ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" грудня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/1051/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М., розглянувши заяву без номеру від 22.12.2021 (вх. №02.31-02/9312/12 від 22.12.2021)

Позивача: ОСОБА_1 , м. Ужгород

про забезпечення позову

у справі за позовом: ОСОБА_1 , м. Ужгород

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбіон-Уж», м. Ужгород

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 3% річних та втрат від інфляції

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , м. Ужгород, звернулася 22.12.2021 до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбіон-Уж», м. Ужгород, про:

- зобов`язання виконати рішення, прийняте на зборах учасників спільного українсько-російсько-англійського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбіон», оформленого протоколом №4 від 16.04.2002 року в частині оплати вартості частки уставного фонду Товариства позивачу як спадкоємцю всіх прав та обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- стягнення 3% річних та втрат від інфляції за весь період прострочення оплати вартості частки.

В обґрунтування позову вказує, що її померлі батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були учасниками спільного українсько-російсько-англійського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбіон» та рішенням загальних зборів учасників даного Товариства, оформленим протоколом №4 від 16.04.2002 року їх виключено зі складу учасників, проте не проведено у встановлений строк оплату вартості часток виключених учасників.

З огляду на ту обставину, що позивачка є спадкоємицею всіх прав та обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в тому числі права вимагати виплати належної виключеним учасникам частки статутного фонду відповідача, яка мала місце станом на час їх виключення зі складу учасників Товариства, тобто станом на 16.04.2002 року, просить суд зобов`язати ТОВ «Альбіон-Уж», як правонаступника спільного українсько-російсько-англійського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбіон», виконати рішення загальних зборів останнього, оформлене протоколом №4 від 16.04.2002 року в частині оплати вартості частки статутного фонду Товариства та стягнути з відповідача 3% річних та втрати від інфляції за весь період прострочення оплати вартості частки.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2021 головуючим суддею для розгляду справи №907/1051/21 визначено суддю Лучка Р.М.

Одночасно з поданням позову позивачка звернулася до господарського суду із заявою без номеру від 22.12.2021 про забезпечення позову шляхом заборони:

- державним реєстраторам (нотаріусам) речових прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін (площі, частки, власника, обтяження тощо) стосовно будь-якого нерухомого майна (у тому числі земельних ділянок), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Альбіон - Уж» та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі зміни на підставі рішень загальних зборів учасників ТОВ «Альбіон Уж», учасників ТОВ «Альбіон - Уж», директора ТОВ «Альбіон - Уж», які прямо стосуються нерухомого майна ТОВ «Альбіон - Уж»;

- державним реєстраторам (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються зміни розміру статутного капіталу, зміни складу учасників (засновників) ТОВ «Альбіон Уж», зміни керівника (директора) ТОВ «Альбіон-Уж», підписантів ТОВ «Альбіон - Уж», змін до Статуту ТОВ «Альбіон - Уж», які не пов`язані із змінами відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, проте впливають на предмет спору (зміна компетенції загальних зборів учасників Товариства та виконавчого органу Товариства, зміна порядку виходу учасників із Товариства).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачка зазначає, що вона неодноразово зверталася до ТОВ «Альбіон-Уж» з приводу виконання рішення загальних зборів, оформленого протоколом №4 від 16.04.2002 року, однак жодної відповіді їй надано не було.

Вказує, що рухоме та нерухоме майно відповідача також належить позивачці, позаяк після виключення її батьків з Товариства їхня частка виплачена не була, а дії відповідача щодо ненадання відповіді на адвокатські запити представників позивача та тривалим невиконанням рішення загальних зборів, оформленого протоколом №4 від 16.04.2002 року свідчать про небажання ТОВ «Альбіон-Уж» виконувати зазначене рішення загальних зборів.

Посилаючись на викладене, вказує, що існує реальна загроза того, що відповідач може прийняти подальші рішення та будуть проведені реєстраційні дії щодо Товариства, в тому числі, про внесення змін до установчих документів товариства, реєстрацію припинення діяльності товариства, внесення інших змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток учасників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені товариства, зміну органів управління товариства, відчуження нерухомого та рухомого майна, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі, а захист прав та інтересів позивача стане неможливим.

Зазначає також, що заходи забезпечення позову не будуть мати наслідком припинення або обмеження господарської діяльності Товариства і не призведуть до погіршення стану належного товариству майна чи зниження його вартості, а застосовуються, як гарантія задоволення законних вимог позивача та захисту його корпоративних прав у разі задоволення позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2021 заяву позивача про забезпечення позову передано для розгляду головуючому судді в справі №907/1051/21 Лучку Р.М.

Згідно з ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У даному випадку суд не вбачає необхідності здійснення виклику учасників справи для з`ясування додаткових обставин, з огляду на вказані заявником підстави та спосіб забезпечення позову, а також зважаючи на процесуально стислі строки розгляду заяви.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення на цій стадії судового процесу, виходячи з такого.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначено у статті 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що:

- позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункти 4, 10 частини 1);

- не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, зокрема, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору (пункт 4 частини 5);

- заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (частина 10).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, з урахуванням приписів статей 136, 137 ГПК України, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України). Співмірність, зокрема передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №910/17014/20 та від 28.07.2021 у справі №910/3704/21).

При використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначити обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами (пункт 8.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Предметом позову у даній справі є, зобов`язання відповідача виконати рішення, прийняте на зборах учасників в частині оплати вартості частки статутного фонду ТОВ «Альбіон-Уж» спадкоємиці виключених учасників, якою вони володіли станом на 16.04.2002 року та стягнення 3% річних та втрат від інфляції за весь період прострочення оплати вартості частки.

Таким чином, з огляду на обставини справи, суд враховує, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на подальшу неможливість захисту порушеного права позивача.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про господарські товариства» (тут і надалі в редакції станом на час виключення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі складу учасників спільного українсько-російсько-англійського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбіон» - 16.04.2002 року) виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Таким чином, на законодавчому рівні встановлено право вибулих учасників товариства отримати виплату вартості частини майна товариства, пропорційній їх частці в статутному фонді та належної їм частки прибутку Товариства на момент їх виходу зі складу учасників, тобто з врахуванням обставин даної справи станом на 16.04.2002 року.

Тому забезпечення позову, який направлений на відновлення порушеного корпоративного права, шляхом заборони державним реєстраторам (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи в 2021 році не пов`язані з предметом позову та є відверто неспівмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, заявником не долучено жодних доказів, які б свідчили про вчинення певних дій чи про наявність наміру відповідача здійснити будь-які реєстраційні дії з належним Товариству нерухомим майном, в тому числі щодо державної реєстрації змін (площі, частки, власника, обтяження тощо) стосовно будь-якого нерухомого майна (у тому числі земельних ділянок), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Альбіон-Уж», що виключає в даному випадку можливість вжиття такого виду забезпечення позову як заборону державним реєстраторам (нотаріусам) речових прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію стосовно будь-якого нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Альбіон - Уж» та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Заявницею не надано доказів які б підтверджували твердження, що відповідачем можуть бути вчинені дії/прийняті рішення, пов`язані з відчуженням нерухомого та рухомого майна, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі, а захист прав та інтересів позивача стане неможливим.

В той же час, ненадання відповідачем відповідей на адвокатські запити та тривале невиконання рішення зборів учасників в частині виплати вартості часток виключених учасників не може слугувати обґрунтуванням підстав необхідності вжиття заходів забезпечення позову згідно з ст. 136 ГПК України, а самі пропоновані позивачкою заходи забезпечення позову не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з обраним позивачем способом захисту, яким визначено, зокрема, зобов`язання відповідача виконати рішення зборів учасників №4 від 16.04.2002 року.

Також, суд зазначає, що з огляду на зміст порушеного права, за захистом якого позивачка звернулася до суду, визначений предмет позову, - вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам приймати визначені позивачем в заяві про забезпечення позову рішення не узгоджується з приписами пункту 4 частини 5 та частини 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі дії прямо не стосуються предмета спору про зобов`язання виконати рішення, прийняте на зборах учасників спільного українсько-російсько-англійського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбіон», оформленого протоколом №4 від 16.04.2002 року в частині оплати вартості часток виключених учасників.

Висновки господарського суду за результатами розгляду заяви про забезпечення позову.

В силу положень частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення конкретного позову, та на які така сторона посилається.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що існують дійсні обставини, які вказують на реально існуючу загрозу у поновленні чи утрудненні в поновленні законних прав та інтересів за захистом яких позивачка звернулася до суду, а доводи ОСОБА_1 ґрунтуються на припущеннях наявності фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, про застосування яких просить позивачка в контексті спірних правовідносин, котрі не підтверджено документально.

Крім того, встановлено, що обрані позивачем способи забезпечення позову не відповідають визначеним ст. 137 ГПК України способам, оскільки прямо не стосуються предмета спору, порушуватимуть права інших учасників ТОВ «Альбіон-Уж» та по суті становитимуть грубе втручання в господарську діяльність Товариства, що є явно неспівмірним заявленим позивачем позовних вимогам та обраному ОСОБА_1 способу судового захисту.

За таких обставин, слід дійти висновку, що оскільки подана заява про забезпечення позову не містить достатньо обґрунтованих мотивів та посилань на докази; не містить належних доказів, на підставі яких суд може дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності, адекватності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб, тому на даній стадії судового процесу суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову, з огляду на заявлений предмет позову та норми ст.137 ГПК України.

Частиною 6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись 2, 4, 5, 7, 13, 14, 15, 74, 86, 136-140, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 22.12.2021 про забезпечення позову шляхом заборони:

- державним реєстраторам (нотаріусам) речових прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін (площі, частки, власника, обтяження тощо) стосовно будь-якого нерухомого майна (у тому числі земельних ділянок), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Альбіон - Уж» та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі зміни на підставі рішень загальних зборів учасників ТОВ «Альбіон Уж», учасників ТОВ «Альбіон - Уж», директора ТОВ «Альбіон - Уж», які прямо стосуються нерухомого майна ТОВ «Альбіон - Уж»;

- державним реєстраторам (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються зміни розміру статутного капіталу, зміни складу учасників (засновників) ТОВ «Альбіон Уж», зміни керівника (директора) ТОВ «Альбіон-Уж», підписантів ТОВ «Альбіон - Уж», змін до Статуту ТОВ «Альбіон - Уж», які не пов`язані із змінами відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, проте впливають на предмет спору (зміна компетенції загальних зборів учасників Товариства та виконавчого органу Товариства, зміна порядку виходу учасників із Товариства).

Копію ухвали надіслати учасникам справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 24.12.2021.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Р.М. Лучко