ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. м. Київ Справа№ 910/8111/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 (повний текст рішення складено 27.08.2021)

у справі №910/8111/21 (суддя Васильченко Т.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 102 977,75 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (далі по тексту позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення вартості недостачі вантажу у розмірі 102 977,75 грн та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час перевезення відповідачем вантажу за залізничними накладними №52432861 від 02.01.2021 №52435534 від 02.01.2021, №52507373 (№52511508, №46809208 досильні) від 08.01.2021, №52499449 (№46780193 досильна) від 07.01.2021 було виявлено недостачу кам`яного вугілля у вагонах №№ 58916750, 53744983, 56872328, 56834799, 53519948, 55161632, 53547634, 53501771, 53546339, 53187233, 61605457, 60358447, 53170049, 56955560, 61078010, про що складено комерційні акти: №450003/6/39, №450003/7/40 від 09.01.2021, №388103/12, №388103/14, №388103/16, №388103/15, №388103/17 та №388103/13 від 05.01.2021.

В процесі розгляду справи у суді першої інстанції Регіональною філією «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» заявлено клопотання про витребування від Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» із всіма додатками належним чином засвідчену копію Договору від 27.01.2016 №1-1-2016/006, а також платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за накладними №52435534, №52432861, №52511508, №52499449.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8111/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 102977,75 грн задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» вартість втраченого вантажу у розмірі 102 977,75 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Водночас суд першої інстанції у своєму рішенні від 27.08.2021 відмовив у задоволенні клопотання Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про витребування доказів, оскільки витребуванні документи не є необхідними для правильного вирішення даного спору.

Ухвалюючи рішення у справі №910/8111/21 суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при перевезенні за залізничними накладними №52432861 від 02.01.2021 №52435534 від 02.01.2021, №52507373 (№52511508, №46809208 досильні) від 08.01.2021, №52499449 (№46780193 досильна) від 07.01.2021 було виявлено недостачу кам`яного вугілля у вагонах №№ 58916750, 53744983, 56872328, 56834799, 53519948, 55161632, 53547634, 53501771, 53546339, 53187233, 61605457, 60358447, 53170049, 56955560, 61078010, про що складено комерційні акти: №450003/6/39, №450003/7/40 від 09.01.2021, №388103/12, №388103/14, №388103/16, №388103/15, №388103/17 та №388103/13 від 05.01.2021, які за своєю формою та змістом відповідають формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855. Суд першої інстанції, при ухваленні рішення, здійснив перевірку наданого позивачем розрахунку вартості втраченого вантажу та встановив, що сума збитків, заподіяних позивачу внаслідок втрати частини вантажу з вини перевізника, з урахуванням норми природних втрат, становить 102 977,75 грн.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» (далі по тексту апелянт) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції в порядку п. 6 ч. 1 ст. 267 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту ГПК) витребувати від Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» із всіма додатками належним чином засвідчену копію Договору від 27.01.2016 №1-1-2016/006, а також платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджує кількість та вартість відправленого вантажу за накладними №52435534, №52432861, №52511508, №52499449. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8111/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Також апелянт просив розгляд цієї апеляційної скарги здійснювати із повідомленням та викликом сторін.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які підтверджують вартість вантажу, що перевозився за залізничними накладними №№52435534, 52432861, 52511508, 52499449, зокрема в матеріалах справи відсутній договір від 27.01.2016 №1-1-2016/006. Позивачем не доведені збитки через відсутність доказів реальної вартості вантажу, відсутні докази сплати за вантаж, який перевозився за залізничними накладними №№52435534, 52432861, 52511508, 52499449. При цьому, як вказує апелянт, суд першої інстанції залишив поза увагою його клопотання від 17.06.2021 №НЮ-1/1201 про витребування доказів, подане ним разом із відзивом на позов.

Також відповідач зазначає, що при розрахунку недостачі судом не вірно визначений відсоток норми природних втрат 2 %, а не 1%, як вказав суд, оскільки згідно з ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення, а відповідно до ч. 2 п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 при видачі вантажів, маса яких унаслідок властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у справі №910/8111/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Корсак В.А., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8111/21. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8111/21. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8111/21 залишено без руху.

У зв`язку із перебуванням з 18.10.2021 судді Попікової О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному, справу №910/8111/21 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Владимиренко С.В., судді Євсіков О.О., Корсак В.А., про що сформовано відповідний протокол від 20.10.2021. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8111/21 та поновлено Акціонерному товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8111/21. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8111/21. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 15.11.2021 та попереджено учасників процесу, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Учасникам справи надано право подати відповідь на відзив на апеляційну скаргу та заперечення не пізніше 01.12.2021. Водночас своєю ухвалою від 25.10.2021 суд апеляційної інстанції, враховуючи те, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення від 27.08.2021 у справі №910/8111/21 було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів та враховуючи межі перегляду справи у суді апеляційної інстанції, визначені ст. 269 ГПК, суд апеляційної інстанції відмовив апелянту у задоволенні клопотання про витребування.

