ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2021 р. м.Київ Справа№ 910/4970/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Салій І.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 09.12.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця

на рішення Господарського суду м. Києва

від 06.08.2021 (повний текст складено та підписано 12.08.2021)

у справі № 910/4970/21 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства ДТЕК Добропільська ЦЗФ

до Акціонерного товариства Українська залізниця

про стягнення 97 219,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (далі - Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця) про стягнення 97 219,00 грн вартості нестачі вугілля.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідача в силу приписів ст. ст. 110, 113, пункту «а» частини першої статті 114 Статуту виник обов`язок сплатити вартість втраченого вантажу, який перевозився Залізницею, і право вимоги яких позивач отримав на підставі здійснення переуступними підписами на накладних № 52304540; №52000544; № 52273448; № 52074796; № 52075116; № 52055738; № 52051786; № 52046059; № 51936664; № 51981561,згідно яких перевозився вантаж.

Короткий зміст заперечень відповідача проти позову

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що У свою чергу, відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог посилаючись, зокрема на те, що:

- у графі 50 накладних зазначено, що вологість вантажу становить 8%, а тому має бути застосовано 2% норми природної втрати; вологість впливає на масу вантажу;

- позивач не подав суду копію договору від 27.01.2016 № 1-1-2016/006;

- у графах 20 накладних №№ 52304540, 52000544, 52273448, 52074796, 52075116, 52055738, 52051786, 520460059, 51936664 зазначено, що власником вантажу є ТОВ «Лемтранс»;

- позивачем не надано жодних доказів того, що Залізницею не забезпечено схоронності вантажу та наявні сліди доступу до вантажу;

- Товариством не надано суду доказів оплати спірного вантажу за ціною відправника та не доведено наявність у нього шкоди.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.08.2021 у справі № 910/4970/21 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ДТЕК Добропільська ЦЗФ до Акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення 97 219,00 грн - задоволено повністю, стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь Публічного акціонерного товариства ДТЕК Добропільська ЦЗФ вартість нестачі вугілля в розмірі 97 219,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

- з матеріалів справи вбачається, що комерційні акти складені відповідно до вимог Статуту та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому є належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси вантажу, зазначеної у накладних, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився Залізницею;

- за змістом статей 113, 127 Статуту обов`язок доведення відсутності вини в разі втрати вантажу покладено на перевізника, чого останнім зроблено не було, а факт і розмір недостачі підтверджено допустимими доказами - комерційними актами;

- матеріалах справи наявні довідки про вартість вантажу, які підтверджують вартість вугілля, прийнятого відповідачем до перевезення;

- позивач документально підтвердив понесені під час перевезення Залізницею вантажу збитки;

- Залізницею не подано суду жодних доказів на підтвердження того, що недостача вантажу виникла не з вини відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця звернулось (28.08.2021 згідно з поштовим трекером на конверті, у якому надійшла апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції) до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 06.08.2021 у справі № 910/4970/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення:

- у графі 50 накладних зазначено, що вологість вантажу становить 8%, а тому має бути застосовано 2% норми природної втрати; вологість впливає на масу вантажу;

- позивач не подав суду копію договору від 27.01.2016 № 1-1-2016/006, разом з іншими фінансовими документами, які б підтверджували саме сплату вартості вантажу, що залишено судом першої інстанції без уваги, і відповідно, зробив помилкові висновки стосовно вартості вантажу, з якого обраховано вартість нестачі вугілля;

- Товариством не надано суду доказів оплати спірного вантажу за ціною відправника та не доведено наявність у нього шкоди;

- суд першої інстанції, в порушення приписів процесуального права, розглянув справу в судовому засіданні 06.08.2021 без належним повідомлення відповідача про місце і час її розгляду, відхиливши клопотання відповідача про розгляд справи в режимі відео конференції.

Окрім того, скаржником в апеляційній скарзі були заявлені клопотання про дослідження наявних в матеріалах справи довідок, якими позивач підтверджує вартість вантажу, а також клопотання про витребування від Публічного акціонерного товариства ДТЕК Добропільська ЦЗФ та АТ «ДТЕК «Західенерго» із всіма додатками належним чином засвідчену копію договору від 27.01.2016 № 1-1-2016/006, а також платіжні доручення та інші фінансові документи, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за спірними накладними.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021, для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Станіка С.Р., судді: Дикунської С.Я., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2021 відкрито апеляційне провадження справі №910/4970/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця на рішення Господарського суду м. Києва від 06.08.2021, встановлено учасникам справи процесуальні строки на подання відзиві, заяв та клопотань, розгляд справи призначено в судовому засіданні 28.10.2021.

15.09.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця надійшло клопотання (вх. №09.1-21/2399/21 від 15.09.2021) про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду у справі № 910/4970/21 з використанням власних технічних засобів, яке призначене на 28.10.2021 о 10 год. 00 хв.

20.09.2021 засобами поштового зв`язку на адресу Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця надійшло аналогічне за змістом клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду у справі № 910/4970/21 з використанням власних технічних засобів, яке призначене на 28.10.2021 о 10 год. 00 хв.

Згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 19.10.2021, суддю Північного апеляційного господарського суду Дикунську С.Я. звільнено у відставку, а суддя Тарасенко К.В. з 25.10.2021 по 29.10.2021 перебуває у відпустці, які входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, а тому здійснити розгляд справи у визначеному складі - неможливо.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2021, у зв`язку із рішенням Вищої ради правосуддя від 19.10.2021 про звільнення судді Дикунської С.Я., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку та перебування судді Тарасенко К.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/4970/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27.10.2021, для розгляду справи №910/4970/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця на рішення Господарського суду м. Києва від 06.08.2021 сформовано колегією суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 справу №910/4970/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця на рішення Господарського суду м. Києва від 06.08.2021 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В., призначено до розгляду в судовому засіданні справу №910/4970/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця на рішення Господарського суду м. Києва від 06.08.2021, розгляд справи призначено на 09.12.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 задоволено клопотання Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця про участь у судовому засіданні 09.12.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 09.12.2021 з`явився представник скаржника (відповідача) (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою додатку EasyCon).

Позивач в судове засідання 09.12.2021 представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою свого місцезнаходження.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представників відповідача.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Крім того, ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку.

У судовому засіданні 09.12.2021 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 97 219,00 грн вартості нестачі вугілля відмовити в повному обсязі.

Окрім того, скаржником в апеляційній скарзі були заявлені клопотання про дослідження наявних в матеріалах справи довідок, якими позивач підтверджує вартість вантажу, яке судом апеляційної інстанції задоволено, а також клопотання про витребування від Публічного акціонерного товариства ДТЕК Добропільська ЦЗФ та АТ «ДТЕК «Західенерго» із всіма додатками належним чином засвідчену копію договору від 27.01.2016 № 1-1-2016/006, а також платіжні доручення та інші фінансові документи, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за спірними накладними, вирішення якого суд ухвалив здійснити за результатами розгляду справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач відповідно до технічних умов завантажив вугілля кам`яне у такі вагони:

- № 56339724 в кількості 69 500 кг за накладною від 24.12.2020 № 52304540;

- № 53510863 в кількості 68 600 кг та № 56420441 в кількості 68 500 кг за накладною від 02.12.2020 №52000544;

- № 62292933 в кількості 69 600 кг та № 60664034 в кількості 69 500 кг за накладною від 21.12.2020 № 52273448;

- № 61297586 в кількості 69 600 кг за накладною від 08.12.2020 № 52074796;

- № 63378459 в кількості 69 600 кг за накладною від 08.12.2020 № 52075116;

- № 53450821 в кількості 69 800 кг та № 63937619 в кількості 69 800 кг за накладною від 06.12.2020 № 52055738;

- № 61015483 в кількості 69 700 кг та № 53451282 в кількості 69 700 кг за накладною від 06.12.2020 № 52051786;

- № 55020846 в кількості 69 300 кг та № 56958655 в кількості 68 400 кг за накладною від 05.12.2020 № 52046059;

- № 56953706 в кількості 68 600 кг та № 56120579 в кількості 69 900 кг за накладною від 28.11.2020 № 51936664;

- № 60034436 в кількості 69 600 кг та № 60520723 в кількості 69 600 кг за накладною від 01.12.2020 № 51981561,

та передав вказаний вантаж для перевезення Залізниці.

