ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" грудня 2021 р. Справа № 924/1064/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Ойл Груп Компані", м. Хмельницький

до фізичної особи - підприємця Макарова Сергія Вікторовича, м. Харків

про стягнення грошей

(за правилами спрощеного позовного провадження)

без повідомлення (виклику) сторін

встановив:

Позивач у позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням договору від 26.05.21 № 168 в розмірі 13 109, 75 грн., з яких: 8 369 грн. основний борг, 4 184, 50 грн. штраф, 91, 94 грн. інфляційні, 464, 31 грн. пеня.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що він, поставивши відповідачу товар, виконав свої зобов`язання належним чином. Відповідач же, у передбачені договором строки не здійснив повної оплати товару (оплатив лише частково), в зв`язку з чим виник борг. Стягнення пені та штрафу обумовлено наявністю відповідних умов договору про їх застосування в разі виникнення прострочення оплати товару. Інфляційні заявлено з посиланням на ст. 625 ЦКУ.

22.11.21 до суду надійшла заява позивача де він повідомляє, що в ході розгляду справи відповідач оплатив основну суму боргу в заявленому розмірі. Таким чином, згідно даної заяви, позивач наполягає на стягненні: 4 184, 50 грн. штрафу, 91, 94 грн. інфляційних, 464, 31 грн. пені. Інших заяв чи клопотань від позивача не надходило.

Відповідач свого представника до суду не направив, письмового відзиву на позов не подав. При цьому, ухвалою суду від 27.10.21 відповідачу встановлювався строк для подання відзиву на позов до 16.11.21.

Повідомляючи відповідача про відкриття провадження у даній справі, йому направлено ухвалу суду від 27.10.21 (з відповідними відомостями) на дві адреси, одна з яких вказана у позові, інша - згідно витягу з ЄДРПОУ. Дані ухвали повернуті поштою з відміткою - „адресат відсутній за вказаною адресою". Однак, суд виходить з того, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки одна з вищевказаних адрес відповідача, згідно витягу з ЄДРПОУ є реєстраційною.

При цьому, суд прийняв до уваги положення ч. 7 ст. 120 ГПК України де вказано, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. В даному разі враховується, що адреса відповідача, вказана у витягу з ЄДРЮОФОПГФ, є останньою відомою суду.

Крім того, згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК, днем вручення судового рішення (за ст. 232 ГПК ухвала є одним з видів судового рішення) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд, з урахуванням положень ч. 9 ст. 165 ГПК України, розглядає справу за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено.

26.05.21 між ТОВ „Євро Ойл Груп Компані" (позивач/постачальник) та ФОП Макаровим С.В. (відповідач/покупець) укладено договір поставки, в силу якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцеві товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити визначений товар в асортименті, кількості та номенклатурі у відповідності з накладними, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 2.1. договору ціна за одиницю товару та загальна вартість кожної партії товару визначається у накладній, яка є невід`ємною частиною цього договору. Загальна вартість договору не обмежена і визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії товару за всіма накладними.

Оплата за товар, в силу п. 2.2. договору здійснюється покупцем за погодженням із сторонами договору або шляхом передоплати, на протязі 3 календарних днів з дати виставлення рахунку, або з відстрочкою платежу на 10 календарних днів з дати поставки товару за накладною.

Згідно п. 4.2. договору за прострочення платежу покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день прострочення від суми простроченого платежу за кожен день прострочення до дня погашення заборгованості. В силу п. 4.3. договору у випадку прострочення платежу на строк понад 30 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. У випадку прострочення платежу на строк понад 60 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% від суми заборгованості. У випадку прострочення платежу на строк понад 90 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 50% від суми заборгованості.

Згідно п. 6.1. договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 26.05.22, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань.

Договір підписано обома сторонами та скріплено їх печатками.

Згідно видаткової накладної № 523 від 07.06.21 постачальник - ТОВ „Євро Ойл Груп Компані" поставив покупцю - ФОП Макаров С.В. згідно договору № 168 від 26.05.21. товар на загальну суму 4 646 грн. Накладна засвідчена обома сторонами: у графі „від постачальника" - підписом і печаткою позивача, у графі „отримав" - підписом та печаткою відповідача.

Згідно видаткової накладної № 529 від 08.06.21 постачальник - ТОВ „Євро Ойл Груп Компані" поставив покупцю - ФОП Макаров С.В. згідно договору № 168 від 26.05.21. товар на загальну суму 8 369 грн. Накладна засвідчена обома сторонами: у графі „від постачальника" - підписом і печаткою позивача, у графі „отримав" - підписом та печаткою відповідача.

Також до справи подано акт звірки розрахунків між сторонами, який, однак, засвідчений лише позивачем.

