ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"30" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2639/21 (922/4972/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1
до Фізична особа ОСОБА_2 , Фізична особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4
про визнання недійсним правочину

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №922/2639/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 .

До господарського суду надійшла позовна заява фізичної особи ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, в якій вона просить суд: 1) визнати недійсним договір позики від 05.10.2021 року, укладений між ОСОБА_4 (позикодавець), з однієї сторони, та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (позичальники), з іншої сторони, на суму 2 843 000,00 грн; 2) стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 усу понесені судові витрати; 3) витребувати у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 оригінал договору позики від 05.10.2017 року та оригінал додаткової угоди по договору позики від 02.05.2019 для долучення до матеріалів судової справи.

При розгляді матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до заяви документів, суд встановив, що заявником не надано жодних доказів в обґрунтування поданої позовної заяви, до заяви не надано копію оспорюваного договору, в зв`язку з чим ухвалою від 20.12.2021, суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху, повідомив про виявлені судом недоліки та встановив строк для їх усунення не пізніше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

28.12.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом з клопотанням про витребування доказів, в якому позивач просить суд витребувати у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 оригінал договору позики від 05.10.2017 та оригінал додаткової угоди до договору позики від 02.05.2019 для долучення до матеріалів справи №922/2639/21 (№922/4972/21).

Розглянувши надану суду заяву про усунення недоліків, суд встановив наступне.

По-перше, в ухвалі від 20.12.2021 судом зазначено, що заявником не надано жодних доказів в обґрунтування поданої позовної заяви.

До заяви про усунення недоліків, представник ОСОБА_1 надав суду роздруківки судових рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень, на які позивач посилається в своїй позовні заяві.

По-друге, судом зазначено, що позивач не надав суду копію (або оригінал) оспорюваного акта чи договору.

В заяві про усунення недоліків позовної заяви представник позивача зазначає, що отримати копії (або оригінали) оспорюваного договору від 05.10.2017 року та додаткової до нього угоди від 02.05.2019 року самостійно та надати належним чином посвідчені копії суду ані позивач, ані її представник не мають можливості, оскільки не є сторонами такого договору та не мають до нього відповідного доступу. Тому, подали до суду клопотання про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України.

Розглянувши клопотання представника позивача про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 оригінал договору позики від 05.10.2017 та оригінал додаткової угоди до договору позики від 02.05.2019 для долучення до матеріалів справи №922/2639/21 (№922/4972/21), суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 81 ГПК України, у клопотанні повинно бути зазначено заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Як встановлено судом, позивач у даній справі №922/2639/21 (№922/4972/21), ОСОБА_1 , є кредитором у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 №922/2639/21.

Ухвалою суду від 28.10.2021 за результатом проведення попереднього засідання суду, судом визначено кредиторів, які вносять керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів. Зокрема, визнані вимоги ОСОБА_1 у розмірі 210671,92 грн, як вимоги, забезпечені заставою майна боржника.

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів.

Відповідно до приписів ст. 1 КУзПБ сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Відповідно до ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Частиною 4 ст. 164 ГПК України передбачена альтернативна вимога подати до позовної заяви копію АБО оригінал оспорюваного акта чи договору, і лише у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Як встановлено судом, представник позивача в своєму клопотанні про витребування доказів просить суд витребувати одразу оригінали договору позики та додаткової угоди до нього, без надання суду доказів здійснення самостійних заходів для отримання таких документів в оригіналі чи в копіях.

Своє клопотання про витребування доказів представник ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 не є стороною за договором позики від 05.10.2017.

Проте, суд зазначає, що в порушення приписів п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 81 ГПК України, заявником (представником ОСОБА_1 ) не здійснено жодних заходів для отримання таких документів самостійно. Представник ОСОБА_1 адвокат Валовина М.А. не позбавлений права звернутись з заявою (клопотанням) про ознайомлення з матеріалами справи про неплатоспроможність ОСОБА_2 або безпосередньо до керуючого реструктуризацією та зробити необхідні копії документів самостійно. Натомість представник позивача адвокат Валовин М.А. обмежується лише правом на подання клопотання про витребування доказів і не вживає будь-яких самостійних заходів для отримання необхідних документів.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами, а також розумність строків розгляду справи судом.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч. 5 ст. 13 ГПК України).

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР), кожний особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадянських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до Закону. Відкритий характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило включає право особи бути заслуханою в суді.

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства, (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Суд зазначає, що правові підстави позову (заяви, клопотання) - це зазначена в заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач (заявник у справі про банкрутство) обґрунтовує свої вимоги.

Однак, суд, згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи (заяви, клопотання) має самостійно перевірити доводи сторін щодо предмету спору.

Враховуючи наведене вище, суд вважає клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Валовиної М.А. про витребування доказів таким, що подано передчасно, без вжиття самостійних заходів, перекладаючи такий обов`язок на суд, в зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином, заявник не усунув недоліки щодо надання суду копії оспорюваного договору.

Отже, з двох зазначених судом пунктів виявлених в позовній заяві недоліків, заявником виправлено лише один, що не може вважатися судом усуненням недоліків позовної заяви.

Згідно ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 разом з заявою про усунення недоліків всього на 44 аркушах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення (прийняття) та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Міньковський С.В.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).