Згідно із вказаними накладними навантаження було здійснено на рівні бортів, поверхня вантажу маркована поздовжніми борознами.

Відповідно до зазначених вище накладних, Залізниця прийняла у Товариства на станції відправлення Добропілля Донецької залізниці вугілля кам`яне для перевезення і зобов`язалася доставити його на станцію призначення Бурштин та Добротвір Львівської залізниці вантажоодержувачу - ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго».

На станціях Добротвір і Бурштин Львівської залізниці та Чаплине Придніпровської залізниці були складені комерційні акти: від 28.12.2020 №371009/77, від 06.12.2020 №388103/565, від 06.12.2020 № 388103/566, від 24.12.2020 №388103/716, від 24.12.2020 №388103/715, від 11.12.2020 № 388103/604, від 09.12.2020 № 454201/117/619, від 07.12.2020 № 454201/113/602, від 07.12.2020 № 454201/112/601, від 07.12.2020 № 454201/115/606, від 07.12.2020 № 454201/116/599, від 09.12.2020 № 388103/583, від 09.12.2020 № 388103/584, від 05.12.2020 № 388103/564, від 05.12.2020 № 388103/563, від 05.12.2020 № 388103/558, від 05.12.2020 № 388103/557.

Згідно з комерційним актом № 371009/77, при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56339724 виявилось нетто - 65 100 кг, що менше вантажного документу на 2 400 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту № 388103/565 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53510863 виявилось нетто - 65 000 кг, що менше вантажного документу на 3 600 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом № 388103/566 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56420441 виявилось нетто - 65 050 кг, що менше вантажного документу на 3 450 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту № 388103/716 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 62292933 виявилось нетто - 67 200 кг, що менше вантажного документу на 2 400 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом № 388103/715 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 60664034 виявилось нетто - 66 050 кг, що менше вантажного документу на 3 450 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту № 388103/604 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 61297586 виявилось нетто - 67 200 кг, що менше вантажного документу на 2 400 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом № 454201/117/619 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 63378459 виявилось нетто - 61 550 кг, що менше вантажного документу на 8 050 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту № 454201/113/602 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53450821 виявилось нетто - 65 900 кг, що менше вантажного документу на 3 900 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом № 454201/112/601 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 63937619 виявилось нетто - 67 400 кг, що менше вантажного документу на 2 400 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту № 454201/115/606 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 61015483 виявилось нетто - 65 300 кг, що менше вантажного документу на 4 400 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №454201/116/599 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 53451282 виявилось нетто - 63 800 кг, що менше вантажного документу на 5 900 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту № 388103/584 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 55020846 виявилось нетто - 67 050 кг, що менше вантажного документу на 2 250 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом № 388103/583 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56958655 виявилось нетто - 66 150 кг, що менше вантажного документу на 2 250 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту № 388103/564 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56953706 виявилось нетто - 65 750 кг, що менше вантажного документу на 2 850 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом № 388103/563 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 56120579 виявилось нетто - 66 250 кг, що менше вантажного документу на 3 650 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту № 388103/558 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 60034436 виявилось нетто - 65 700 кг, що менше вантажного документу на 3 900 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом № 388103/557 при контрольному переважуванні справних 150-тонних вагонних вагах вагону № 60520723 виявилось нетто - 64 900 кг, що менше вантажного документу на 4 700 кг. Над люками виявлене поглиблені вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Після видачі вантажу вантажоодержувачу останній передав право на пред`явлення позовних вимог до Залізниці вантажовідправнику - Товариству, що підтверджується відповідними переуступними підписами на накладних № 52304540; №52000544; № 52273448; № 52074796; № 52075116; № 52055738; № 52051786; № 52046059; № 51936664; № 51981561.

