ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2021 року м.Херсон Справа № 923/1361/21
Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., за участю секретаря судового засідання Кудак М.І., розглянувши заяву ТОВ «СПЕКТР-АГРО» у справі
про відшкодування заподіяних збитків 118 392,82 грн.
Представники сторін не прибули
До суду 18.10.2021р. надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АДВАС" про відшкодування заподіяних збитків 118392,82 грн., а також просили стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2021, справу розподілено судді Пінтеліній Т.Г.
Відповідно до ухвали від 19.10.2021р. керуючись статтями 176, 247, 250, 251, 252 ГПК України, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Направлено копію даної ухвали сторонам у справі до відома.
21.10.2021 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Білецької Н.С. за вх.№7957/21, згідно якої остання заявляє суду про те, що оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, ТОВ «СПЕКТР-АГРО» протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надасть суду всі докази, які підтверджують розмір судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом справи. У заяві представник також просила надіслати рішення суду на її електронну пошту.
21.10.2021 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Білецької Н.С., згідно якої остання просить суд надати доступ до електронної справи № 923/1361/21 в підсистемі "Електронний суд". Заяву мотивовано необхідністю реалізації через свого повноважного представника процесуальних прав позивача, яке не зареєстроване у підсистемі "Електронний суд".
Суд розглянувши подану заяву ухвалив надати доступ Білецькій Наталії Степанівні, як представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО", до електронної справи № 923/1361/21 в підсистемі "Електронний суд".
Позивач отримав копію ухвали про відкриття провадження 02.11.2021 відповідно до поштового повідомлення про вручення.
09 грудня 2021 р. Господарським судом Херсонської області у справі № 923/1361/21 за позовом ТОВ «СПЕКТР-АГРО» до ТОВ «АДВАС» про відшкодування заподіяних збитків в сумі 118 392,82 грн. прийнято рішення, яким позовні вимоги Позивача задоволені повністю.
14.12.2021р. (вхідний № 3775/21) через систему Електронний суд до господарського суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, мотивована тим, що при поданні позову Позивачем був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до вказаного розрахунку судові витрати Позивача складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн. та очікуваних витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем до позовної заяви була надана копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 5 від 25 січня 2021 р. з Додатком № 8 від 08 жовтня 2021 р. (далі - Договір про правничу допомогу та Додаток до договору про правничу допомогу, відповідно).
У Додатку до договору про правничу допомогу була наведена калькуляція вартості послуг адвоката (п. 2 Додатку до договору про правничу допомогу) та порядок оплати вартості послуг адвоката: «Оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється в наступному порядку: 100 % вартості послуги сплачується Замовником Адвокату протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції.» (п. 4.1 Додатку до договору про правничу допомогу).
Після прийняття рішення по даній справі, між Позивачем та адвокатом Білецькою Н.С. було складено та підписано Акт здачі-приймання виконаних правових послуг за договором про правничу допомогу від 10.12.2021 р., який підтверджує факт надання Позивачу адвокатом Білецькою Н.С. професійної правничої допомоги на суму 25 000,00 грн. (копія акту додається).
Крім того, як вказує у заяві Позивач, Акт здачі-приймання виконаних правових послуг за договором про правничу допомогу від 10.12.2021 р. є детальним описом робіт (наданих послуг) в розумінні ГПК України, так як містить перелік наданих послуг. Отже, умови Додатку до договору про правничу допомогу, як зазначено вище, передбачають, що Позивач має сплатити за надану правову допомогу суму в розмірі 25 000,00 грн. Оскільки Позивач наперед не знав про результат розгляду справи, тому Акт здачі-приймання виконаних правових послуг за договором про правничу допомогу від 10.12.2021 р. було підписано після прийняття рішення по справі і є необхідність подання заяви про винесення додаткового рішення, оскільки судом повністю не вирішено питання про судові витрати.
Позивач заявляє, що сума фактично понесених судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. відповідає сумі витрат на професійну правничу допомогу, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 126 ГПК передбачено, що «розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою».
Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з пунктом 4.1 Договору про надання правової допомоги визначено, що умови та порядок розрахунків за надання правової допомоги визначаються в додатках до цього договору. Додатком до Договору про надання правової допомоги, як Позивачем було зазначено вище, сторони визначили, що оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється в наступному порядку: Оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється в наступному порядку: 100 % вартості послуги сплачується Замовником Адвокату протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції
Частиною 8 ст.129 ГПК передбачено, що «розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву».
На виконання даної вимоги ГПК України в прохальній частині позовної заяви позивачем було заявлено, що він просить суд стягнути з Відповідача «судові витрати, в т.ч. витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн. та професійну правничу допомогу», але сума їх не була зазначена в позовній заяві з причин, викладених вище.
Також до закінчення судових дебатів представник Позивача заявив про свій намір протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати докази щодо судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.
Як Позивачем було зазначено вище, порядок обчислення гонорару, порядок його сплати визначаються в договорі про надання правової допомоги. Саме тому, як було зазначено вище, у Додатку до договору про правничу допомогу зазначений такий порядок оплати вартості послуг адвоката: «Оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється в наступному порядку: 100 % вартості послуги сплачується Замовником Адвокату протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції» (п. 4.1 Додатку), тобто строк оплати професійної правничої допомоги в повному обсязі ще не настав.
Позивач заявляє про те, що дану позицію підтримує Верховний Суд: відповідно до Постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року, у абз.3 п.6.5 якої зазначив: «Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу)». Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі 903/125/19.
Позивач звертає увагу Суду на те, що клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу Відповідачі не заявляли, в силу ч. 6 ст. 126 ГПК України.
Позивач звертає увагу Суду на те, що дану позицію підтримує Верховний Суд: відповідно до вищевказаної Постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 р. (абз. 14 п. 6.1 Постанови, абз. 19 п. 6.1).
Тобто, для того, щоб суд застосував своє право на зменшення витрат на професійну правничу допомогу, понесених Позивачем у даній справі, необхідна наявність всіх, без виключення, наступних умов:
- інша сторони у справі (Відповідач) має подати клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу;
- в даному клопотанні Відповідач має обґрунтувати свою позицію щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які поніс Позивач;
- Відповідач має надати докази на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. Жодна із вищевказаних умов Відповідачем не була виконана.
Саме тому, на підставі вказаних процесуальних норм та поданих Позивачем доказів:
1) договору про надання правової (правничої) допомоги № 5 від 25 січня 2021 р. з Додатком № 8 від 08 жовтня 2021 р. (доданий до позовної заяви); 2) акту здачі-приймання виконаних правових послуг від 10.12.2021 р. за договором про правничу допомогу, які підтверджують факт надання Позивачу адвокатом Білецькою Н.С. професійної правничої допомоги на загальну суму 25 000,00 грн. та містить перелік наданих послуг адвокатом (додається); 3) Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (доданий до позовної заяви); 4) Свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю Серія КС № 3422/10 від 11 жовтня 2021р. (копія) (додається), має бути достатньо для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу між сторонами у справі витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн., як витрат, що підлягають сплаті відповідною стороною (Позивачем у справі).
Ухвалою від 15.12.2021р., з урахуванням ухвали від 15.12.2021р. про виправлення описки, судове засідання для розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на правничу допомогу призначено на 24.12.2021р. о 10-30 год.
В судове засідання 24.12.2021р. представники сторін не прибули.
Неприбуття у судове засідання представників сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, враховуючи приписи ст.244 ГПК України.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
Суд зазначає, що за приписами ст.244 ГПК України Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Позивачем в позовній заяві зазначено, що орієнтовно витрати на правничу допомогу складають 25 000 грн.
Відповідно до статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Частиною 4 ст. 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Так, зокрема зі складеного та підписаного Акту здачі-приймання виконаних правових послуг за договором про правничу допомогу від 10.12.2021 р. (а.с.240), який підтверджує факт надання Позивачу адвокатом Білецькою Н.С. професійної правничої допомоги на суму 25 000,00 грн., вбачається наступний перелік наданих послуг (мовою оригіналу):
«Підготовка позовної заяви (правовий аналіз наданих клієнтом документів, пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання тексту позовної заяви.), подання позовної заяви. Участь у судовому розгляді справи І інстанції (правовий аналіз відзиву на позовну заяву, пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання тексту відповіді на відзив, подання інших заява процесуального характеру, прийняття участі у судових засіданнях в т.ч. в режимі відео конференції).».
Із вказаного Акту не вбачається скільки часу було витрачено, скільки затрачено годин всього та відповідно на кожну послугу адвокатом за вищевказаним переліком послуг, при цьому у договорі про надання правничої допомоги сторонами обумовлено розмір оплати за одну годину - 50% прожиткового мінімуму (Додаток №8 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 5 від 25.01.2021р. а.с.198).
Суд наголошує та акцентує увагу на тому, що адвокат просить стягнути означену суму з відповідача та оплатити юридичні послуги, які фактично не надавались і не могли бути надані у даній справі, оскільки справа розглядалась у спрощеному провадженні без виклику сторін.
При цьому, ухвала про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження від 19.10.2021р. не оскаржувалась, заперечення проти даного порядку розгляду від позивача до суду не надходили (попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та договір правничої допомоги - а.с.196 ,197).
Суд також вважає за необхідне конкретизувати, які саме послуги адвокатом фактично не надавались, всупереч наведеному в акті, у даній справі:
1) пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах не міститься у позовній заяві;
2) участі у судовому розгляді справи І інстанції судові засідання не проводились;
3) правовий аналіз відзиву на позовну заяву відзиву по даній справі не надходило;
4) пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах - не міститься у позовні заяві;
5) складання тексту відповіді на відзив не складалось, оскільки відзиву по даній справі не надходило;
6) прийняття участі у судових засіданнях, в т.ч. в режимі відео конференції - судові засідання не проводились.
Отже, оплатні послуги професійної правничої допомоги входять до складу витрат, пов`язаних із розглядом справи, та відшкодовуються на підставі рішення суду у разі, якщо сторона заявляє вимоги про відшкодування останніх. Відтак, оплатна правова допомога надається одним або декількома адвокатами на підставі договору про надання правової допомоги, умови якого передбачають розмір витрат, пов`язаних із розглядом справи, в тому числі розмір гонорару адвоката, порядок його обчислення, обсяг послуг, які будуть надані тощо.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, що врегульовано нормами матеріального (цивільного) права.
Щодо форми договору про надання правової допомоги, то, проаналізувавши статті 26, 27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, постановою від 06.11.2019 р. у справі №817/66/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: що надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі, зокрема лише на підставі довіреності, не допускається, окрім випадків, надання усних і письмових консультацій з подальшим записом про це в журналі.
Приписи ст. 632 ЦК України врегульовують поняття ціни в договорі. Така ціна встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається, виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Разом з цим, ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність надає визначення поняттю адвокатського гонорару. Таким чином, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Дійсно, суд не може втручатися у фінансові правовідносини адвоката і клієнта, проте суд зобов`язаний оцінити обсяг адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума фактично обґрунтованою.
У своєму рішенні від 06.03.2019 р. у справі № 922/1163/18 Верховний Суд зробив висновок, щодо розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, вказавши про те, що: Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Зважаючи на наведені судом висновки у рішенні від 06.03.2019 р., вбачається, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, а гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також проблемним питанням є неоднозначне застосування судами принципу співмірності розміру сплачених витрат із наданими адвокатом послугами.
Як передбачено Цивільним процесуальним кодексом, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Ст. 137 ЦПК України передбачає, що сторона, яка заявляє клопотання про зменшення вартості заявленої суми відшкодування, зобов`язана довести не співмірність витрат з наданими послугами. Дана норма є досить суперечливою, оскільки, з однієї сторони, вона слугує певним запобіжним заходом для відшкодування судом явно завищених у своїй вартості послуг. З іншої сторони, судова практика часто доводить той факт, що суди позбавляють адвокатів справедливої компенсації за надані послуги. Таким чином, задля запобігання виникненню перешкод реалізації в судовому процесі відшкодування витрат на правову допомогу, сторона, яка заявляє такі вимоги, вимушена самостійно доводити співмірність витрачених коштів із наданими послугами.
Оскільки критерій співмірності є досить оціночним, суд у конкретній справі надає оцінку такому критерію. Саме тому судова практика тлумачення поняття співмірності є різною.
Наприклад, ухвалою від 11.02.2019 р. №335/9780/15-ц Касаційний цивільний суд Верховного Суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Судова практика свідчить, що при вирішенні питання відшкодування витрат на правову допомогу, судами застосовується тлумачення критерію розумності, викладене у рішенні Європейського суду з прав людини Лавентс проти Латвії (п. 154) від 28 листопада 2002 р. У рішенні зазначено, що відшкодуванню підлягають лише такі витрати, які мають розумний розмір, а також підтверджуються необхідними документами понесення таких витрат.
На противагу наведеним позиціям Верховного Суду в цивільному судочинстві, який не завжди відшкодовує витрати на правничу допомогу, практика Верховного Суду у адміністративному судочинстві з цього питання є більш чіткою.
Для прикладу, постановою від 09 квітня 2019 р. у справі № 826/2689/15 Верховний Суд встановив підставою для відшкодування витрат у розмірі 30 000 грн: надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи.
У додатковій постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 р. у справі №826/841/17 суд застосував п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя №R (81) 7, який передбачає: що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Також, суд встановив: що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень із правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.
Загалом практика цивільного судочинства не дає однозначного тлумачення критеріям, закріпленим у законодавстві щодо питання відшкодування витрат на правову допомогу, незважаючи на наявні змістовні висновки щодо договорів про надання правової допомоги.
Насамперед слід зауважити, що процесуальний алгоритм доведення розміру витрат на професійну правову допомогу передбачає подання стороною судового процесу: попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат разом із першою заявою по суті спору відповідно до статей 134 ЦПК України та 124 ГПК України (нормами КАС України не встановлено обов`язку попереднього визначення розміру витрат); доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів або, за попередньою заявою, протягом 5 днів після ухвалення судового рішення (у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України, ч. 8 ст. 129 ГПК України, ч. 7 ст. 139 КАС України).
Як вбачається з вищевикладеного, процедура відшкодування витрат на правничу допомогу є ідентичною для цивільного і господарського судочинства, та дещо відрізняється для адміністративного. Водночас, процесуальні вимоги до доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу є тотожними для всіх видів судочинства. Зокрема, згідно з положеннями статей 137 ЦПК України, 126 ГПК України та 134 КАС України розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", розмір визначається виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (§80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (§95). Насамкінець варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи № 922/445/19.
Згідно з приписами пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Суд враховує, що реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Представником позивача надані докази, які тільки у частковій мірі відображають факт надання позивачу послуг з професійної правничої допомоги, зокрема судом фактично встановлено, що послуги надані адвокатом в частині підготовки позовної заяви (правовий аналіз наданих клієнтом документів, складання тексту позовної заяви), фактичного подання позовної заяви до суду, подання інших заяв процесуального характеру.
При цьому із наданих до суду представником позивача доказів не вбачається скільки часу було витрачено, скільки затрачено годин всього та відповідно на кожну послугу адвокатом за вищевказаним переліком послуг.
Натомість суду не надано доказів надання послуг адвокатом по: пошуку та аналізу актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах; участі у судовому розгляді справи І інстанції; правовому аналізу відзиву на позовну заяву; пошуку та аналізу законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах; складанню тексту відповіді на відзив; прийнятті участі у судових засіданнях, в т.ч. в режимі відео конференції.
Дослідивши заявлені вимоги та подані докази, суд частково з ними погоджується та враховуючи всі вищенаведені норми та встановлені судом обставини, дійшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 2000,00 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат позивачу саме в зазначеному розмірі.
При цьому суд враховує, що з тексту позовної заяви, складеної та підписаної адвокатом Білецькою Н.С. не вбачається жодних посилань на будь-яку судову практику (правові позиції ) з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах.
А така послуга як " участь у судовому розгляді справи в 1 інстанції, правовий аналіз відзиву , (який не подавався відповідачем), складання тексту відповіді на відзив, прийняття участі у судових засіданнях, у тому числі в режимі відеоконференції" взагалі можна оцінювати як приписку, такі послуги адвокатом під час розгляду даної справи не надавались.
На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 126, 129, 244 ГПК України, суд
1. Заяву Позивача ТОВ «СПЕКТР-АГРО» подану 14.12.2021р. (вхідний № 3775/21) через систему Електронний суд про ухвалення додаткового рішення по справі №923/1361/21, задовольнити частково.
3. В іншій частині заявлених вимог відмовити.
4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Повний текст додаткового рішення виготовлено 06.01.2022.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Г. Пінтеліна