Позивач своїх правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом апеляційної інстанції строк не надав, що не є перешкодою для апеляційного перегляду судового рішення відповідно до положень ст. 263 ГПК, про розгляд справи №910/8111/21 позивач повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про отримання на поштовому відправленні №91.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 263 ГПК учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За приписами ч. 10 ст. 270 ГПК апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, у січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (відправник) здійснило відправку вантажу (вугілля кам`яне) на адресу ТОВ «ДТЕК Бурштинська ТЕС» (вантажоодержувач) залізничним транспортом на станції призначення - Бурштин Львівська залізниця, що підтверджується залізничними накладними №52499449, №52435534, №52432861, №52507373 (№46780193, №52511508, №46809208, №46809190, №46809182 - досильні). (а.с. 28-72).

На станціях Нижньодніпровськ - вузол Придніпровської залізниці та Покровськ Донецької залізниці було проведено комісійну перевірку маси вантажу та за результатами зважування виявлено нестачу вантажу у вагонах №№53187233, 61605457, 60358447, 53170049, 56955560, 61078010, 53547634, 53501771, 53546339, 55161632, 58916750, 53744983, 56872328, 56834799, 53519948, про що складено відповідні комерційні акти.

Згідно з комерційним актом №450003/6/39 при контрольному переважуванні вагону №53187233 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 87850 кг, тара - 22500 кг, нетто - 65350 кг, що менше вантажного документу на 4050 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 7-10).

Згідно з комерційним актом №450003/6/39 при контрольному переважуванні вагону №61605457 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 87100 кг, тара - 22800 кг, нетто - 64300 кг, що менше вантажного документу на 5400 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 7-10).

Згідно з комерційним актом №450003/6/39 при контрольному переважуванні вагону №60358447 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 88750 кг, тара - 22100 кг, нетто - 66650 кг, що менше вантажного документу на 3350 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 7-10).

Згідно з комерційним актом №450003/6/39 при контрольному переважуванні вагону №53170049 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 88400 кг, тара - 23500 кг, нетто - 64900 кг, що менше вантажного документу на 5000 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 7-10).

Згідно з комерційним актом №450003/6/39 при контрольному переважуванні вагону №56955560 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 86400 кг, тара - 21900 кг, нетто - 64500 кг, що менше вантажного документу на 4500 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 7-10).

Згідно з комерційним актом №450003/6/39 при контрольному переважуванні вагону №61078010 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 88000 кг, тара - 22900 кг, нетто - 65100 кг, що менше вантажного документу на 4900 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 7-10).

Згідно з комерційним актом №450003/7/40 при контрольному переважуванні вагону №53547634 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 85800 кг, тара - 20400 кг, нетто - 65400 кг, що менше вантажного документу на 3600 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 11-13).

Згідно з комерційним актом №450003/7/40 при контрольному переважуванні вагону №53501771 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 86250 кг, тара - 21500 кг, нетто - 64750 кг, що менше вантажного документу на 4250 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 11-13).

Згідно з комерційним актом №450003/7/40 при контрольному переважуванні вагону №53546339 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 83500 кг, тара - 20800 кг, нетто - 62700 кг, що менше вантажного документу на 5300 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 11-13).

Згідно з комерційним актом №388103/12 при контрольному переважуванні вагону №55161632 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 89800 кг, тара - 23400 кг, нетто - 66400 кг, що менше вантажного документу на 2800 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 14).

Згідно з комерційним актом №388103/14 при контрольному переважуванні вагону №58916750 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 87600 кг, тара - 22200 кг, нетто - 65400 кг, що менше вантажного документу на 4400 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 15).

Згідно з комерційним актом №388103/16 при контрольному переважуванні вагону №53744983 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 86700 кг, тара - 20800 кг, нетто - 65900 кг, що менше вантажного документу на 4300 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 16).

Згідно з комерційним актом №388103/15 при контрольному переважуванні вагону №56872328 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 87350 кг, тара - 19800 кг, нетто - 67550 кг, що менше вантажного документу на 2650 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 17).

Згідно з комерційним актом №388103/17 при контрольному переважуванні вагону №56834799 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 87950 кг, тара - 22100 кг, нетто - 65850 кг, що менше вантажного документу на 3650 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 18).

Згідно з комерційним актом №388103/13 при контрольному переважуванні вагону №53519948 на справних 150-тонних вагах виявилось брутто - 86100 кг, тара - 21600 кг, нетто - 64500 кг, що менше вантажного документу на 3700 кг. На поверхні вантажу виявлено поглиблення. Маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені, течі вантажу немає. (а.с. 19).

Позов заявлено про стягнення з відповідача 102 977,75 грн вартості нестачі вугілля у відповідності до ст. 113 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, зі змінами та доповненнями (далі по тексту Статут залізниць).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом статті 307 ГК та статті 909 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 920 ЦК у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ст. 924 ЦК перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04.07.1996 №273/96-ВР (далі по тексту Закон №273/96-ВР) передбачено, що залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону №273/96-ВР за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно із ст. 110 Статуту залізниць залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі іншому підприємству згідно з Правилами видачі вантажів.