Відповідно до довідок, виданих позивачем (від 22.01.2021 № 11/204, від 18.01.2021 № 11/111, від 11.01.2021 № 11/34, від 11.01.2021 № 11/32, від 22.01.2021 № 11/148, від 22.01.2021 № 11/149, 22.01.2021 № 11/151, від 22.01.2021 № 11/147, від 22.01.2021 № 11/152, від 22.01.2021 № 11/150) вартість 1 тонни вугільної продукції, відвантаженої позивачем на адресу АТ «ДТЕК Західенерго» (ДТЕК БУРШТИНСЬКА ТЕС) становить:

- у вагоні № 56339724 по накладній № 52304540 від 24.12.2020 -2 074,84 грн з ПДВ;

- у вагонах № 53510863 та № 56420441 по накладній № 52000544 - 1 885,45 грн з ПДВ;

- у вагонах № 62292933 та № 60664034 по накладній № 52273448 - 1 787,88 грн з ПДВ;

- у вагоні № 61297586 по накладній № 52074796 - 1 761,25 грн з ПДВ;

- у вагоні № 63378459 по накладній № 52075116 - 1 887,44 грн з ПДВ;

- у вагонах № 53450821 та № 63937619 по накладній № 52055738 - 2 048,60 грн з ПДВ;

- у вагонах № 61015483 та № 53451282 по накладній № 52051786 - 1 996,93 грн з ПДВ;

- у вагонах № 55020846 та № 56958655 по накладній № 52046059 - 2 004,49 грн з ПДВ;

- у вагонах № 56953706 та № 56120579 по накладній № 51936664 - 1 945,37 грн з ПДВ;

- у вагонах № 60034436 та № 60520723 по накладній №51981561 - 1 947,46 грн з ПДВ.

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка для мінерального палива складає 1 %, нестача вантажу становить: у вагоні № 56339724 - (2400-675) 1 725 кг або 1,725 т; у вагоні № 53510863 - (3600-686) 2 914 кг або 2,914т; у вагоні № 56420441 - (3450-685) 2 765 кг або 2,765 т; у вагоні № 62292933 - (2400-696) 1 704 кг або 1,704 т; у вагоні № 60664034 - (3450-695) 2 755 кг або 2,755 т; у вагоні № 61297586 - (2400-696) 1 704 кг або 1,704 т; у вагоні № 63378459 - (8050-696) 7 354 кг або 7,354 т; у вагоні № 53450821 - (3900-698) 3 202 кг або 3,202 т; у вагоні № 63937619 - (2400-698) 1 702 або 1,702 т; у вагоні № 61015483 - (4400-697) 3 703 кг або 3,703 т; у вагоні № 53451282 - (5900-697) 5 203 кг або 5,203 т; у вагоні № 55020846 - (2250-693) 1 557 кг або 1,557 т; у вагоні № 56958655 - (2250-684) 1 566 кг або 1,566 т; у вагоні № 56953706 - (2850-686) 2 164 кг або 2,164 т; у вагоні № 56120579 - (3650-699) 2 951 кг або 2,951 т; у вагоні № 60034436 - (3900-696) 3 204 кг або 3,204т, у вагоні № 60520723 становить (4700-697) 4 003 кг або 4,003т.

За розрахунком позивача, вартість недостачі (з урахуванням норми природної втрати), виявленої:

- у вагоні № 56339724 складає 3 579,10 грн із розрахунку: 1,725 т х 2 074,84 грн;

- у вагоні № 53510863 складає 5 494,20 грн із розрахунку: 2,914 т х 1 885,45 грн;

- у вагоні № 56420441 складає 5 213,27 грн із розрахунку: 2,765 т х 1 885,45 грн;

- у вагоні № 62292933 складає 3 046,55 грн із розрахунку: 1,704 т х 1 787,88 грн;

- у вагоні № 60664034 складає 4 925,61 грн із розрахунку: 2,755 т х 1 787,88 грн;

- у вагоні № 61297586 складає 3 001,17 грн із розрахунку: 1,704 т х 1 761,25 грн;

- у вагоні № 63378459 складає 13 880,23 грн із розрахунку: 7,354 т х 1 887,44 грн;

- у вагоні № 53450821 складає 6 559,62 грн із розрахунку: 3,202 т х 2 048,60 грн;

- у вагоні № 63937619 складає 3 486,72 грн із розрахунку: 1,702 т х 2 048,60 грн;

- у вагоні № 61015483 складає 7 394,63 грн із розрахунку: 3,703 т х 1 996,93 грн;

- у вагоні № 53451282 складає 10 390,03 грн із розрахунку: 5,203 т х 1 996,93 грн;

- у вагоні № 55020846 складає 3 120,99 грн із розрахунку: 1,557 т х 2 004,49 грн;

- у вагоні № 56958655 складає 3 139,03 грн із розрахунку: 1,566 т х 2 004,49 грн;

- у вагоні № 56953706 складає 4 209,78 грн із розрахунку: 2,164 т х 1 945,37 грн;

- у вагоні № 56120579 складає 5 740,79 грн із розрахунку: 2,951 т х 1 945,37 грн;

- у вагоні № 60034436 складає 6 239,66 грн із розрахунку: 3,204 т х 1 947,46 грн;

- у вагоні № 60520723 складає 7 797,63 грн із розрахунку: 4,004 т х 1 947,46 грн.

