ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 Справа № 917/1560/21

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес", вул. Горького, 1-А, м. Нова Каховка, Херсонська область, 74900

до Фізичної особи - підприємця Дядечко Тетяни Миколаївни, АДРЕСА_1

про стягнення 23 567,82 грн. заборгованості

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін: відсутні (явка представників сторін визнавалась не обов`язковою).

Обставини справи:

06.10.2021 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" про стягнення з Фізичної особи - підприємця Дядечко Тетяни Миколаївни 23567,82 грн. заборгованості з яких: 20758,00 грн. - заборгованості за не надані послуги згідно рахунку №28/05 від 28.05.2020р., 823,07 грн. - три відсотки річних, 1986,75 грн. - інфляційних втрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021 р., дану справу передано на розгляд судді Паламарчуку В.В.

За ухвалою суду від 12.10.2021р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановив сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

05.11.2021р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №12195) в якому він заперечує проти задоволення позову. У відзиві відповідач зазначає про відсутність його вини, оскільки представникам позивача була забезпечена участь у проведенні навчання та участь у "Сирному таборі".

Ухвалою суду від 11.11.2021р. відкладено розгляд справи на 09.12.2021р.

Представники сторін 09.12.2021р. в судове засідання не з`явилися. Про розгляд справи учасники були повідомлені належним чином. Ухвали суду про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи отримані учасниками справи, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та ЄДРПОУ, та поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду.

В ході розгляду даної справи господарським судом Полтавської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28 травня 2020 року відповідачем був виставлений позивачу рахунок № 28/05 (а.с.24) на оплату проведення навчання по сироварінню.

02 червня 2020р. позивач оплатив вказаний Рахунок на користь відповідача в повному обсязі в сумі 20 758,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2213 від 02.06.2020р. (а.с. - 25).

12.05.2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача Лист-вимогу №168 про повернення коштів (докази надсилання вимоги (а.с. -27).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем навчання не поводилися, кошти за послуги позивачу не повернуті.

У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що організований нею "Сирний табір" було проведено у період з11 червня 2020 року по 14 червня 2020 на базі ПП "Агроекологія". Вказаний сирний табір було організовано та проведено відповідачем згідно запланованого графіку та погодженому учасниками режимі, які завчасно сплатили участь в ньому.

Запланована кількість учасників складала 15 осіб, а програма табору включала в себе: 1) проживання в хостелі чи готелі; 2) навчальна програма; 3) навчальні посібники; 4) 5-разове харчування; 5) екскурсії; 6) трансфер від залізничного вокзалу до місця навчання; 7) послуги фотографа.

Для обговорення запланованого заходу в вайбері було створено окрему групу, де всі учасники мали можливість попередити про неможливість прибуття, скасування замовленння, тощо.

Представники ТОВ "Агробізнес" сплатили вартість навчання та проживання в таборі, та підтвердили участь в ньому на зазначену дату.

Однак, у день проведення заходу та подальші 3 дні, дані учасники не з`явились на захід. Після проведення з ними телефонної розмови виявилося, що даним особам не було виділено їх керівником транспорту на прибуття.

Таким чином, відповідач стверджує, що відсутність даних осіб на навчанні сталася з їх вини та можливість участі у навчанні залежало від їх волі.

Вказаний відзив був направлений відповідачем на адресу ТОВ "Агробізнес" 04.11.2021р. (докази направлення в матеріалах справи).

Як докази заперечень проти позову відповідач надав суду заяви свідків, зокрема: ОСОБА_1 (займався організаційними питаннями), ОСОБА_2 (учасник Сирного табору), ОСОБА_3 (викладач). Вказані свідки підтвердили участь у навчанні по сироварінню у період з 11.06.2020р. по 14.06.2020р. (заяви залучені до матеріалів справи). Крім того, в нотаріально посвідченій заяві свідка ОСОБА_3 підтверджено що організатором заходу була Дяченко Т.М .

Даними заявими, свідки підтверджують факт проведення Четвертого сирного табору та курсів сироваріння.

