорі купівлі-продажу від 20.04.2016 № 41/3 860, який укладений у спрощений спосіб, ФГ "ПАЛІДА" не узгоджував такої умови, як передання спорів у разі їх виникнення до постійно діючого Третейського суду при Торгово-Промисловій палаті Миколаївської області, що у відповідності до ст. 215 ЦК України, є підставою для визнання третейської угоди недійсною.

У позивній заяві також викладено вимогу про стягнення з ТОВ "Техноторг" грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Разом з позовом позивач надав суду клопотання про призначення експертизи та витребування доказу, в якому просить призначити по справі судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставити питання щодо виконання підпису від імені директора ФГ "ПАЛІДА" на договорі купівлі-продажу 341/3 860 від 20.04.2016р. саме директором фермерського господарства Колбешкіною Ларисою Дмитрівною або іншою особою та витребувати у відповідача оригінал даного договору для проведення експертизи.

За такими вимогами ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.04.2021 року відкрито провадження у справі №915/397/21, та вирішено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження.

У наданому відзиві від 27.04.2021; та запереченнях на відповідь на відзив ТзОВ "Техноторг" заперечує проти задоволення позову та просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що між відповідачем та позивачем було укладено договір купівлі-продажу за № 41/3 860 від 20.04.2016 року; відповідач вказує, що у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань за договором ТзОВ "Техноторг" звернувся до постійно діючого Третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області з позовною заявою до ФГ "Паліда". 16.07.2020 року суддею Постійно діючого третейського суду при РТПП Миколаївської області прийнято рішення по справі № 7/2020, яким задоволено позовні вимоги; відповідач вважає, що позивач, з метою ухилення від виконання Рішення третейського суду, звернувся до суду та просить визнати третейську угоду недійсною, у вигляді третейського застереження у пункті 8.1. Договору купівлі-продажу № 41/3 860 від 20.04.2016, що укладений між ТОВ "Техноторг" та ФГ "ПАЛІДА", посилаючись на приписи ст. 203, 215 ЦК України.

27.04.2021 від ТОВ "Техноторг" надійшли заперечення на клопотання ФГ "Паліда" про призначення експертизи та витребування доказу. Зокрема, зазначено, що дійсність третейської угоди підтверджується самим позивачем шляхом повного виконання договору. ФГ "Паліда" своїми діями визнало існування взаємовідносин з ТОВ "Техноторг" в рамках договору та третейського застереження, оскільки сторонами виконано умови договору в повному обсязі, здійснено оплату загальної вартості товару та підписано видаткову накладну з посиланням на спірний договір.

В судовому засіданні 25.05.2021 представник відповідача повідомив суд, що у ТОВ "Техноконтракт" наразі відсутній оригінал договору купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016р. у зв`язку зі зверненням товариством до правоохоронних органів із заявою за фактом підроблення договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ "Техноторг" та ФГ "Паліда" невстановленою особою та витребуванням правоохоронними органами оригіналу вказаного договору купівлі-продажу та специфікації.

Окрім цього, суд встановив, що оригінал спірного договору купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016р. та оригінал специфікації до договору купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016р. були передані товариством "Техноторг" дізнавачу СД відділення поліції №1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області.

Ухвалою суду від 29.06.2021 витребувно у відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП Миколаївської області оригінал договору купівлі-продажу № 41/3 860 від 20.04.2016р., який був подано ТОВ "Техноторг" на запит в рамках кримінального провадження 0000431.

12.07.2021 від відділення поліції до суду надійшов лист-відповідь на ухвалу суду від 29.06.2021, в якому повідомлено про скерування оригіналу витребовуваного договору до Миколаївського відділення науково-дослідного інституту судових експертиз у зв`язку з виниклою під час досудового розслідування необхідністю проведення судової почеркознавчої експертизи.

Щодо клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, то таке клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах даної справи докази не є взаємно суперечливими та надають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській операції без проведення судової почеркознавчої експертизи.

Від представника ФГ "ПАЛІДА" Важеніної С.А. надійшло клопотання від 17.12.2021 про відкладення розгляду справи (оголошення перерви), у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні. Виходячи з того, що явка сторін у судове засідання судом не визнавалася обов`язковою, до того ж, Господарський процесуальний кодекс України (ст. 56) не обмежує кількість представників юридичної особи, які можуть прийняти участь у засіданні господарського суду, отже, позивач мав можливість забезпечення явки в судове засідання іншого представника фермерського господарства, який доречи підписав позовну заяву (Шевченко І.В.), та що позивач виклав свої доводи у позові, а також у запереченнях на відзив, згідно яких він підтримує позовні вимоги, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання недійсною третейської угоди, яка викладена у вигляді третейського застереження у п. 8.1 договору купівлі-продажу № 41/3 860 від 20.04.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у лютому 2020 року між ним, як покупцем, та ТОВ "Техноторг", як продавцем, був укладений у спрощений спосіб договір на покупку культиватора (артикул- КРН-5,6) у кількості 1 шт. вартістю 25000 грн.

13.02.2020 продавець виставив покупцю (позивачу) рахунок на оплату по замовленню №16337 на суму 25000 грн.

Позивач 14.02.2020 оплатив кошти за вказаним рахунком у повному обсязі, на підтвердження чого надав суду платіжне доручення №410 від 14.02.2020.

Після здійснення оплати, відповідач передав позивачу культиватора (артикул- КРН-5,6), що підтверджується видатковою накладною №1111 від 30.03.2020р.