Таким чином, відповідно до розрахунків позивача, загальна вартість недостачі становить 97 219,00 грн.

При цьому, судом першої інстанцї здійснено перерахунок вартості недостачі і встановлено, що вартість недостачі складає 97 219,01 грн, що на 0,01 грн більше від суми, зазначеної в обрахунках позивача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Відповідно до статті 6 Статуту, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно із статтею 110 Статуту, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 114 Статуту, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, за втрату чи недостачу -у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з частиною другою статті 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, встановлено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

- 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже;

- 1.5% маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива;

- 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі;

- 0,5% маси всіх інших вантажів.

Відповідно до наявних у справі залізничних накладних для перевезення Залізниці було надано вантаж - вугілля кам`яне марки Г-газове; вантаж у твердому стані.

Інструкцією про порядок та умови поставки, закладення, зберігання і відпуску вугілля державного резерву на пунктах відповідального зберігання, затвердженої Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 19.10.2012 № 1157, встановлюється класифікація, вимоги до якості і безпеки вугілля, призначеного для зберігання у державному резерві, порядок та умови його поставки, закладення, зберігання і відпуску на пунктах відповідального зберігання.

Відповідно до пункту 2.1 розділу Загальних характеристик основних властивостей, якісних показників та компонентів вугілля Інструкції Про порядок та умови поставки, закладення, зберігання і відпуску вугілля державного резерву на пунктах відповідального зберігання», затвердженої наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 19.10.2012 №1157, вугілля - це тверда горюча осадова порода, що утворилася переважно з відмерлих рослин унаслідок їх біохімічних, фізико-хімічних та фізичних змін. Вугілля складається з органічних речовин та мінімальних домішок. Основними елементами, що входять в органічну масу вугілля, є вуглець, водень, кисень, азот та органічна сірка. У вугіллі містяться також хімічні з`єднання деяких металів.

Із Додатку 1 до вказаної Інструкції вбачаються Класифікаційні показники марка вугілля Газове Позначення марки - Г, середні показники відбиття вітриніту Ro, % - від 0,50 до 1,00 включно, вихід летких речовин Vdaf, % - від 33 до 46 включно, товщина пластичного шару Y, мм - від 10 до 16 включно**; індекс Рога RI, од. - показник не передбачений для вугілля марки Г, теплота згоряння Qsdaf, МДж/кг - показник не передбачений для вугілля марки Г.

Тобто, природні властивості кам`яного вугілля марки Г - газове, класифіковані у відповідності до Інструкції, не передбачають вмісту вологості як природної складової частини в даній речовині.

Для оцінки вугілля як палива його умовно поділяють на горючу масу, яка є безводною та беззольною частиною вугілля, та негорючу - баласт, що складається із золи та вологи (пункт 2.1 Інструкції).

Таким чином, показники наявної у вугіллі вологи та золи, що входять до його негорючої частини баласту, впливають на якість вугілля як палива і в розумінні пункту 27 Правил видачі вантажів не відноситься до тих відмінних ознак, які впливають на властивість вантажу зменшувати свою масу при його перевезенні.

Отже, для мінерального палива (вугілля), відносно якого у перевізних документах немає відмітки про відвантаження у вологому стані, пункт 27 Правил видачі вантажів встановлює норму недостачі при перевезенні в 1% від загальної маси.

З матеріалів справи вбачається, і що вірно встановлено судом першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що транспортування вантажу відбулося у зимовий період, а саме у грудні 2020 року.