Ухвалою суду від 11.11.2021 року, відповідно до приписів ст.ст. 166, 167 ГПК України, позивачу надано право подати відповідь на відзив, а відповідачу надано право на надання заперечень на відповідь на відзив.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору про надання послуг, за яким в силу ст. 901 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Позивач, зазначає, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо надання послуг із проведення навчання по сироварінню, які позивач оплатив згідно рахунку №28/05 від 28.05.2020 платіжним дорученням №2213 від 02.06.2020 на суму 20758,00 грн.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що згідно доказів наданих відповідачем, у період з 11.06.2020 по 14.06.2020 послуги з навчання по сироварінню нею надавалися.

Зокрема, факт проведення навчання підтверджується:

- заявою свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Частиною 1 статті 87 ГПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

Частинами 1 та 2 статті 88 ГПК України передбачено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

В ч.3 та ч.4 ст.88 ГПК України зазначено, що підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів, які б свідчили про те, що ФОП Дяченко Т.М. не проводилися навчання по сироварінню, які позивач оплатив згідно рахунку №28/05 від 28.05.2020 платіжним дорученням №2213 від 02.06.2020 на суму 20758,00 грн. позивач суду не надав, обставини, які спростовували викладене у відзиві не навів.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 89 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, відсутні правові підстави стягувати з відповідача заборгованість у сумі 20758,00 грн., за послуги, які не були отримані позивачем не з вини відповідача, а тому відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних.

З огляду на викладене, у задоволенні позову суд відмовляє.

Позивач у позові прохає покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі, до яких включає витрати на оплату судового збору у сумі 2270,00 грн.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 129 ГПК України ці судові витрати покладаються на позивача, оскільки у позові суд відмовив повністю.

Відповідач у відзиві (вхід. № 12195 від 05.11.2021) заявив клопотання про стягнення з позивача судових витрат, понесених відповідачем під час розгляду справи.

Частинами 1, 3 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як зазначено у частинах 1-3 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами до говору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин 4-5 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які під лягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В підтвердження факту понесення відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду надано:

- свідоцтво про право Сергієнко Т.Г. на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2507 від 10.01.2019;

- договір про надання професійної правничої допомоги №29/21 від 25.10.2021 укладений між ФОП Дяченко Т.М. та адвокатським бюро "Тетяни Сергієнко".

Згідно з п.1.1 Договору №29/21 від 25.10.2021 у порядку та на умовах, передбачених Договором, Клієнт доручає, а Бюро зобов`язується надати правову (правничу) допомогу Клієнту щодо підготовки та подачі відзиву на позов по справі № 917/1560/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" до Фізичної особи - підприємця Дядечко Тетяни Миколаївни про стягнення 23567,82 грн, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити виконану Бюро роботу.

В акті приймання-передачі виконаних робіт від 03.11.2021 зазначено на виконання Договору про надання професійної правничої допомоги №29/21 від 25.10.2021 бюро надало послуги: підготовка відзиву на позовну заяву по справі №917/1560/21 в т.ч. 5% податок 2100,00 грн.

Згідно виписки з рахунку АБ "Тетяни Сергієнко" відповідач сплатив адвокату 2100,00 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в загальній сумі 2100,00 грн.

Позивач заперечень щодо розміру вказаних судових витрат до суду не направив.

Суд зазначає, що сума заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2100,00 грн. є обґрунтованою, стосується розгляду цієї справи, є співрозмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з часом, витраченим адвокатом на надання послуг та обсягом наданих адвокатом послуг, з ціною позову та значенням справи для відповідача. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України ці витрати покладаються на позивача.

В частині відшкодування 800,00 грн. витрат на нотаріальне посвідчення заяви свідка ОСОБА_3 , суд відмовляє в задоволенні, оскільки згідно довідки, виданої Приватним нотаріусом Кисляк Т.С. нею було засвідчено справжність підпису ОСОБА_3 на заяві свідка у справі №553/1358/20 за заявою ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення та отримано плати 800,00 грн. Тому, вказані витрати не стосуються справи №917/1560/21.

Керуючись ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

1. У позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" (вул. Горького, 1-А, м. Нова Каховка, Херсонська область, 74900, ) на користь Фізичної особи - підприємця Дядечко Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 2100,00 грн. - відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Відмовити в частині відшкодування 800,00 грн. витрат на нотаріальне посвідчення заяви свідка ОСОБА_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 20.12.2021р.

Суддя Паламарчук В.В.