ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

28.12.2021 м. Дніпро Справа № 908/3468/13

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Парусніков Ю.Б. (доповідач) розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 по справі № 908/3468/13 (суддя Ніколаєнко Р.А.)

Кредитори:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький емальпосуд" (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20-г)

2. Приватне підприємство "Стасенко та партнери" (04080, м. Київ, вул. Костянтинівська, 71)

3. Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя (69067, м. Запоріжжя, вул. Союзна, 32)

4. Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7)

5. Запорізький міський центр зайнятості (39037, м.Запоріжжя, вул.Рекордна, 16-б)

6. Концерн "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бульв. Гвардійський, 137)

7. Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (69067, м. Запоріжжя, вул.Тенісна, 8)

8. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи" (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20-г)

9. Комунальне підприємство "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 61)

10. Публічне акціонерне товариство "Полтавський турбомеханічний завод" (36029, м. Полтава, вул. Зінківська, 6)

11. Товариство з обмеженою відповідальністю "Аско Пласт" (49000, м. Дніпро, вул. Плеханова, 4/6)

12. Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14)

13. фізична особа - підприємець Василенко Андрій Олексійович ( АДРЕСА_1 , ідент. № НОМЕР_1 )

14. Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал Холдінг" (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20-г)

Боржник - Публічне акціонерне товариство "Запорізький сталепрокатний завод" (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд.20-г ()

Ліквідатор арбітражний керуючий Нагіх Л.К.

про банкрутство, -

за заявою Концерну «МТМ» з кредиторськими вимогами до боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 по справі № 908/3468/13 заяву Концерну "Міські теплові мережі" задоволено.

Визнано вимоги Концерну "Міські теплові мережі" до ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" на суму 12994,40 грн, з якої: основний борг - 11776,40 грн та витрати по сплаті судового збору, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство - 1218,00 грн. Вимоги Концерну «МТМ» в сумі 12994,40 грн включено до реєстру з наступною черговістю відповідно до ст. 45 Закону: 11776,40 грн - четвертої черги задоволення, 1218,00 грн - першої черги.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду і просить скасувати вказану ухвалу щодо визнання вимог Концерну "Міські теплові мережі" до ПАТ "Запорізький сталепрокатний завод" у сумі 12994,40 грн і відмовити Концерну "Міські теплові мережі" в прийнятті заяви (вих. № 2340/27 від 13.05.2015) з кредиторськими вимогами до боржника в сумі 12994,40 грн.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України, виходячи з наступного.

1. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених Законом України «Про судовий збір». Судовий збір включається до складу судових витрат.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з п.п. 14) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 28.03.2015 - станом на момент звернення Концерну "МТМ" з заявою до господарського суду) за подання заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, визначено ставку судового збору у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1218,00 гривень.

Отже, на момент звернення Концерну "МТМ" до суду з заявою про визнання поточних кредиторських вимог, оплаті підлягала сума судового збору, виходячи з одного розміру мінімальних заробітних плати у сумі 1218,00 грн.

Згідно із п. п. 4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням вище викладеного за оскарження ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, оплаті підлягала сума судового збору 1827,00 грн.

При зверненні з апеляційною скаргою до суду ОСОБА_1 не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

2. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Згідно з ч. 5 ст. 41 ГПК України у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство (ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Апелянтом не надано жодного доказу в підтвердження направлення копії апеляційної скарги учасникам провадження у даній справі.

3. Пункт 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Суд встановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовуються причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року).

При цьому, суддя-доповідач враховує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

За змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Оскаржувана ОСОБА_1 ухвала Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 у справі № 908/3468/13 набрала законної сили 28.05.2015 та була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень ще 04.06.2015.

Отже, строк подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду сплив ще 29.05.2015, натомість скаржник звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу лише 10.12.2021, тобто зі спливом строку на оскарження ухвали більш ніж 6 років.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить апеляційний господарський суд поновити йому пропущений строк на оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 про визнання грошових вимог Концерну "МТМ" до ПАТ "ЗСЗ", оскільки про наявність вказаної ухвали він дізнався лише під час здійснення інвентаризації кредиторських вимог 06.12.2021. При цьому, ОСОБА_1 , який є кредитором по даній справі, не наведено жодного аргументу на спростування обставин та зумовлених об`єктивних причин, які завадили йому своєчасно (у визначені законодавством строки) оскаржити ухвалу суду від 28.05.2015 протягом більш ніж шести років.

Отже, обставина, на яку посилається ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (інвентаризація кредиторських вимог 06.12.2021), не є тією підставою, за наявності якої суд має безумовне право поновити пропущений строк для оскарження судового рішення. У даному конкретному випадку ОСОБА_1 повинен навести об`єктивні та дійсно непереборні для нього обставини і причини, за наявності яких суд зможе дійти однозначного висновку про наявність підстав для поновлення йому пропущеного строку на оскарження ухвали по даній справі.

З урахуванням вище викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ст. 256 ГПК України, а саме: з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали від 28.05.2015 за відсутності мотивованого клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали.

Наразі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 у даній справі слід залишити без руху на підставі ст. 260 ГПК України та встановити скаржнику строк для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 по справі № 908/3468/13 залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк - протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту ї підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю.Б. Парусніков