ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3123/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом: Державного багатопрофільного підприємства «Урожай» (65044, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 10, ) до Фізичної особи-підприємця Тануркової Ірини Павлівни ( АДРЕСА_1 )

про визнання недійсним Договору аутсорсингу з відшкодування витрат на утримання нерухомого майна, що належить до державної власності, та комунальних послуг від 03.08.2020 № 10

Представники:

від позивача - Михайленко М.М. (ордер від 06.12.2021 серія ОД № 640055);

від відповідача - Тануркова І.П. (особисто).

Суть спору:

Державне багатопрофільне підприємство «Урожай» (далі - Позивач, ДБП «Урожай») звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Тануркової Ірини Павлівни (далі - Відповідач, ФОП Тануркова І.П.) про визнання недійсним Договору аутсорсингу з відшкодування витрат на утримання нерухомого майна, що належить до державної власності, та комунальних послуг від 03.08.2020 № 10 з додатками № 1, № 2, № 2/1 укладених між Позивачем та Відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.11.2021.

Підготовче засідання відкладалось протокольними ухвалами від 22.11.2021 на 08.12.2021, від 08.12.2021 на 20.12.2021.

Представник позивача у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 167, 203, 215, 235, 236 Цивільного кодексу України, статтю 73, частини першу, другу статті 74, частину першу статті 136 Господарського кодексу України, статтю 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21.09.2006 № 185-V, статті 4, 9, 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX, пункт 14 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, обґрунтовані тим, що оспорюваний Договір аутсорсингу від 03.08.2020 є удаваним правочином, який сторони уклали для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, а саме, передання у користування (оренду) нерухомого майна, яке належить державі, без дотримання відповідного порядку встановленого законом.

Також, Позивач, зазначає, що оспорюваний Договір аутсорсингу від 03.08.2020 є змішаним, і у пункті 1.3 містить ознаки договору про надання послуг, оскільки передбачає проведення фінансових розрахунків за надання послуг. Однак, спірний договір не містить жодних інших умов, як того вимагає стаття 180 Господарського кодексу України та частина перша статті 901 Цивільного кодексу України. З огляду на це, та відсутність будь-яких дій з боку сторін договору щодо виконання його умов, на думку Позивача, свідчить про те, що його сторони всупереч норм частини п`ятої статті 203 Цивільного кодексу України не мали наміру на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Окрім того, Позивач вказує на те, що у пунктах 1.1, 1.2 Договір аутсорсингу від 03.08.2020 містить ознаки й договору про спільну діяльність, а відтак, його сторони повинні були керуватися нормами статей 1130, 1131 Цивільного кодексу України. Проте, спірний договір не містить умов щодо об`єднання вкладів, визначення їх обсягу, виду та грошової оцінки, переліку майна, що залучається для такої діяльності, його правовий статус, а також щодо розподілу отриманого прибутку від спільної діяльності та інших умов, які є обов`язковими для такого виду правочину. Тобто, цей договір є неукладеним відповідно до норм частини першої статті 638 Цивільного кодексу України.

Також, Позивач звертає увагу на те, що не було здійснено реєстрацію спірного договору у податкових органах, на обліку яких повинні перебувати договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб.

Відповідач - ФОП Тануркова І.П. у підготовчому засіданні визнала позов повністю. У відзиві на позовну заяву від 08.12.2021 (вхід. від 08.12.2021 № 33178/21) Відповідач визнала позовні вимоги, не заперечувала проти задоволення позову та просила застосувати приписи статті 130 Господарського процесуального кодексу України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також Відповідач зазначила, що підтверджує, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

03.08.2020 між Фізичною особою-підприємцем Танурковою Іриною Павлівною (Сторона1) та Державним багатопрофільним підприємством «Урожай» (Сторона 2) укладено Договір аутсорсингу з відшкодування витрат на утримання нерухомого майна, що належить до державної власності, та комунальних послуг № 10 (далі - Договір аутсорсингу від 03.08.2020). /а.с. 88-96/.

Відповідно до пункту 1.1, 1.2 Договору аутсорсингу від 03.08.2020 для підвищення ефективності роботи компаній за рахунок передачі (організації, Стороні по договору) не тільки деяких функцій, але і бізнес-процесів з метою оптимізації всіх видів ресурсів і концентрації зусиль на основному виді діяльності, сторони уклали цей Договір про господарську діяльність, без створення юридичної особи, з метою ведення господарської діяльності у м. Одеса, та зобов`язуються погоджено робити необхідні фактичні юридичні дії. Перелік переданих функцій та бізнес-процесів (надалі Перелік функцій) викладено Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору. Сторони договору зобов`язуються прийняти на себе обов`язки робити необхідні дії. інтересах Сторони - партнера по договору, переданні по цьому договору непрофільні функції, згідно Переліку функцій, для досягнення поставленої мети протягом року (або, за згодою Сторін, на більший чи менший термін).

