ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/1894/21

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Ірпінської міської ради, м. Київ

до 1) Управління освіти і науки Ірпінської міської ради, Київська область, м. Ірпінь

2) Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпінь, Київська область, м. Буча

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокурс», м. Київ

про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди та повернення комунального майна

представники:

від позивача С.А.Мікеш

від відповідача 1 О.А.Ковтун

від відповідача 2 В.І.Гомон

від відповідача 3 не з`явився

від прокуратури О.В.Тітова

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Заступника керівника Київської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Ірпінської міської ради №24-771вих-21 від 18.06.2021 (вх.№1903/21 від 29.06.2021 року) (далі позивач) до Управління освіти і науки Ірпінської міської ради (далі відповідач 1) Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпінь (далі відповідач 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокурс» (далі відповідач 3) про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди та повернення комунального майна.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1894/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 14.09.2021 року.

До суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву №01-11/453 від 09.08.2021 року (вх. №19195/21 від 12.08.2021), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

До суду від позивача надійшли письмові пояснення №01-20/3299 від 02.09.2021 року (вх. №20747/21 від 06.09.2021), в яких позивач зазначає, що не підтримує позов прокуратури та вважає його необґрунтованим.

До суду від відповідача 1 надійшло клопотання №01-11/510 від 13.09.2021 року (вх. №21391/21 від 14.09.2021) про відкладення підготовчого засідання.

До суду від позивача надійшло клопотання №01-20/3403 від 14.09.2021 року (вх. №21415/21 від 14.09.2021) про відкладення підготовчого засідання.

Відповідач 3 належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 14.09.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 14.09.2021 року відкладено підготовче засідання на 12.10.2021 року.

До суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив відповідача 1 №24-1299вих-21 від 22.09.2021 року (вх. №22297/21 від 23.09.2021).

До суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву №22 від 05.10.2021 року (вх. №23411/21 від 07.10.2021), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник прокуратури у судовому засіданні 12.10.2021 року повідомив, що ним не отримано відзив на позовну заяву відповідача 2.

Відповідач 3, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 12.10.2021 року повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 12.10.2021 року закрито підготовче провадження у справі №911/1894/21 та призначено розгляд справи по суті на 16.11.2021 року.

До суду від відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву б/н, б/д (вх. №23773/21 від 12.10.2021).

Відповідач 3, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 16.11.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор у судовому засіданні 16.11.2021 року позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні 16.11.2021 року позов прокурора не підтримав та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представники відповідачів 1, 2 у судовому засіданні 16.11.2021 року проти позову заперечили з підстав, викладених у відзивах та просили у задоволенні позову прокурора відмовити повністю.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 16.11.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (за договором - балансоутримувач), Міжшкільним навчально-виробничим комбінатом м. Ірпеня (за договором орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокурс» (за договором орендар) укладено Договір оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Ірпеня №12/2017 від 03.04.2017 року (далі Договір оренди), згідно п. 1.1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в погодинне платне користування комунальне майно нежитлове приміщення (далі - майно) площею 128,5 кв.м, розміщене за адресою: 08200, Київська обл., м. Буча, вул. Яблунська, 129 Міжшкільного навчально-виробничого комбінату, що перебуває на балансі Управління освіти Ірпінської міської ради, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на « 31» грудня 2016 р. і становить за незалежною оцінкою 4182350,00 грн. Майно передається в оренду з метою для підготовки водіїв транспортних засобів (п. 1.2 Договору оренди).

Згідно п. 10.1 Договору, цей Договір діє з 01.04.2017 по 31.12.2018 включно.

Як зазначено прокурором в позовній заяві, Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради (замовник) оприлюднено оголошення UA-PS-2020-12-16-000007-2 про проведення аукціону щодо продовження ТОВ «Автокурс» Договору оренди комунального майна №12/2017 від 03.04.2017 року, розташованого в м. Буча по вул. Яблунській, 129, площею 128,5 кв.м.

Згідно протоколу електронного аукціону від 17.01.2021 року переможцем електронного аукціону визнано учасника ТОВ «Автокурс».

У подальшому, пунктом 1 рішення 6 сесії VIII скликання Ірпінської міської ради Київської області №327-6-VIII від 11.03.2021 року затверджено вказаний протокол електронного аукціону від 17.01.2021 року.

Пунктом 2 рішення 6 сесії VIII скликання Ірпінської міської ради Київської області, балансоутримувача зобов`язано укласти договір оренди, тобто, надано дозвіл на укладення договору оренди частини нежитлового приміщення Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпеня, площею 128,5 кв.м., яке розташовано в м. Буча по вул. Яблунській, 129 для підготовки водіїв транспортних засобів.

Разом з тим, 26.01.2021 року між Управлінням освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області (за договором - орендодавець), Міжшкільним навчально-виробничим комбінатом м. Ірпеня (за договором установа) та ТОВ «Автокурс» (за договором орендар) укладено Додаткову угоду до Договору оренди майна, що належить до комунальної власності №12/2017 від 03.04.2017 року, згідно якої вирішено викласти договір у новій редакції.

Згідно п. 1.1. Договору, орендодавцем надано орендарю в погодинне платне користування комунальне майно: частину нежитлового приміщення загальною площею 128,5 кв.м., що розташовано за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Яблунська, 129 та перебуває на балансі Управління освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області, вартість якого згідно звіту про незалежну оцінку, яка здійснена 31.10.2019, становить 1885088,00 грн.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що майно передається в оренду з метою: для підготовки водіїв транспортних засобів.

В п. 12.1 Договору сторони визначили, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до « 31» грудня 2020 року включно.

Згідно Акту приймання-передачі приміщення (Додаток 2 до Договору), підписаного орендарем, орендодавцем та навчально-виховним комплексом, Міжшкільним навчально-виробничим комбінатом м. Ірпеня передано, а ТОВ «Автокурс» прийнято приміщення загальною площею 128,5 кв.м., що розташовано за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Яблунська, 129.

Прокурор вважає, що укладена Додаткова угода від 26.01.2021 року, якою вирішено викласти Договір оренди майна №12/2017 від 03.04.2017 року у новій редакції суперечить ст. 2 Закону України «Про повну загальну середню освіту», ст. 80 Закону України «Про освіту» та Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010 року, оскільки, орендоване приміщення, яке є частиною об`єкта освіти, використовується за призначенням, не пов`язаним з навчальним та науковим процесом, а також, на момент його укладання приміщення Міжшкільного навчально-виробничого комбінату не були тимчасово-вільними від освітньо-виховної діяльності, використовувались у навчальному процесі в якості учнівських класів, у зв`язку із чим прокурор звернувся з позовом про визнання недійсною Додаткової угоди від 26.01.2021 року до Договору оренди №12/2017 від 03.04.2017 року.

Позивачем надано письмові пояснення, в яких, позивач позов прокурора не підтримує. Заперечуючи проти позову позивачем та відповідачем 1 зазначено, що рішенням сесії Ірпінської міської ради від 24.12.2020 року №62-4-VIII «Про затвердження Переліків першого та другого типів об`єктів оренди комунальної власності Ірпінської міської територіальної громади», площа 128,5 кв.м. нежитлового приміщення за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Яблунська, 129, цільове використання якого: «діяльність у сфері освіти, курси і тренінги», ввійшла до переліку першого типу об`єктів оренди комунальної власності, які підлягають передачі в оренду на аукціоні. Відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна», постанови Кабінету Міністрів України від 3 червня 2020 р. №483 та заяви ТОВ «Автокурс», орендодавцем Ірпінською міською радою проведено аукціон, переможцем якого визнано ТОВ «Автокурс». За результатами проведеної процедури, орендодавцем надано дозвіл на укладання додаткової угоди від 26.01.2021 року для продовження договору оренди нежитлового приміщення від 03.04.2017 року №12/2017. Основним видом діяльності ТОВ «Автокурс» є навчання водінню автомобілів з метою одержання прав водіїв усіх категорій, що відповідає цільовому призначенню об`єкта оренди. Також, позивач зазначив про відсутність підстав для звернення заступника керівника Київської обласної прокуратури з даною позовною заявою в інтересах держави в особі територіальної громади міста Ірпінь в особі Ірпінської міської ради.

Відповідачі 2 та 3, заперечуючи проти позову, зазначили, що ТОВ «Автокурс» є закладом з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, діяльність якого регулюється ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», Постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №487 «Про затвердження Порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів», від 20.05.2009 року №490 «Про затвердження Порядку державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів», від 08.05.1993 року №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» та від 02.03.2010 року №229 «Про затвердження Типової навчальної програми підготовки та перепідготовки водіїв транспортних засобів». Згідно Статуту ТОВ «Автокурс», предметом діяльності товариства є освіта, а саме: професійно-технічна освіта; школа підготувати водіїв транспортних засобів; інші види освіти тощо. ТОВ «Автокурс» своєю діяльністю не порушує навчальний процес у закладі освіти, використовує орендоване приміщення в позаурочний вечірній час за призначенням, що не впливає на загальноосвітній навчально-виховний процес комбінату та не порушує прав його учнів, сприяє покращенню навчально-виховного процесу в комбінаті, який використовує наочне та навчальне обладнання, представлене автошколою на безоплатній основі, проводить лекції з правил дорожнього руху з учнями комбінату, надає допомогу власним автотранспортом у вирішенні господарських потреб комбінату, надає допомогу в ремонті навчальних автомобілів комбінату.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», передача в оренду майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону.

Згідно ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.

Так, в порушення зазначених норм, спірну Додаткову угоду від 26.01.2021 року укладено до винесення Ірпінською міською радою рішення №327-6-VIII від 11.03.2021 року про надання дозволу на укладення договору оренди.

Згідно ст. 78 Закону України «Про освіту» (в редакції чинній на моменту укладення спірної додаткової угоди), фінансування здобуття повної загальної середньої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, у тому числі шляхом надання освітніх субвенцій місцевим бюджетам, коштів місцевого бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту», об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства.

Згідно п. 29 постанови Кабінету Міністрів України №483 від 03.06.2020 року «Деякі питання оренди державного та комунального майна», не може бути використано за будь-яким цільовим призначенням майно закладів освіти. Обмеження щодо використання майна закладів охорони здоров`я, освіти, соціально-культурного призначення (майна закладів культури, об`єктів спортивної інфраструктури) не поширюються на оренду будівель, споруд, окремих приміщень та їх частин, іншого нерухомого майна, що перебуває в аварійному стані або не використовується у діяльності таких закладів та об`єктів протягом трьох років (для об`єктів площею менш як 500 кв. метрів) або п`яти років (для об`єктів площею, що становить 500 і більше кв. метрів), за умови, що це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у такому закладі або об`єкті, крім закладів фізичної культури і спорту, баз олімпійської та паралімпійської підготовки, фізкультурно- оздоровчих і спортивних споруд, лікувальних (лікувально-фізкультурних) і лікувально-профілактичних закладів.

Однак, в порушення зазначеної норми між відповідачами 26.01.2021 року укладено додаткову угоду до договору оренди майна, що належить до комунальної власності №12/2017 від 03.04.2017, якою вирішено викласти договір у новій редакції та надано ТОВ «Автокурс» в погодинне платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 128,5 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Яблунська, 129, вартістю 1885088,00 грн. для підготовки водіїв транспортних засобів.

Згідно ст. 10 Закону України «Про освіту», невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Згідно ст. 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту», заклад освіти, що забезпечує здобуття повної загальної середньої освіти - це заклад загальної середньої освіти або заклад професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти, що провадить освітню діяльність на певному рівні (рівнях) повної загальної середньої освіти.

Статтею 35 Закону України «Про повну загальну середню освіту» передбачено, що здобуття загальної середньої освіти також можуть забезпечувати заклади професійної (професійно- технічної), фахової передвищої, вищої освіти та інші заклади освіти, що мають ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері загальної середньої освіти. Здобуття профільної середньої освіти професійного спрямування забезпечують заклади професійної (професійно-технічної) освіти. За зверненням закладу освіти до реалізації освітньої програми залучаються інклюзивно-ресурсні центри, міжшкільні ресурсні центри та заклади позашкільної освіти.