02.09.21 позивач направив відповідачу лист № 02/09-21, де просить ліквідувати заборгованість через невиконання умов договору поставки № 168 від 26.05.21.

Докази направлення листа: опис вкладення з штампом пошти та відмітками адресата - ФОП Макаров С.В. та кореспонденції - претензія № 02/09-21 від 02.09.21; поштова накладна № 512 від 02.09.21, де відправник - представник позивача Ксьондзик Ю.Ю., одержувач - Макаров С.В.; фіскальний чек від 02.09.21.

Дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку в сукупності, при аналізі норм діючого законодавства, що регулює спірні відносини, суд врахував таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір поставки, визначивши умови, права та обов`язки сторін, які є обов`язковими для них.

Згідно ст. ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору, поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 13 015 грн. (за двома накладними), що підтверджується видатковими накладними № 529 від 08.06.21 та № 523 від 07.06.21., які підписані обома сторонами та скріплені їх печатками. Зокрема, прийняття товару відповідачем підтверджується підписом та печаткою останнього на накладних у графі „отримав". При цьому, вказані накладні відповідають всім ознакам первинних бухгалтерських документів (за Законом „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"), які підтверджують здійснення господарської операції.

Обов`язок оплати (остаточний розрахунок) за поставлений товар, відповідно до договору, виникає у відповідача з відстрочкою платежу на 10 календарних днів з дати поставки товару за накладною. Тобто, враховуючи дати накладних, кінцевою датою оплати товару є: за накладною від 07.06.21 - 17.06.21, за накладною від 08.06.21 - 18.06.21.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, станом на час подання позову, оплата здійснена лише частково на суму 4 646 грн., що відповідає накладній від 07.06.21 № 523. Докази ж оплати товару за накладною № 529 від 08.06.21, у визначений договором строк, відсутні. Така оплата, як вбачається з заяви позивача від 22.11.21 здійснена уже після відкриття провадження у справі, тобто після 22.10.21.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати товару за накладною від 08.06.21 на суму 8 369 грн. пропущено (докази оплати у встановлений договором строк відсутні), у відповідача, у період з 19.06.21. (перший день прострочення) по дату подання позову 22.10.21. існувала заборгованість (оскільки оплата проведена вже після вказаної дати), розмір якої підтверджується документально та становив 8 369 грн. згідно накладної № 529.

За таких обставин, доводи позивача про існування заявленої до стягнення основної суми боргу документально підтверджуються. Проте, у зв`язку зі сплатою цього боргу після відкриття провадження у справі, предмет спору, в цій частині припинив своє існування. В зв`язку з цим, провадження у справі, в цій частині, підлягає закриттю. При цьому, суд врахував положення п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПКУ, де вказано, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи існування боргу, у період з 19.06.21 по дату подання позову, вимоги в частині стягнення інфляційних за період, вказаний у розрахунку позивача (з липня по вересень 2021 року), який охоплюється періодом існування боргу, відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується розрахунком.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі положення, штраф та пеня є договірними способами забезпечення зобов`язання, а тому наявність у договорі пунктів 4.2. та 4.3., що передбачають застосування пені та штрафу, при встановленому судом факті існування прострочення оплати товару, є підставою для задоволення позову, в частині стягнення останніх за період, вказаний у розрахунку (який включає період існування боргу). Розмір цих нарахувань підтверджується поданим розрахунком, в тому числі штрафу 50% від суми заборгованості (4 184, 50 грн. від 8 369 грн.) за період прострочення понад 90 днів (з 19.06.21. по 16.09.21, що охоплюється періодом прострочення).

Таким чином, позов, з урахуванням заяви від 22.11.21, підлягає задоволенню.

Судові витрати згідно ч. 9 ст. 129 ГПКУ покладаються на відповідача у повному обсязі, як на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 248, 252, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Макарова Сергія Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Євро Ойл Груп Компані" (29000, м. Хмельницький, вул. Чорновола, 41/2, ) 4 184, 50 грн. (чотири тисячі сто вісімдесят чотири грн. 50 коп.) штрафу, 91, 94 грн. (дев`яносто одну грн. 94 коп.) інфляційних, 464, 31 грн. (чотириста шістдесят чотири грн. 31 коп.) пені, а також 2 270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) судового збору.

Провадження у справі, в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 8 369 грн. (вісім тисяч триста шістдесят дев`ять грн. 00 коп.), закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ст. 256 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК).

Дата складання повного тексту рішення 24.12.21.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддруковано/надіслано 5 прим.:

1- до справи

2- представнику позивача (ІНФОРМАЦІЯ_2)

3, 4 - відповідачу ( АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ) - рек. з повід. про вручення

5 - відповідачу (ІНФОРМАЦІЯ_1).