Однак, в подальшому позивач дізнався, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області від 16.07.2020р. у справі №7/2020 з фермерського господарства "Паліда" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" був стягнутий борг, який складається з 17683,02 грн. пені, 3750,75 грн. штрафу, 2249,75 грн. 3% річних та 7171,18 грн. інфляційних втрат, а також витрати, пов`язані із вирішенням спору третейським судом в сумі 1019,97 грн.

Південно-західним апеляційним господарським судом 29.10.2020 у справі №872/9/20 на виконання вказаного рішення третейського суду був виданий відповідний наказ.

Позивач зазначає, що не був обізнаний про розгляд справи третейським судом та існування відповідного рішення та ознайомившись із матеріалами справи №7/2020 він встановив, що підставою для звернення ТОВ "Техноторг" до третейського суду та ухвалення відповідного рішення стало порушення ФГ "Паліда" строків оплати за договором №41/3 860.

Згідно з наданими позивачем та відповідачем копій вказаного договору, вбачається, що 20 квітня 2016 року за №41/3 860 між товариством з обмеженою відповідальністю "Техноторг", як продавцем, та фермерським господарством "Паліда", як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю, а покупець у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобов`язався прийняти й оплатити техніку, асортимент, кількість та комплектність якої визначається сторонами у специфікації (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.1 договору, загальна вартість товару за договором становить 25000 грн.

Покупець зобов`язався оплатити продавцю суму, зазначену в п.2.1 договору у наступному порядку: у сумі, що дорівнює 100% від загальної вартості товару згідно п.2.1 договору - у строк до 01 листопада 2016 року (п.2.2 договору).

Умовами п.8.1 даного договору визначено, що всі спори, протиріччя чи вимоги, що виникають із цього договору чи пов`язані з ним, в тому числі ті, що стосуються виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у постійно діючому Третейському суді при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області згідно з його Регламентом. Склад Третейського суду - 1 арбітр Андрєєва Олена Анатоліївна. Місце проведення засідання Третейського суду - м.Миколаїв, вул.Потьомкінська, №41.

Позивач зазначає, що директор ФГ "Паліда" не підписувала даний договір, та під час укладання договору купівлі-продажу у спрощений спосіб, не були узгоджені такі умови, як розгляд спірних питань в разі їх виникнення у постійно діючому третейському суді при РТПП Миколаївської області та з огляду на це, позивач вважає, умови пункту 8.1 вказаного договору недійсними.

Втім, як випливає з матеріалів справи 04.03.2020р. ТОВ "Техноторг" виставило ФГ "Паліда" рахунок на оплату замовлення №16337 на суму 25000 грн. в рамках вищезазначеного договору купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016р.

14.02.2020 ФГ "Паліда" сплатило ТОВ "Техноторг" 25000 грн, про що свідчить платіжне доручення №410 від 14.02.2020 (призначення платежу: оплата за культиватор КРН-5,6) згідно рахунку №16337 від 13.02.2020).

30.03.2020р. між сторонами складено та підписано видаткову накладну № 1111, яка підписана представниками та скріплена печатками підприємств. В накладній також зазначений договір купівлі-продажу №41/3 860 від 20.04.2016р.

Отже, наявні в матеріалах справи копії рахунку на оплату по замовленню №16337 від 13.02.2020 та видаткової накладної №1111 від 30.03.2020р. (а.с. 26, 28) містять посилання на договір №41/3 860 від 20.04.2016.

Позивачем не заперечується, що оплата 25000 грн. платіжним дорученням №410 від 14.02.2020 відбулась саме на підставі виставленого рахунку №16337 від 13.02.2020 та культиватор отримано саме по накладній №1111 від 30.03.2020.

Так само позивачем не заперечується і факт наявності відбитків печатки ФГ "Паліда" на спірному договорі №41/3 860 від 20.04.2016р., та не надано суду доказів на втрату або інше вибуття у 2016 році з відання юридичної особи такої печатки.

Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин (правова позиція, викладена в постанові ВС від 23.07.2019р. по справі № 918/780/18).

Документів, які б свідчили про втрату відповідачем печатки або її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі позивача, матеріали справи не містять.

Більш того, наявність печатки на вказаних документах позивачем не заперечується.

З огляду на вказане, зважаючи на той факт, що позивач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само і не надав доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що печатка зазначеного товариства використовувалась проти його волі.

Враховуючи викладене, у суду відсутні правові підстави прийняти твердження позивача про відсутність його волевиявлення в укладанні договору №41/3 860 від 20.04.2016., в т.ч. умов пункту 8.1 щодо третейського застереження.

Твердження позивача щодо відсутності в матеріалах справи оригіналу спірного договору та, відповідно, його неукладеності на цій підставі, судом не приймаються, оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що оригінал договору відповідачем направлено до правоохоронних органів для проведення експертизи в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000431 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Згідно зі ст. 16, 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці (постанова КЦС ВС від 30.07.2020 № 471/761/17-ц).

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекту (незаконність) змісту правочину; дефекту (недотримання) форми; дефекту суб`єктного складу; дефекту волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (постанова КГС ВС від 03.04.2019 №925/288/17).

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність волевиявлення позивача при укладанні спірного договору. Так само, позивачем не доведено суду наявності інших дефектів елементів спірного договору - змісту, форми, суб`єктного складу.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини справи, оцінивши відповідно до ст. 86 ГПК України надані докази, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 123, 129, 220, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 30.12.2021.

Суддя С.М. Коваль.