Статтею 113 Статуту залізниць передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Відповідно до ст. 26 Закону №273/96-ВР обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складання актів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

Статтею 130 Статуту залізниць передбачено, що право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ст. 133 Статуту залізниць передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Пунктом 2 Правил заявлення та розгляду претензій (статті 130 - 137 Статуту залізниць), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, встановлено, що згідно з статтею 133 Статуту залізниць передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: «Право на пред`явлення претензії та позову передано (найменування організації)». Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

На підставі положень статті 133 Статуту залізниць вантажоодержувач - ВП «Бурштинська ТЕС» АТ «ДТЕК Західенерго» передав право пред`явлення позову за недостачу вантажу, відправленого за залізничними накладними №52499449, №52435534, №52432861, №52507373 (№46780193, №52511508, №46809208, №46809190, №46809182 - досильні) вантажовідправнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ», що підтверджується належним чином оформленим та засвідченим переуступним підписом вантажоодержувача на вказаних накладних, оригінали яких містяться у матеріалах даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Статуту залізниць залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезинфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2020 №644 (далі по тексту Правила приймання) до перевезення вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно зі статтею 24 Статуту залізниць залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Як встановлено судом першої інстанції, факт нестачі за спірним перевезенням підтверджений комерційними актами №450003/6/39, №450003/7/40 від 09.01.2021, №388103/12, №388103/14, №388103/16, №388103/15, №388103/17 та №388103/13 від 05.01.2021, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, доказів на підтвердження будь-яких зауважень щодо форми, порядку складання, змісту вказаних комерційних актів та посадових осіб, які підписали ці акти, матеріали даної справи не містять. Відсутні також в комерційних актах №450003/6/39, №450003/7/40 від 09.01.2021, №388103/12, №388103/14, №388103/16, №388103/15, №388103/17 та №388103/13 від 05.01.2021 і відомості про те, що вагони мають технічні несправності, які могли призвести до втрати вантажу.

Залізницею належними та допустимими доказами не наведено та не доведено суду, що нестача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Таким чином, втрата частини вантажу під час перевезення є наслідком його незбереження, що свідчить про неналежне перевезення відповідачем вантажу позивача та є підставою для настання господарсько-правової відповідальності залізниці.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 ГК за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, зокрема у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

За приписами ст.22 ЦК особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 115 Статуту залізниць вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

На підтвердження вартості втраченого вантажу за спірними залізничними накладними позивачем надано довідки вантажовідправника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» щодо ціни 1 тонни вугільної продукції, відправленого за вказаними накладними, скріплені печаткою підприємства - позивача, що узгоджується зі ст. 115 Статуту, та довідки Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо вартості 1 тонни вугілля.

Згідно довідок ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» - вантажовідправника, які підписані директором, який несе відповідальність за фінансово-господарську роботу підприємства і начальником відділу планування та інвестицій, ціна за 1 т вугільної продукції відправленої у вагонах за залізничною накладною №52435534 2 099,38 грн з ПДВ; за залізничною накладною №52432861 1 965,18 грн з ПДВ, за залізничною накладною №52507373 1 940,60 грн з ПДВ та за залізничною накладною №52499449 1 970,42 грн з ПДВ. (а.с. 21-27).

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з п. «г» ст. 111 Статуту залізниць залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, (далі по тексту Правила видачі вантажів) вантаж вважається доставленим без втрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Як свідчать матеріали справи, здійснюючи розрахунок збитків, позивач скористався коефіцієнтом 1 % норми природної втрати вантажу, а тому сума збитків заподіяних відповідачем позивачу внаслідок втрати частини вантажу, з урахуванням норми природних втрат, становить 102 977,75 грн.

Доводи апелянта про те, що при розрахунку недостачі судом не вірно визначений відсоток норми природних витрат 2 %, а не 1%, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки матеріали справи не містять доказів, що вантаж перевозився у вологому стані, зокрема про таку характеристику вантажу не зазначено у залізничних накладних. У п. 50 деяких залізничних накладних вказано про те, що вантаж змерзається Обмаслено в кількості 1%.

За таких обстави, позовні вимоги документально обґрунтовані і суд першої інстанції підставно задовольнив позов у повному обсязі.

Стосовно доводів апелянта про відсутність доказів на підтвердження вартості вантажу, що перевозився за залізничними накладними №№52435534, 52432861, 52511508, 52499449, зокрема договір від 27.01.2016 №1-1-2016/006, слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 924 ЦК, ст. 314 ГК, ст.ст. 114, 115 Статуту залізниць залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. При визначенні розміру збитків, заподіяних втратою вантажу, необхідно застосовувати норми Статуту залізниць, яким встановлено обмежену відповідальність перевізника у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу, яка визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 916/4345/14, від 15.03.2021 у справі №910/5038/20).

У даній справі документами, які підтверджують вартість втраченого вантажу є довідки ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (вантажовідправника) про вартість 1 тонни кам`яного вугілля, які видані щодо кожного вагону та залізничної накладної. (а.с. 21-27).

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу заявника на те, що залізничні накладні №52511508, №52499449, на які посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі не були предметом розгляду у даному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.ст. 76, 77 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 276 ГПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8111/21 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8111/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8111/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за апеляційний перегляд покласти на Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2021 у справі №910/8111/21.

5. Матеріали справи № 910/8111/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков