ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4357/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна", місто Київ
до Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД", місто Харків
про стягнення 78 304,80 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (далі - ДП "ХМЗ "ФЕД") 70 800,00 грн. основного боргу за Договором купівлі - продажу № 6253/21-1650 від 23.06.2021, а також 2 548,80 грн. - пені та 4 956,00 грн. - штрафу.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270,00 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. позивач просить покласти на ДП "ХМЗ "ФЕД".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04 листопада 2021 року позовну заяву ТОВ "Альта Логістік Україна" прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/4357/21. Розгляд справи призначено без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

15 листопада 2021 року до Господарського суду Харківської області надійшов відзив ДП "ХМЗ "ФЕД" на позовну заяву у справі № 922/4357/21 (за вх. № 26804), в якому відповідач позов визнає частково, в частині стягнення боргу за Договором купівлі - продажу № 6253/21 - 1650 у сумі 10 800,00 грн., оскільки заборгованість в розмірі 60 000,00 грн. вже погашено, в т.ч.: 25 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 8068 від 28 жовтня 2021 року, 20 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 8316 від 03 листопада 2021 року та 15 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 8472 від 09 листопада 2021 року. Також відповідач зазначає, що оскільки сума основної заборгованості ДП "ХМЗ "ФЕД" є відмінною від заявленої позивачем, розрахунки штрафу та пені здійснено без урахування здійснених оплат за отриманий товар (а саме 60 000,00 грн.), на час розгляду справи по суті підлягають уточненню суми пені та штрафу.

Також 15.11.2021 представник ДП "ХМЗ "ФЕД" звернувся до суду із клопотанням про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 26803), відповідно до якого відповідач просить зменшити розмір заявлених витрат позивача з 8 000,00 грн. до 800,00 грн.

Позивач, в свою чергу, 30.11.2021 подав до суду заперечення на відзив (вх. № 28287) із клопотанням про поновлення строків для подачі заперечень, у зв`язку із знаходженням представника Товариства на лікарняму (вх. № 28288).

Керуючись статтею 119 Господарського процесуального кодексу України, Суд задовольнив клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску процесуального строку та поновлення строку на подання заперечень на відзив. У відповідних запереченнях ТОВ "Альта Логістік Україна" звертає увагу на те, що позовна заява до Господарського суду Харківської області була надіслана позивачем 27.10.2021, що підтверджується номером поштового відправлення 603 (на описі вкладенні). Оплата коштів відповідачем на користь позивача здійснювалась 28 жовтня 2021 року, 03 листопада 2021 року та 09 листопада 2021 року. Тобто, сплата здійснювалась вже після відправлення позовної заяви до суду. Відповідно, зауваження відповідача про те, що представник (підписант) позову, подаючи позов до суду не впевнився у дійсності суми боргу є недоречним, адже станом на 27.11.2021 заборгованість становила саме 70 800,00 грн.

Також позивач не заперечує, що ДП "ХМЗ "ФЕД" було здійснено часткову оплату після подання позовної заяви до суду, однак, щодо розрахунку пені і штрафу зазначає, що на момент подачі позовної до суду існувала заборгованість, а отже розрахунок штрафних санкцій в розмірі 7% є правомірним. Відповідно ТОВ "Альта Логістік Україна" подало до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог до 18 245,92 грн., в т.ч. 10 800,00 грн. основного боргу за Договором купівлі - продажу № 6253/21-1650 та 4 956,00 грн. - штрафу. Крім того, позивачем надано новий розрахунок пені у відповідності до подвійної облікової ставки НБУ та період до 25.11.2021, що становить 2 489,92 грн.

Приймаючи до уваги те, що право позивача на зменшення розміру позовних вимог є абсолютним і не залежить від волі інших сторін у справі, а також враховуючи, що заява ТОВ "Альта Логістік Україна" про зменшення позовних вимог відповідає вимогам, встановленим частиною п`ятою статті 46 ГПК України, суд прийняв відповідне зменшення та продовжив розгляд справи з урахуванням нової ціни позову.

Відповідно, учасники справи виклали письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору у заявах по суті справи - позовній заяві, а також відзиві на позовну заяву та відповіді на відзив, які було досліджено та прийнято судом до розгляду.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши справу № 922/4357/21 в межах строку, встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України; всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги ТОВ "Альта Логістік Україна" та заперечення ДП "ХМЗ "ФЕД", об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна" (надалі за текстом "Продавець") та Державним підприємством "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (надалі "Покупець") був укладений Договір купівлі-продажу № 6253/21-1650, згідно якого Продавець зобов`язався передати у власність Покупця мобільні контейнери для відходів в номенклатурі, кількості та ціни, згідно Специфікації № 1 (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язався прийняти та оплатити вартість Товару.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, загальна сума договору відповідно Специфікації складає 70 800,00 грн. у т.ч. ПДВ.

Розрахунки за цим договором здійснюються в Національній валюті України (гривнях). Оплата за поставлений товар здійснюється Покупцем протягом 30 (тридцять) днів з моменту отримання товару (пункти 2.3., 2.4. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору купівлі - продажу № 6253/21-1650 від 23.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна" передало у власність відповідача продукцію: мобільні контейнери для відходів і вторинних матеріалів з підйомниками для сміттєвозу (загальною кількістю 70 шт.) та сітчастий контейнер для збору ПЕТ-тари ємністю 2 куб. м. жовтого кольору з отворами (1 шт.) на загальну суму 70 800, 00 грн. (в т.ч. ПДВ 20%), що підтверджується, зокрема: Видатковою накладною № 177 від 19.08.2021, а також підписаним представниками і скріпленим печатками сторін Актом № 1/2021 приймання - передачі товару від 19.08.2021.

Однак, зобов`язання щодо оплати отриманого Товару ДП "ХМЗ "ФЕД" виконано лише частково на суму 60 000,00 грн., в т.ч.: 25 000,00 грн. згідно Платіжного доручення № 8068 від 28 жовтня 2021 року, 20 000,00 грн. згідно Платіжного доручення № 8316 від 03 листопада 2021 року та 15 000,00 грн. згідно Платіжного доручення № 8472 від 09 листопада 2021 року.

Залишок вартості отриманого від позивача товару не оплачено, що також не заперечується ДП "ХМЗ "ФЕД" у відзиві на позов.

Відповідно, на час розгляду справи заборгованість відповідача перед ТОВ "Альта Логістік Україна" становить 10 800,00 грн. Крім того, внаслідок прострочення виконання ДП "ХМЗ "ФЕД" грошового зобов`язання за Договором купівлі - продажу № 6253/21-1650 від 23.06.2021, позивачем нараховано та заявлено до стягнення неустойку: пеню в розмірі 2 489,92 грн. та штраф в розмірі 4 956,00 грн. (в порядку пункту 7.3 Договору). Обставини щодо стягнення суми основного боргу та вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна" до суду із даним позовом.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 ГК України).

Окремим видом зобов`язання є договір купівлі продажу.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до приписів статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач проти існування заборгованості не заперечував, в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та жодних доказів остаточної оплати товару за Договором купівлі - продажу № 6253/21-1650 від 23.06.2021 не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна" в частині стягнення основного боргу в розмірі 10 800,00 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Також згідно пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.3 Договору, на підставі статті 231 Господарського кодексу України застосовуються штрафні санкції: за порушення строків виконання зобов`язань, стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Враховуючи неналежне виконання ДП "ХМЗ "ФЕД" зобов`язань з оплати отриманого товару у встановлений Договором купівлі - продажу № 6253/21-1650 термін, господарський суд доходить висновку про правомірність позовних вимог в частині застосування штрафних санкцій.

До матеріалів справи позивачем надано розрахунок пені у період прострочення з 20.09.2021 по 25.11.2021 на суму 2 489,92 грн., з урахуванням проведених відповідачем проплат.

Перевіривши відповідні нарахування, суд зазначає, що під час її нарахування позивачем неправильно визначено строк виконання зобов`язання та не враховано частину п`яту статті 254 ЦК України, якою визначено: якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Так, останній день виконання зобов`язання з оплати продукції, поставленої за видатковою накладною № 177 від 19.08.2021, враховуючи тридцятиденне відстрочення платежу, припадає на 18 вересня 2021 року - суботу (вихідний день), у зв`язку з чим переноситься на понеділок 20.09.2021, тобто прострочення оплати продукції повинно рахуватися тільки з наступного за ним робочого дня, а саме з 21.09.2021. Крім того, позивачем включено дні фактичної сплати частини заборгованості в період часу, за який здійснюється стягнення пені, а також здійснено подвійне нарахування, оскільки згідно розрахунку ТОВ "Альта Логістік Україна" "Період 1" - нарахування пеня на повну суму боргу 70 800,00 грн. у період з 20.09.2021 по 25.11.2021 (без проведених проплат), а "Період 2, 3, 4" - на залишок боргу після проплат у періоди 29.10.2021 - 03.11.2021, 04.11.2021 09.11.2021 та 10.11.2021 25.11.2021 (відповідно).

Здійснивши самостійний розрахунок пені, враховуючи оплати ДП "ХМЗ "ФЕД" і визначену Договором відстрочку платежу у 30 днів, та не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, суд зазначає, що арифметично правильними є такі нарахування:

21.09.2021 - 27.10.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 70 800,00 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 37 днів (прострочення) : 100 = 1 220,09 грн.

28.10.2021 - 02.11.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 45 800,00 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 6 днів (прострочення) : 100 = 127,99 грн.

03.11.2021 - 08.11.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 25 800,00 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 6 днів (прострочення) : 100 = 72,10 грн.

09.11.2021 - 25.11.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 10 800,00 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 17 днів (прострочення) : 100 = 85,51 грн.

Відповідно, сума пені, що підлягає стягненню з відповідача - ДП "ХМЗ "ФЕД" 1505,69 грн.

Крім того, перевіривши нарахування штрафу ( 7%), суд зазначає, що арифметично вірною є сума 4 956,00 грн., а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню

В задоволенні позову в частині стягнення з ДП "ХМЗ "ФЕД" пені в розмірі 984,23 грн. суд відмовляє, у зв`язку із безпідставністю відповідних нарахувань.

Також позивачем заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат у справі: відшкодування судового збору і витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 8 000,00 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частинами першою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог; якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи обґрунтованість заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна" позовних вимог, судовий збір в мінімальному розмірі, що визначений Законом України "Про судовий збір" - 2 270,00 грн. покладається судом на Державне підприємство "Харківський машинобудівний завод "ФЕД", з вини якого виник спір, та підлягає стягненню на користь позивача у даній справі.

Також дослідивши матеріали справи та докази, надані позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язану із підготовкою позову для звернення до суду, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Так, відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, згідно частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, при здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, господарському суду слід враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Суд також звертає увагу на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно із частиною першою статті 27 зазначеного Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє зробити висновки, що ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Як вбачається із матеріалів справи, в якості доказів понесення витрат на оплату послуг адвоката до матеріалів справи надано Акт приймання передачі наданих послуг від 25.10.2021, згідно якого адвокат Олійник Андрій Михайлович та ТОВ "Альта Логістік Україна" (в особі директора), як клієнт уклали дійсний Акт до Договору про надання правової допомоги № 64 від 18.10.2021: Адвокат надав, а Клієнт прийняв послуги (правничу допомогу) на суму 8 000,00 грн., в т.ч. "1. Надання консультації клієнту, визначення тактики і стратегії ведення справи 2 000,00 грн."; "2. Підготовка документів та подача позовної заяви до суду 6 000,00 грн.". Разом з тим, самого Договору про надання правової допомоги № 64 від 18.10.2021 до матеріалів позову заявником не подано, що виключає об`єктивну можливість встановити домовленість між адвокатом та клієнтом, а також визначити порядок обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом.

Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, позивачем до суду також не надано. Інформація, яка міститься в Акті приймання передачі наданих послуг від 25.10.2021, зокрема перелік наданих послуг та їх ціна не може вважатись тим розрахунком здійснених адвокатом витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, подані на підтвердження надання правничої допомоги докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи. Втім, Акт приймання передачі наданих послуг від 25.10.2021 посилання на контрагента, спірний договір або суму заборгованості не містить.

Оцінивши в сукупності надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що вони не можуть бути прийняті як належні, оскільки сам лише Акт приймання передачі наданих послуг не може слугувати підтвердженням та підставою для відшкодування витрат на надання правничої допомоги. Крім того, зазначений Акт не дає змогу чітко, об`єктивно та достовірно встановити ті обставини, на підтвердження яких його надано: факт надання адвокатом професійної правничої допомоги у даній справі надання консультації та написання позову від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна" про стягнення з Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" боргу за Договором купівлі - продажу № 6253/21-1650 від 23.06.2021.

Відповідно, заявником не дотримано вимог частини другої та третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зі змісту яких вбачається, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги ТОВ "Альта Логістік Україна" у відшкодуванні витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, в розмірі 8 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна" задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (місцезнаходження: 61023, місто Харків, вулиця Сумська, будинок 132; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта Логістік Україна" (місцезнаходження: 03194, місто Київ, вулиця Б. Кольцова, будинок 14-д, офіс 610; ) суму основного боргу за Договором купівлі - продажу № 6253/21-1650 від 23.06.2021 в розмірі 10 800,00 грн., пеню в розмірі 1 505,69 грн., штраф в розмірі 4 956,00 грн. та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову в частині стягнення з Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" 984,23 грн. пені - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України.

Повне рішення складено "28" грудня 2021 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/4357/21