Пунктом 12 Правил перевезення вантажів, які змерзаються, передбачено, що в період з 15 листопада до 1 березня застосовуються профілактичні заходи від змерзання вантажів, отже, до спірних правовідносин слід також застосовувати положення Правил перевезення вантажів, які змерзаються, прийнятих відповідно до статті 27 Статуту залізниць та затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

У відповідності до пункту 1 Правил, вантажами, які змерзаються, вважаються вантажі, що перевозяться навалом і які при температурі нижче 0 град. C втрачають свої властивості сипучості внаслідок змерзання окремих часток вантажу між собою та примерзання їх до підлоги та стін вагона. Відповідно до наведеного переліку, до таких вантажів належить, в тому числі, вугілля кам`яне.

Згідно з пунктом 2 Правил перевезення вантажів, які змерзаються, у разі пред`явлення до перевезення вантажів, які змерзаються, відправник повинен ужити заходів щодо зменшення їх вологості до безпечної для змерзання межі.

Норми безпечної вологості повинні встановлюватись відправниками спільно з одержувачами відповідно до Державних стандартів, Технічних умов та практики перевезення. Якщо зменшити вологість до безпечних меж неможливо, то відправник повинен ужити заходів щодо запобігання чи зменшення ступеня змерзання вантажу шляхом застосування відповідних профілактичних засобів.

Згідно з пунктом 10 Правил у період року, зазначений у пункті 12 цих Правил, тобто з 15 листопада до 1 березня, залізниця не приймає до перевезення вантажі, які змерзаються, без застосування профілактичних засобів від змерзання.

Станція відмовляє у прийманні до перевезення вантажу, якщо в накладній не вказано про застосовані заходи від змерзання, а також якщо з вантажу виділяється волога в кількості, яка може призвести до обмерзання гальмівних частин вагона.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, в графі 20 залізничних накладних № 52304540; №52000544; № 52273448; № 52074796; № 52075116; № 52055738; № 52051786; № 52046059; № 51936664; № 51981561 відправником зазначено, що стан вантажу - вугілля кам`яне марки Г-газове; вантаж у твердому стані.

Відмітки, що вантаж відвантажено у вологому стані, або будь-яке інше зазначення про вологість спірного вантажу - у графі 20 вказаних вище залізничних накладних відсутні і у встановленому порядку не вносились.

Слід зазначити, що поняття вологості вантажу, а саме - вугілля кам`яного, що перевозиться у вологому стані - не є однозначно тотожним до характеристики здатності вантажу змерзатися.

Вологість - це міра насиченості речовини водою, яка залежить від багатьох чинників: природи речовини, вологості навколишнього середовища, а у твердих тілах - ще й від пористості та ступеня подрібненості.

Характеристики для визначення вологості вантажу із відповідним застосуванням норми природної втрати у 2% унормовані Правилами видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, в той час, як спеціальні вимоги до перевезення вантажів, що змерзаються, унормовані Правилами перевезення вантажів, що змерзаються. Відтак здатність вантажу до змерзання не свідчить про безумовний вміст вологи у фізичному тілі вантажу, оскільки змерзання може відбуватись внаслідок впливу зовнішніх чинників, природних умов, зокрема вологості повітря, а не внаслідок вмісту вологи у кам`яному вугіллі.

Таким чином, такі поняття необхідно відокремлювати і не створювати штучний причинно-наслідковий зв`язок між здатністю кам`яного вугілля до змерзання і наявністю вологи в даній речовині, тим більше за відсутності відповідної необхідної відмітки у графі 20 залізничних накладних про те, що вантаж перебуває у вологому стані.

Згідно з пунктом 2 Правил перевезення вантажів, що змерзаються, норми безпечної вологості повинні встановлюватись відправниками спільно з одержувачами відповідно до Державних стандартів, Технічних умов та практики перевезення. Якщо зменшити вологість до безпечних меж неможливо, то відправник повинен ужити заходів щодо запобігання чи зменшення ступеня змерзання вантажу шляхом застосування відповідних профілактичних засобів.

Відповідно до пункту 9 Правил відправник зобов`язаний у накладній у графі 50 «Відмітки відправника» зазначити «Вантаж змерзається», а також указати відсотки вологості вантажу та про вжиті заходи проти змерзання, наприклад: «Вантаж переморожено», «Пересипано вапном у кількості __ %», «Пошарове перекладання в кількості __ %», «Обмаслено в кількості __» тощо.

