ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4167/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Ефект", м.Луцьк
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроарт ЛТД", м.Харків
про стягнення 71 135,06грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Ефект" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроарт ЛТД" (надалі - відповідач) про стягнення 71135,06грн., з яких: 70000,00грн. боргу, 1135,06грн. пені.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, який було оплачено позивачем шляхом внесення суми попередньої оплати, за умовами договору поставки №11/08/21 від 11.08.2021.

Ухвалою від 23.10.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною 1 статті 251 ГПК України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Оскільки копія ухвали про відкриття провадження у даній справі була отримана відповідачем 27.10.2021, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідач мав право подати відзив не пізніше 11.11.2021. Проте він своє право на подання відзиву не реалізував.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

11 серпня 2021 року між відповідачем, як продавцем, та позивачем, як покупцем, укладено договір поставки №11/08/21 (надалі - Договір), за умовами якого продавець зобов`язався поставити (передати у власність) покупцеві товар, вільний від прав та претензій третіх осіб, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар в кількості та за ціною, визначеною цим договором.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що ціна за одиницю товару, що постачається продавцем, зазначається у рахунку-фактурі, що є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до пункту 2.4 Договору оплата за товар здійснюється шляхом передоплати в розмірі 100% за кожну партію товару, що замовляється покупцем, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання покупцем рахунка-фактури. Оплата повинна бути переказана покупцем на поточний рахунок продавця.

На виконання вищевказаних умов Договору позивач згідно рахунку відповідача за №355 від 12.08.2021 здійснив попередню оплату товару в розмірі 70000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №2579 від 16.08.2021.

Згідно з пунктом 3.2 Договору відвантаження кожної наступної партії товару повинно виконуватися продавцем згідно письмового замовлення покупця протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів з дня отримання передоплати.

Отже, відповідач був зобов`язаний поставити товар, який було оплачено позивачем, не пізніше 06.09.2021, проте свій обов`язок не виконав.

30 вересня 2021 року позивач направив відповідачу претензію №59 від 30.09.2021, в якій посилаючись на порушення строку поставки товару запропонував повернути отриману суму попередньої оплати та нараховану пеню за прострочення поставки товару протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії.

Дана претензія була отримана відповідачем 06.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак залишена ним без реагування. До даного часу сума попередньої оплати відповідачем позивачу не повернута.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 70000,00грн. боргу та 1135,06грн. пені.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що позивач здійснив попередню оплату товару за Договором на суму 70000,00грн., однак відповідач не здійснив поставку оплаченого товару та не повернув суму передоплати на вимогу позивача.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач не надав доказів поставки товару, який був оплачений позивачем, або доказів повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до часини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові відомості, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують правомірність вимог позивача.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення 70000,00грн. боргу (попередньої оплати) законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що за порушення строків поставки товару, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент неналежного виконання зобов`язань, від вартості несвоєчасно поставленого товару, за кожний наступний день прострочення.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач здійснив нарахування відповідачу 1135,06грн. пені за період з 07.09.2021 по 13.10.2021.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені, суд зазначає наступне.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 904/4899/18.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, з наступного дня після отримання відповідачем вимоги про повернення попередньої оплати, його обов`язок щодо поставки товару за Договором фактично замінюється новим зобов`язанням щодо здійснення перерахування грошових коштів позивачу.

У зв`язку з цим, день отримання вимоги позивача про повернення попередньої оплати слід вважати останнім днем допущеного відповідачем прострочення поставки товару, а тому позивач вправі здійснювати нарахування пені за невиконання обов`язку щодо поставки товару саме по цю дату.

У даному випадку прострочення поставки товару, яке допустив відповідач, тривало з 07.09.2021 по 06.10.2021. За розрахунком суду сума пені, що підлягає стягненню за цей період, становить 972,33грн.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню - в розмірі 972,33грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроарт ЛТД" (61052, м.Харків, вул.Маліновського, буд.3, офіс 25, код 41799617) на користь Приватного підприємства "Ефект" (43026, м.Луцьк, вул.Кравчука, буд.17, код 30887436) 70000,00грн. боргу, 972,33грн. пені, 2264,81грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "22" грудня 2021 р.

Суддя М.В. Калантай