Відповідно до Положення про міжшкільний навчально-виробничий комбінат, затвердженого наказом Міністерства освіти України №430 від 30.11.1993 року, міжшкільний навчально-виробничий комбінат - це навчально-виховний комплекс, який задовольняє потреби громадян, держави і суспільства у поглибленні базової трудової підготовки школярів 8-11 (10-11) класів, здійснює професійне консультування учнівської молоді, організовує їх добровільну продуктивну працю та забезпечує реалізацію потреб особистості в отриманні професії і кваліфікації відповідно до її інтересів, здібностей, наявних умов.

Аналогічне визначення міжшкільного навчально-виробничого комбінату викладено у п. 1.1 розділу І Статуту Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпеня, затвердженого рішенням Ірпінської міської ради №1561-24-VII від 17.11.2016 року.

Відповідно до п. 1.3 Статуту, комбінат перебуває у комунальній власності. Засновником є Ірпінська міська рада Київської області.

Згідно відомостей з ЄДРПОУ, Міжшкільний навчально-виробничий комбінат м. Ірпеня є навчальним закладом професійно-технічної освіти та його діяльність пов`язана з навчально-виховним процесом за КВЕД 85.32 Професійно-технічна освіта.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про освіту», статус комунального має заклад загальної середньої освіти, заснований на комунальній формі власності.

Враховуючи викладене, спірне приміщення загальною площею 125,5 кв.м. Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпеня є приміщенням комунальної установи з видом діяльності - професійно-технічна освіта школярів 8-11 (10-11) класів.

Судом встановлено, що згідно відомостей з ЄДРПОУ, ТОВ «Автокурс» здійснює господарську діяльність, пов`язану з діяльністю шкіл із підготовки водіїв транспортних засобів, за КВЕД 85.53.

Згідно наявного в матеріалах справи листа ТОВ «Автокурс» від 06.04.2021 року №23, товариство здійснює свою діяльність за відсутності сертифікату про державну акредитацію закладу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв. Договір оренди приміщення є необхідною умовою для отримання вказаного сертифікату. Ліцензія на здійснення діяльності з надання освітніх послуг у ТОВ «Автокурс» відсутня.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про професійно-технічну освіту», система професійно-технічної освіти складається з професійно-технічних навчальних закладів незалежно від форм власності та підпорядкування, що проводять діяльність у галузі професійно-технічної освіти, навчально- методичних, науково-методичних, наукових, навчально-виробничих, навчально-комерційних, видавничо-поліграфічних, культурно-освітніх, фізкультурно-оздоровчих, обчислювальних та інших підприємств, установ, організацій та органів управління ними, що здійснюють або забезпечують підготовку кваліфікованих робітників.

Статтею 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» визначено коло професійно-технічних закладів, до яких ТОВ «Автокурс» не відноситься.

Таким чином, ТОВ «Автокурс» не належить до мережі професійно-технічних закладів, та, відповідно до Додаткової угоди від 26.01.2021 року до Договору оренди від 03.04.2017 року, надає послуги не з професійно-технічної освіти, а проводить діяльність шкіл підготовки водіїв транспортних засобів за КВЕД 85.53. Отже, частина приміщення Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпінь передана ТОВ «Автокурс» для використання з метою розміщення платних навчальних курсів (теоретичних занять із підготовки водії), тобто, в цілях підприємницької діяльності орендаря.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що ТОВ «Автокурс», орендуючи спірне приміщення, використовує його не за призначенням, здійснює в ньому діяльність, не пов`язану з наданням послуг із забезпечення освітнього процесу або обслуговування учасників цього процесу, а для здійснення господарської діяльності. В той же час, згідно чинного законодавства, здійснювати оренду об`єктів та майна державних і комунальних закладів освіти можливо лише у випадках надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.

Дослідивши умови Додаткової угоди від 26.01.2021 року до Договору оренди від 03.04.2017 року, судом встановлено, що спірна додаткова угода не містить положень про будь-яку співпрацю із Міжшкільним навчально-виробничим комбінатом м. Ірпінь, у тому числі, надання учням послуг, пов`язаних з освітнім процесом в орендованому приміщенні.

Відповідно до інформації, наданої Управлінням освіти і науки Ірпінської міської ради від 15.03.2021 №01-11/174, взаємовідносини між ТОВ «Автокурс» та Управлінням освіти і науки Ірпінської міської ради обмежуються зобов`язаннями договору оренди нежитлового приміщення, заняття проводяться відповідно до затвердженого графіку та не поширюються на надання послуг щодо організаційно-технічної та методичної допомоги з вивчення Правил дорожнього руху, а також, у сфері підготовки водіїв автотранспортних засобів з числа учнів Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпінь.

Належних та допустимих доказів надання ТОВ «Автокурс» безкоштовної організаційно-технічної та методичної допомоги з вивчення Правил дорожнього руху України, а також, у сфері підготовки водіїв автотранспортних засобів з числа учнів загальноосвітніх навчальних закладів Ірпінського району відповідачами не надано. Тобто, відсутній факт пов`язаності з навчально-виховним процесом Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпінь надаваних орендарем платних послуг з підготовки осіб, які не є учнями загальноосвітніх навчальних закладів району та навчально-виробничого комбінату та такі послуги не сприяють здобуттю повної загальної середньої освіти у орендованому приміщенні.

Також, належних та допустимих доказів проведення на безоплатній основі лекцій з правил дорожнього руху учням комбінату, надання допомоги власним автотранспортом у вирішенні господарських потреб комбінату та в ремонті навчальних автомобілів комбінату відповідачами не надано.

Відповідачами 1 та 2 зазначено, що вони зацікавлені здавати спірне приміщення в оренду ТОВ «Автокурс», оскільки, кошти, які надходять за оренду приміщення є додатковим джерелом фінансування комбінату. Відповідач 2 посилається на те, що спірне приміщення використовується в позаурочний вечірній час, не порушує прав учнів комбінату та не заважає проведенню навчально-виховного процесу в комбінаті та просить суд відмовити прокурору в задоволенні позовних вимог.

Суд зазначає, що доводи відповідачів 1 та 2 спростовуються вимогами ст. 80 Закону України «Про освіту», які мають імперативний характер.

За таких обставин, враховуючи, що ТОВ «Автокурс» не входить до мережі професійно-технічних закладів, не має ліцензії на здійснення професійно-технічної освіти та сертифікату про державну акредитацію закладу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв, в орендованому приміщенні проводить діяльність шкіл з підготовки водіїв транспортних засобів, а не надає послуги з професійно-технічної освіти та з огляду на те, що умовами оспорюваної додаткової угоди не передбачено положень щодо надання учням навчального закладу безкоштовних чи пільгових освітніх послуг з підготовки водіїв автотранспортних засобів в орендованому приміщенні товариством, суд дійшов висновку, що спірна Додаткова угода від 26.01.2021 року до Договору оренди від 03.04.2017 року укладена з порушенням вимог Закону України «Про освіту».

Крім того, відповідно до п.1.1 Додаткової угоди від 26.01.2021 року до Договору оренди від 03.04.2017 року, передано в оренду частину нежитлового приміщення Міжшкільного навчально - виробничого комбінату м. Ірпінь площею 128, 5 кв.м, розміщене за адресою: вул. Яблунська, 129 в м. Буча, Київської області.

Згідно інформації Міжшкільного навчально - виробничого комбінату м. Ірпінь №3 від 31.04.2021 та інвентаризаційної справи №(3498) 2732 на будинок 129 по вул. Кірова (Яблунська) в м. Буча, об`єкт оренди за цією додатковою угодою є невід`ємною частиною приміщення адміністративної будівлі навчально-виробничого комбінату, а саме кабінети (№4-3 та №4-4), які до моменту передачі їх в оренду використовувались за своїм прямим призначенням в якості навчальних кабінетів.

Згідно висновку про вартість майна від 31.10.2019 року, ринкова вартість оцінюваного об`єкта - нежитлового приміщення, загальною площею 128, 5 кв. м. Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпінь, що перебуває на балансі Управління освіти і науки Ірпінської міської ради, розміщеного за адресою: вул. Яблунська, 129 в м. Буча, Київської області становить - 1885088 грн.