У пункті 1.3 Договору аутсорсингу від 03.08.2020 передбачено, що за надання таких послуг по цьому Договору Сторони - проводять фінансові розрахунки по винагороді за виконаний об`єм робіт в розмірі, в порядку і строки, які обумовлені в Додатках до цього Договору.

Пунктом 3.1.1 Договору аутсорсингу від 03.08.2020 передбачено, що сторони договору мають право рівною мірою, незалежно від внеску брати участь у керуванні справами для досягнення мети.

Пунктом 7.1 Договору аутсорсингу від 03.08.2020 передбачено, що він укладений на строк один рік, після закінчення якого діяльність припиняється з розподілом доходів і витрат пропорційно вкладу. Дострокове припинення договору можливе тільки на підставі чинного законодавства України.

Також, між сторонами 03.08.2020 було складено та підписано Додаток № 1 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020. Згідно із пунктом 1.1 цього додатку Сторона1 (Відповідач) прийняла на себе зобов`язання з метою ведення господарської діяльності з продажу посуду, і також ведення іншої діяльності, яка не суперечить чинному законодавству.

Згідно із пунктом 1.2 Додатку № 1 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 Сторона1 (ФОП Тануркова І.П.) делегує Стороні2 (ДБП «Урожай») функції: 1.2.1. По утриманню приміщень в належному стані де знаходяться виробничі потужності; 1.2.2. Забезпечення безперебійного постачання електроенергії; 1.2.3. Забезпечення безперебійного постачання водо забезпечення та водовідведення в приміщення, що використовуються для ведення господарської діяльності, а також забезпечення функціювання цих систем в належному стані; 1.2.4. Вивіз відходів виробництва; 1.2.5. Організація та здійснення охорони; 1.2.6. Участь в логістиці бізнес процесів; 1.2.7. Надання додаткового обладнання.

Відповідно до пункту 1.3 Додатку № 1 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 Сторона2 (ДБП «Урожай») прийняла на себе зобов`язання: 1.3.1. По утриманню приміщень в належному стані де знаходяться потужності; 1.3.2. Забезпечення безперебійного постачання електроенергії; 1.3.3. Забезпечення безперебійного постачання водо забезпечення та водовідведення в приміщення, що використовуються для ведення господарської діяльності, а також забезпечення функціювання цих систем в належному стані; 1.3.4. Вивіз відходів виробництва; 1.3.5.Організація та здійснення охорони; 1.3.6. Участь в логістиці бізнес процесів; 1.3.7. Надання додаткового обладнання.

Окрім того, 03.08.2020 між сторонами було складено та підписано Додаток № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020.

Згідно із пунктами 1.1, 1.2, 1.3 Додатку № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 Сторона 2 (ДБП «Урожай») передає, а Сторона 1 (ФОП Тануркова І.П.) приймає в строкове користування державне нерухоме Приміщення: (далі - Приміщення), заданими Єдиного реєстру об`єктів державної власності площею 52,1 кв. м, розміщене за адресою: м. Одеса, Площа Старосінна, 1, Інв. № 1002 літ. Б. 1 поверх «Приміщення тре поверхової будівлі цеху очісткі» (Додаток 2/1), на 1 поверсі будівлі, що перебуває на балансе ДБП «Урожай» (далі - Балансоутримувач). Приміщення передаються в користування з метою ведення господарської діяльності зобов`язання по продажу посуду, і також ведення іншої діяльності, яка не суперечить чинному законодавству. Стан Приміщення на момент укладення додатку № 2 к Договору, визначається в акті приймання - передавання за узгодженням Балансоутримувача.

Пунктами 2.1, 2.2 Додатку № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 передбачено, що Сторони 1 вступає у строкове користування приміщенням у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього додатку № 2 к Договору та акту приймання - передавання приміщення. Передача приміщення в користування не тягне за собою виникнення в Стороні 1 права власності на це Приміщення. Власником Приміщення залишається держава, а Сторона 1 користується ним протягом строку у Договорі.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Додатку № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 плата за користування визначається на підставі калькуляції. Нарахування ПДВ на суму плати не здійснюється. Розмір плати переглядається на вимогу однієї із Сторін у разі зміни калькуляції, істотної зміни стану об`єкта користування з незалежних від Сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Перерахування плати здійснюються Стороною 1 самостійно до 10 числа місяця, наступного за звітним періодом.