Так, у графі 50 залізничних накладних вказано: «Заходи проти змерзання (інші). Профілактика проведена шляхом просушування вугілля в трубі сушарці. Граничний показник вологості до 8 %. Вантаж змерзається.».

Відповідач наголшував, що показник 8%, зазначений пункті 50 залізничних накладних свідчить про те, що кам`яне вугілля перевозилось у вологому стані. Такий висновок є безпідставним з огляду на те, що, відповідно до пункту 2 Правил перевезення вантажів, що змерзаються, норми безпечної вологості повинні встановлюватись відправниками спільно з одержувачами відповідно до Державних стандартів, Технічних умов та практики перевезення, тобто відмітка «Граничний показник вологості до 8 %» не свідчить про вологий стан вантажу, а вказує максимально допустимий вміст вологості, за яких повинно відбуватись транспортування вантажу, і який не може бути перевищено задля запобігання змерзанню.

Згідно з пунктом 11 Правил перевезення вантажів, які змерзаються, станція відмовляє у прийманні до перевезення вантажу, якщо в накладній не вказано про застосовані заходи від змерзання, а також якщо з вантажу виділяється волога в кількості, яка може призвести до обмерзання гальмівних частин вагона.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, із залізничних накладних (графа 20), долучених до справи та за якими перевозився Залізницею спірний вантаж, вбачається завантаження вугілля кам`яного марки г-газовий у твердому стані. При цьому, відмітка про вологий стан вантажу - відсутня у перевізних документах. Доказів того, що вантаж - вугілля кам`яне - було прийнято Залізницею і транспортувалось у вологому стані - відповідачем не надано, відповідні докази відсутні в матеріалах справи.

Графа 20 залізничних накладних заповнена відправником у відповідності до пояснень, що викладені у Додатку № 3 до Правил оформлення перевізних документів.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджється з висновками суду першої інстанції про те, що зазначення позивачем у графі 50 залізничних накладних про те, що вантаж змерзається, вчинено у відповідності до пункту 9 Правил перевезення вантажів, що змерзаються, і свідчить про дотримання позивачем правил заповнення накладних у зв`язку з прийняттям до перевезення визначеного правилами у зимову пору року вантажу - вугілля кам`яного.

За змістом пункту 27 Правил видачі вантажів, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) - 2% маси, зазначеної в перевізних документах, застосовується при видачі до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або вологому стані.

До мінерального палива, коксу, руди залізної тощо, то застосовується норма недостачі - 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

За таких обставин, суд апеляційнї інстанції погоджється з висновками суду першої інстанції про те, що застосування до спірних правовідносин норми природної втрати у розмірі 1% - є обґрунтованим, оскільки вантажі, що змерзаються, не є вологими у розумінні Правил перевезення вантажів, а тому відсутні підстави для застосування норми природної втрати у розмірі 2% до такого вантажу. Натомість, здійснений позивачем розрахунок вартості нестачі вантажу, з використанням природної втрати ваги на рівні 1%, - є правомірним та відповідає Правилам перевезення вантажів.

Статтею 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (частина 1 статті 129 Статуту).

Частиною другою статті 130 Статуту передбачено, що право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно зі статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій і позовів вантажоодержувачем вантажовідправнику засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції).

За приписами ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, і що вірно встановлено судом першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що комерційні акти складені відповідно до вимог Статуту та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому є належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси вантажу, зазначеної у накладних, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився Залізницею.

Суд апеляційної інстанції відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та наявності збитків позивача, відсутності вини відповідача, недоведеності позивачем факту втрати вантажу підчас перевезення, а також того, що відповідач не забезпечив схоронності вантажу, оскільки за змістом статей 113, 127 Статуту обов`язок доведення відсутності вини в разі втрати вантажу покладено на перевізника, чого останнім зроблено не було, а факт і розмір недостачі підтверджено допустимими доказами - комерційними актами.

Скаржник в апеляційній скарзі вказував на те, позивачем не надано суду доказів оплати спірного вантажу за ціною відправника, не доведено наявності в позивача шкоди, не подано копії договору від 27.01.2016 № 1-1-2016/006.

Проте, вказані доводи скаржника суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України, статтею 314 Господарського кодексу України, статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість.

При визначенні розміру збитків, заподіяних втратою вантажу, слід застосовувати норми Статуту, яким встановлено обмежену відповідальність перевізника у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу, яка визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 916/4345/14).