Відповідно до п.п. 2 п. 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010 року, до даного переліку включено послуги з надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Застосування норм постанови Кабінету Міністрів України №796 від 27.08.2010 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належить до державної і комунальної форми власності» здійснюється лише відповідно до Закону України «Про освіту», тобто для освітніх цілей.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.06.2018 у справі №906/164/17.

Враховуючи викладене, загальноосвітній державний заклад може надавати платні послуги по передачі в оренду приміщень виключно з метою досягнення передбачених у ст. 5 Закону України «Про повну загальну середню освіту» завдань, якими є виховання громадянина України; формування особистості учня (вихованця), розвиток його здібностей і обдарувань, наукового світогляду; виконання вимог Державного стандарту загальної середньої освіти, підготовка учнів (вихованців) до подальшої освіти і трудової діяльності; виховання в учнів (вихованців) поваги до Конституції України, державних символів України, прав і свобод людини і громадянина, почуття власної гідності, відповідальності перед законом за свої дії, свідомого ставлення до обов`язків людини і громадянина; реалізація права учнів (вихованців) на вільне формування політичних і світоглядних переконань; виховання шанобливого ставлення до родини, поваги до народних традицій і звичаїв, державної мови, регіональних мов або мов меншин та рідної мови, національних цінностей Українського народу та інших народів і націй; виховання свідомого ставлення до свого здоров`я та здоров`я інших громадян як найвищої соціальної цінності, формування гігієнічних навичок і засад здорового способу життя, збереження і зміцнення фізичного та психічного здоров`я учнів (вихованців).

Відповідно до інформації Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпінь №3 від 31.04.2021 року, у виробничому комбінаті за професією «водій автотранспортних засобів категорії С1 та С» навчається 66 учнів. Кількість навчальних кабінетів, що придатні для надання освітніх послуг та використовуються в навчальному процесі з підготовки водіїв автотранспортних засобів - 4.

Таким чином, передані приміщення не можуть бути предметом оренди, оскільки, використовуються в навчально-виховному процесі Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпінь та не є тимчасово вільними.

Крім того, передача частини приміщення будівлі Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпінь площею 128, 5 кв. м., які є кабінетами вказаної навчальної установи, порушує вимоги ст. 20, ч.ч. 1, 2 ст. 22, ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» щодо зобов`язання адміністрації навчально-виховних закладів забезпечити умови, що відповідають вимогам санітарних норм, створення безпечних і здорових умов, так як використання такого приміщення для проведення навчань з підготовки водіїв транспортних засобів свідчить про можливість перебування у відповідному приміщенні осіб, які не проходили медичних оглядів, стан здоров`я яких невідомий, що унеможливлює виконання зазначених норм чинного законодавства.

Судом також враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням подальших змін, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Господарське зобов`язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення (ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України).

З огляду на те, що згідно Додаткової угоди від 26.01.2021 року, спірне нежитлове приміщення частина приміщення об`єкту освіти передана ТОВ «Автокурс» для використання з метою розміщення платних навчальних курсів, тобто використовується для діяльності, не пов`язаної з навчально-виховним процесом, такий правочин підлягає визнанню недійсним на підставі невідповідності його змісту положенням законодавства згідно ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Пунктом 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» визначено, що правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Таким чином, вимога про визнання недійсною Додаткової угоди від 26.01.2021 року до Договору оренди майна, що належить до комунальною власністю №12/2017 від 03.04.2017 року, який укладено між Управлінням освіти і науки Ірпінської міської ради Київської області, Міжшкільним навчально-виробничим комбінатом м. Ірпеня та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокурс» площею 128,5 кв.м, розміщене за адресою: 08200, Київська обл., м. Буча, вул. Яблунська, 129, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, бо у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ч. 2 ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту, як правило, договір найму припиняється.

Статтею 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Пунктом 12.12 Додаткової угоди від 26.01.2021 року до Договору оренди №12/2017 від 03.04.2017 року встановлено, що майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання акту повернення з оренди орендованого майна.

За таких обставин, виходячи з того, що судом визнано недійсною Додаткову угоду від 26.01.2021 року до Договору оренди №12/2017 від 03.04.2017 року з моменту укладення, у орендаря - ТОВ «Автокурс» виникає обов`язок з повернення орендованого майна, тому, вимога прокурора про зобов`язання ТОВ «Автокурс» повернути орендовану частину нежитлового приміщення площею 128,5 кв.м., розташованого за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Яблунська, 129 вартістю 1885088,00 грн., шляхом звільнення та повернення Управлінню освіти і науки Ірпіньскої міської ради за актом приймання-передачі підлягає задоволенню.

Стосовно підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом суд зазначає наступне.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Відповідно до ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 20.09.2018 року у справі №924/1237/17, «не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999р. №3-рп/99 із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальн: і частини).

Порушення інтересів держави полягає в тому, що при наявності прямої вказівки в законодавстві, якою чітко встановлено заборону на використання об`єктів освіти і науки не за освітнім призначенням та які не є вільними, ТОВ «Автокурс» використовує приміщення Міжшкільного науково-виробничого комбінату м. Ірпінь, загальною площею 128,5 кв.м для підготовки водіїв транспортних засобів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 року у справі №903/129/18 дійшла висновку, що сам факт незвернення до суду належного суб`єкта владних повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси, свідчить про те, що цей орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Крім того, правову позицію щодо правильного застосування положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру» викладено у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, згідно якої, звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Так, 05.05.2021 року Київською обласною прокуратурою на адресу Ірпінської міської ради направлено лист, у якому викладено виявлені порушення щодо укладення додаткової угоди від 26.01.2021 до договору оренди від 03.04.2017 та запитувалась інформація вжитих радою заходів цивільно-правового характеру з метою захисту інтересів держави.

Листом Ірпінської міської ради від 21.05.2021 №01-21/1900 повідомлено про недоцільність вжиття заходів цивільно-правового характеру з метою розірвання укладеної з ТОВ «Автокурс» додаткової угоди від 26.01.2021. Тобто, Ірпінською мською радою не вжито заходів до оскарження в судовому порядку додаткової угоди від 26.01.2021 до договору оренди від 03.04.2017.

Зважаючи на порушення, допущені відповідачем та бездіяльність уповноваженого органу на захист інтересів держави щодо вжиття заходів щодо оскарження незаконної додаткової угоди від 26.01.2021 до договору оренди від 03.04.2017, заступник керівника обласної прокуратури, згідно ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», звернувся до суду в інтересах держави в особі Ірпінської міської ради з вимогою визнати її недійсною.

Таким чином, прокурор, вважаючи, що оспорюваними діями порушуються державні інтереси має не тільки законне право, а й обов`язок здійснити захист таких інтересів, обравши при цьому один із способів захисту, передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 20.11.2019 у справі №912/2887/18.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням вищенаведеного.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Ірпінської міської ради до Управління освіти і науки Ірпінської міської ради, Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпінь, Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокурс» задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду від 26.01.2021 року до Договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності №12/2017 від 03.04.2017 року, укладеного між Управлінням освіти і науки Ірпінської міської ради, Міжшкільним навчально-виробничим комбінатом м. Ірпінь та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокурс».

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокурс» (03148, м. Київ, вул. Сімї Сосніних, будинок 2/1, офіс 40, ) звільнити та повернути Управлінню освіти і науки Ірпінської міської ради (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 3-А, ) за актом прийняття-передачі частину нежитлового приміщення в будівлі Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпінь, що розташоване за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Яблунська, 129, загальною площею 128,5 кв.м, вартість якого становить 1885088,00 грн.

4. Стягнути з Управління освіти і науки Ірпінської міської ради (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 3-А, ) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ; реквізити , Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA001564) 1513 (одну тисячу п`ятсот тринадцять) грн. 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокурс» (03148, м. Київ, вул. Сімї Сосніних, будинок 2/1, офіс 40, ) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ; реквізити , Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA001564) 1513 (одну тисячу п`ятсот тринадцять) грн. 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

6.Стягнути з Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпеня (08292, Київська область, м. Буча (пн) вул. Яблунська, буд. 129, ) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ; реквізити , Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA001564) 1513 (одну тисячу п`ятсот тринадцять) грн. 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 29.11.2021 року.

Суддя Д.Г. Заєць