Пунктом 3.7 Додатку № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 передбачено, що перерахування плати за електричну енергію Сторона 1 здійснює у формі попередньої оплати у розмірі вартості обсягу споживання електричної енергії за місяць. Перерахування плати згідно договору аутсорсингу Сторона 1 здійснює у формі попередньої оплати усереднено розмірі вартості за місяць з відшкодуванням витрат на утримання нерухомого майна, що належить до державної власності.

Пунктом 3.8 Додатку № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 передбачено, що у разі припинення (розірвання) додатку № 2 до Договору користування Сторона 1 сплачує плату до дня повернення Приміщення за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Додатку до Договору користування не звільняє Сторону1 від обов`язку сплатити заборгованість, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції.

Згідно із пунктами 5.1, 5.2, 5.3 Додатку № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 Сторона1 (ФОП Тануркова І.П.) зобов`язана: використовувати Приміщення відповідно до його призначення та умов цього додатку №2 до Договору; своєчасно й у повному обсязі сплачувати плату та Стороні 2 (у платіжних дорученнях, які оформлює Сторона 1, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає Сторона 2 листом при укладенні додатку № 2 до Договору); забезпечувати збереження Приміщення, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати Приміщення в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати Приміщення в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в користування, з врахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки.

У пункті 5.6 Додатку № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 перебачено обв`язок Сторони1 (ФОП Тануркової І.П.) своєчасно здійснювати за власний рахунок поточний ремонт Приміщення. Ця умова додатку №2 до Договору не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень Приміщення і не тягне за собою зобов`язання Сторону 2 щодо компенсації вартості поліпшень.

Відповідно до пунктів 5.9, 5.10 Додатку № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 ФОП Тануркова І.П. зобов`язалась здійснювати витрати, пов`язані з утриманням Приміщення. Протягом 15 робочих днів після підписання цього додатку № 2 до Договору укласти з Стороною 2 додатки до Договору про відшкодування витрат на утримання Приміщення та надання комунальних послуг. А також нести відповідальність за дотримання правил експлуатації інженерних мереж, пожежної безпеки і санітарії в приміщеннях згідно із законодавством.

У пунктах 7.1, 7.2 Додатку № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 ДБП «Урожай» зобов`язалось передати ФОП Танурковій І.П. в користування Приміщення згідно із цим додатком № 2 до договору за актом приймання-передавання приміщення, який підписується одночасно з цим Додатком № 2 до Договору. А також, не вчиняти дій, які б перешкоджали Стороні1 користуватися Приміщеннями на умовах Додатку № 2 до Договору.

Пунктом 10.1 Додатку № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 передбачено, що він укладений строком на один рік, та діє з 03.08.2020 до 03.08.2021 включно.

Також, сторонами складено та підписано Додаток № 2/1 до Додатку № 2 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020, в якому визначено приміщення загальною площею 30,5 кв.м надане в користування ФОП Танурковій І.П. розташоване за адресою: м. Одеса, Площа Старосінна, 1.

Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 235 Цивільного кодексу України передбачено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Наведені вище умови Договору аутсорсингу від 03.08.2020 і Додатків № 1, № 2, № 2/1 до нього, дозволяють дійти висновку про те, що він містить ознаки договорів про спільну діяльність, про надання послуг та про оренду нерухомого майна, що належить до державної форми власності.

Статтею 1130 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Відповідно до статті 1131 Цивільного кодексу України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Суд погоджується з доводом Позивача про те, що Договір аутсорсингу від 03.08.2020 є неукладеним як договір про спільну діяльність, оскільки він не містить усіх істотних умов, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Зокрема, цей договір не містить умов щодо об`єднання вкладів, визначення їх обсягу, виду та грошової оцінки, переліку майна, що залучається для такої діяльності, його правовий статус, а також щодо координації спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій, а саме, розподілу отриманого прибутку від спільної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на наведений вище зміст Додатку № 1 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 щодо делегування Стороною 1 (Відповідачем) непрофільних функцій Стороні2 (Позивачу), суд дійшов висновку про відсутність домовленості сторін про надання Позивачем певних послуг за обумовленою ціною. А відтак, Договір аутсорсингу від 03.08.2020 є неукладеним й як договір про надання послуг внаслідок відсутності усіх суттєвих умов, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Наведені вище умови Додатків № 2 і № 2/1 до Договору аутсорсингу від 03.08.2020 дозволяють дійти висновку про те, що його сторонами насправді вчинено правочин щодо найму (оренди) нерухомого майна, що належить до державної власності.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX, який діяв на момент укладення спірного договору, оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Частиною п`ятою статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX, встановлено, що оренда здійснюється на основі таких принципів: законності; відкритості та прозорості; рівності та змагальності; державного регулювання та контролю; врахування особливостей об`єктів державної та комунальної форм власності; захисту економічної конкуренції; створення сприятливих умов для залучення інвестицій; повного, своєчасного, достовірного інформування про об`єкти оренди та порядок передачі їх в оренду; забезпечення конкурентних умов оренди та інших видів договорів.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX, етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає: прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС (електронної торгової системи); прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків; опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС; розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX, встановлено, що Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією. Особливості передачі в оренду комунального майна, передбачені цим Законом, додатково можуть визначатися рішенням представницьких органів місцевого самоврядування з урахуванням вимог і обмежень, передбачених цим Законом і Порядком передачі майна в оренду.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оренди державного та комунального майна» від 03.06.2020 № 483.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження дотримання сторонами Договору аутсорсингу від 03.08.2020 норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX та положень Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, зокрема щодо етапності передачі в оренду державного та комунального майна, а саме: прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС (електронної торгової системи); прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків; опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС; розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди.

Сторони не заперечують обставини недотримання ними наведених вимог законодавства щодо укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

Отже, зміст Договору аутсорсингу від 03.08.2020, який передбачає передання в користування (оренду) нерухомого майна, що належить до державної власності, з порушенням законодавчо встановленої процедури, суперечить нормам Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX. А відтак, наявні підстави для визнання цього правочину недійсними відповідно до норм частини першої статті 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно із частиною першою та пунктом 1 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, третьою статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У позовній заяві зазначено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат Позивача, які він поніс та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 08.07.2021 між Державним багатопрофільним підприємством «Урожай» та Адвокатським об`єднанням "ТДС ГРУП" укладено Договір про надання правової допомоги № 170.

Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги від 08.07.2021 № 170 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно із Попереднім розрахунком (Детальний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс) до Договору № 170 про надання правової допомоги від 08.07.2021 сума наданих адвокатських послуг складає 5 000,00 грн., а саме:

1 500,00 грн. - підготовка позовної заяви;

1 000,00 грн. - збір доказів;

500,00 грн. - пошук судової практики;

1 500,00 грн. - участь у судових засіданнях біля 5;

500,00 грн. - підготовка відповіді на відзив на позовну заяву.

Судом встановлено, що фактичні витрати Позивача на професійну правничу допомогу складають 3 600,00 грн., а саме: (5000,00 - 500,00 (не було підготовки відповіді на відзив) - 900,00 (3 судових засідань не відбулося) = 3 600,00).

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Згідно із частиною дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник зокрема й в наслідок дій самого Позивача, який уклав спірний договір без дотримання законодавчо встановленої процедури, суд дійшов висновку про покладення на ДБП «Урожай» понесених ним витрат на правову допомогу в розмірі 1800,00 грн.

Отже підлягають відшкодуванню та стягненню з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 800,00 грн.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також суд враховує, що відповідно до частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись, частиною першою статті 11, частиною першою статті 202, частиною першою статті 203, частиною першою статті 215, статтями 235, 628, частиною першою статті 638, частиною першою статті 901, частиною першою статті 903, статтями 1130, 1131 Цивільного кодексу України, пунктом 10 частини першої статті 1, частиною п`ятою статті 2, частинами першою, другою статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX, Порядком передачі в оренду державного та комунального майна затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оренди державного та комунального майна» від 03.06.2020 № 483, статтями 73, 74, 75, 76-80, 86, 123, 124, 129, 130, 221, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним Договір аутсорсингу від 03.08.2020 № 10 з відшкодуванням витрат на утримання нерухомого майна, що належить до державної власності, та комунальних послуг з додатками № 1, № 2, № 2/1 укладеними між ФОП Танурковою Іриною Павлівною та Державним багатопрофільним підприємством "Урожай".

3. Стягнути Фізичної особи-підприємця Тануркової Ірини Павлівни ( АДРЕСА_1 ) на користь Державного багатопрофільного підприємства "Урожай" (65044, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 10, ) витрати на сплату судового збору в розмірі 1 135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 коп.) та витрат на правову допомогу в розмірі 1 800,00 грн. (одна тисяча вісімсот гривень 00 коп.).

4. Повернути з Державного бюджету України на користь Державного багатопрофільного підприємства "Урожай" (65044, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 10, ) 1 135,00 грн. судового збору сплаченого за платіжним дорученням від 12.10.2021 № 253 на суму 2 270,00 грн.

5. Покласти на позивача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 1 800,00 грн.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 30 грудня 2021 р.

Суддя Ю.А. Шаратов