В матеріалах справи наявні довідки про вартість вантажу, які підтверджують вартість вугілля, прийнятого відповідачем до перевезення.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що вказані довідки є неналежними доказами та безпідставно були прийняті судом першої інстанції до уваги судом апеляційної інстанції відхиляються як необгрунтовані та безпідставні, оскільки вказані довідки, які наявні в матеріалах справи і які досліджені судом апеляційної інстанції з огляду на задоволення клопотання скаржника, і враховуючи в сукупності усі обставини справи та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявні у справі докази в сукупності підтверджують ту обставину що позивач документально підтвердив понесені під час перевезення Залізницею вантажу збитки.

Також, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що Залізницею не подано ні суду першої інстанції станом на момент вирішення спору, на суду апеляційної інстанції станом на момент апеляційного розгулу справи жодних доказів на підтвердження того, що недостача вантажу виникла не з вини відповідача.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що неподання копії договору від 27.01.2016 № 1-1-2016/006, який також витребовувався судом першої інстанції (разом з іншими фінансовими документами) за клопотанням відповідача ухвалою від 11.06.2021 з посиланням на приписи ст. 81 Господарського процесуального кодексу України - не є підставою для відмови у задоволенні даного позову, оскільки позивач надав залізничні накладні, довідки про вартість вантажу та комерційні акти, що є належними та допустимими доказами у даній справі в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції. з огляду на приписи ст. ст. 76-79, 81 Господарського процесуального кодексу України, також відхиляється як необгрунтоване та безпідставне клопотання скаржника, заявлене в апеляційній скарзі про витребування від Публічного акціонерного товариства ДТЕК Добропільська ЦЗФ та АТ «ДТЕК «Західенерго» із всіма додатками належним чином засвідчену копію договору від 27.01.2016 № 1-1-2016/006, а також платіжні доручення та інші фінансові документи, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за спірними накладними.

Крім того, судом першої інстанції обгрунтовано відхилені посилання відповідача стосовно того, що власником вантажу є ТОВ «Лемтранс», оскільки, у графах 20 накладних відсутня інформація, що саме ТОВ «Лемтранс» - є власником вантажу, разом з тим, з накладних вбачається, що вказана особа є власником вагонів, в яких перевозився вантаж, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Слід зазначити, що при перерахунку вартості недостачі вантажу судом першої інстанції вірно встановлено, що вартість недостачі складає 97 219,01 грн, що на 0,01 грн більше від суми, зазначеної в обрахунках позивача.

Відповідно до частини другої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Враховуючи положення частини другої статті 237 ГПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в обсязі, заявленому Товариством - 97 219,00 грн.

Також, доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, суд першої інстанції розглянув справу в судовому засіданні 06.08.2021 без належним повідомлення відповідача про місце і час її розгляду, відхиливши клопотання відповідача про розгляд справи в режимі відеоконференції судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, відповідач був обізнаний про розгляд справи, оскільки ухвали суду першої інстанції від 06.04.2021, від 29.04.2021, від 11.06.2021, від 09.07.2021 надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується відмітками суду за зворотніх сторінках наведених ухвал про їх направлення, рекомендованими поштовими повідомленнями, відповідачем було подано відзив на позов з відповідними підтверджуючими документами. .

При цьому, скаржник був обізнаний і про призначене судом першої інстанції судове засідання 06.08.2021, оскільки ним подавалось клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції, яке судом першої інстанції було відхилено, проте, його відхилення жодним чином не підтверджує довод скаржника про неналежне його повідомлення про розгляд справи.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Крім того, посилання скаржника на постанову Верховного Суду у справі № 910/15076/19 від 03.09.2020 визнається судом апеляційної інстанції таким, не є релевантним по відношенню до обставин саме даної справи в контексті спірних правовідносин сторін в призмі обставин існуючого спору.

Отже, усі доводи, посилання та обгрунтування учасників спору судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, проте, є такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові щодо спірних правовідносин учасників справи, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, яким повністю задоволено позовні вимоги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про задоволення позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі № 910/4970/21, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі № 910/4970/21 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 у справі № 910/4970/21 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Акціонерним товариством Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця.

4. Матеріали справи № 910/4970/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 20.12.2021.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко