ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 року м. Дніпро Справа № 912/4105/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів Білецької Л.М., Коваль Л.А.,
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2021 (суддя Глушков М.С.; повне рішення складено 05.05.2021) у справі № 912/4105/20
за позовом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону (м. Одеса) в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України (м. Київ), Квартирно-експлуатаційного відділу (м. Кропивницький, Кіровоградської області) і Військової частини НОМЕР_1 (смт. Лісове, Олександрівського району, Кіровоградської області)
до Державного підприємства «Олександрівське лісове господарство», смт. Олександрівка, Кіровоградської області
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу та Військової частини НОМЕР_1 звернулася до Господарського суду Кіровоградської області з позовом про зобов`язання Державного підприємства «Олександрівське лісове господарство» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 48,5586 га, шляхом її повернення законному користувачу Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький та Військової частини НОМЕР_1 .
Позов мотивований використанням Державним підприємством «Олександрівське лісове господарство» 48,5586 га землі, яка є частиною 2000,00 га земельної ділянки, наданої у постійне користування Квартирно-експлуатаційному відділу м. Кропивницький для розміщення військової частини А 0981 в межах території Михайлівської сільської ради, що встановлено висновком експерта від 19.03.2020 № 595/596/19-27 за результатами проведення земельно-технічної експертизи Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2021 у справі № 912/4105/20 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване відсутністю доказів порушення відповідачем права позивача на користування наданою йому земельною ділянкою.
Місцевий господарський суд зазначив, що за відповідачем на спірній земельній ділянці не зареєстровано будь-яке нерухоме майно, немає доказів знаходження на цій землі іншого майна відповідача, як то тимчасові споруди, загородження тощо, які перешкоджають вільному користуванню титульному власнику цієї ділянки.
Крім того, позивач не зазначив чітко визначених дій, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень прав володільця спірної землі, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов висновку, що виконання рішення суду у разі задоволення позову у даній справі є неможливим і не призведе до поновлення прав позивача.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням пояснень від 28.09.2021, просить рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2021 у справі № 912/4105/20 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням місцевим господарським судом обставин справи, а також порушенням норм процесуального права внаслідок чого ухвалено необґрунтоване рішення.
Скаржник вважає необґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо недоведеності позивачем порушення його права вільного користування спірною земельною ділянкою, оскільки використання частини цієї земельної ділянки відповідачем підтверджується висновком земельно-технічної експертизи № 595/596/19-27 від 19.03.2020.
Скаржник зазначає, що використання Державним підприємством «Олександрівське лісове господарство» 48,5586 га з 2000,00 га наданої за державним актом І-КР № 002202 у постійне користування військовій частині НОМЕР_1 , порушує права позивача стосовно цієї землі, зокрема, неможливість оформлення землевпорядної документації, через наявність різних правовстановлюючих документів на одну й ту саму землю.
На думку скаржника у позові чітко сформульовано порядок дій, які має здійснити відповідач для усунення порушень прав володільця цієї землі, а саме повернути земельну ділянку її законному користувачу.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Державне підприємство «Олександрівське лісове господарство» у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти її доводів та просило залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2021 у справі № 912/4105/20 залишити без змін.
Відповідач вважає звернення прокурора з негаторним позовом у даній справі безпідставним, оскільки відсутні докази порушення відповідачем прав позивача на використання наданої йому у постійне користування спірної земельної ділянки.
Згідно з пунктом 5 Розділу VІІІ «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.
Враховуючи наведену норму права відповідач вважає, що після 15.03.1998 (дата реєстрації державного акту на постійне користування військовою частиною спірною земельною ділянкою), наявні матеріали лісовпорядкування відповідача на спірну земельну ділянку площею 48,5586 га не можуть вважатися правовстановлюючими документами на землю.
Відповідач зазначає, що спірна земельна ділянка не надавалася йому у постійне користування, на спірній земельній ділянці він не веде лісогосподарську діяльність, тобто не використовує її у своїй діяльності, тому й не порушує прав відповідача на цю землю, в той час як відмова відповідача від погодження меж спірної земельної ділянки та від підписання акту приймання передачі межових знаків не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку.
Крім того, прокурор не конкретизував дії, які необхідно здійснити відповідачу для усунення порушень прав відповідача на вільне використання наданої йому у постійне користування земельною ділянкою.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2021 у справі № 912/4105/20.
У судовому засіданні 28.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Відповідно до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії І-КР № 002202, виданого на підставі рішення сесії Олександрійської районної ради народних депутатів від 29.12.1998 № 80, у постійному користуванні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький для розміщення військової частини А 0981 перебуває земельна ділянка загальною площею 2000,00 га в межах території Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (т. 1, а.с. 11-13).
Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 17.10.2017 № 510-р надано згоду Квартирно-експлуатаційному відділу м. Кропивницький на відновлення меж земельної ділянки площею 2000 га за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення державної власності, що перебувають у постійному користуванні на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серія І-КР № 002202, зареєстрованого 15 березня 1999 року, на території Михайлівської сільської ради Олександрівського району, для розміщення та постійної діяльності Збройний Сил України (код класифікатора видів цільового призначення земель 15.01) (т. 1, а.с. 14).
На підставі ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21.01.2019, постановленої в межах кримінального провадження № 0000118, Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 19.03.2020 надано висновок експерта № 595/596/19-27 за результатами проведення земельно-технічної експертизи (т. 1, а.с. 29-45).
У висновку № 595/596/19-27 від 19.03.2020 експерт зазначив наступне:
- частина земельної ділянки, яка згідно з правовстановлюючою та технічною документацією з землеустрою надана в постійне користування Квартирно-експлуатаційному відділу міста Кропивницький для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України перебуває в користуванні Державного підприємства «Олександрівське лісове господарство»;
- фактична площа, яка перебуває у користуванні Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницького для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України і розташована на території Михайлівської сільської ради в Олександрівському районі Кіровоградської області складає 1951,4414га, що на 48,5586 га менше ніж зазначено в Державному акті на право постійного користування землею І-КР № 002202;
- фактичний порядок користування земельною ділянкою, що перебуває в користуванні Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницького для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, яка розташована на території Михайлівської сільської ради в Олександрівському районі Кіровоградської області, не відповідає правовстановлюючим документам та вимогам нормативно-правовим актам з питань землеустрою та землекористування, а саме Державному акту на право постійного користування землею 1-КР № 002202 та технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Квартирно-експлуатаційному відділу міста Кропивницький для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України (код КВЦПЗ J 15.01) загальною площею 2000,0000 га, що знаходиться у Кіровоградській область, Олександрівському районі, на території Михайлівської сільської ради, яка була виготовлена на підставі розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 17.10.2017 № 510-р;
- має місце накладання між земельними ділянками, які належать Державному підприємству «Олександрівський лісгосп» та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницький, а саме було встановлено, що частина земельної ділянки, яка згідно з правовстановлюючою та технічною документацією з землеустрою надана в постійне користування Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кропивницький для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, зазначена на планшетах № 5 та № 6 Лісовпорядкування Державного підприємства «Олександрівський лісгосп» Червоно-Нерубаївське лісництво станом на 2009 рік.
План меж земельної ділянки, яка надана в постійне користування КЕВ міста Кропивницький для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України на території Михайлівської сільської ради в Олександрівському районі Кіровоградської області з зазначенням площі накладання наведено в додатку 1.
Листом № 02-21/251 від 26.04.2018 Держане підприємство «Олександрівський лісгосп» повідомило Квартирно-експлуатаційний відділ міста Кропивницький про відмову у погодженні меж спірної земельної ділянки та підписані акта приймання-передачі межових знаків через відсутність повноважень.
Державне підприємство «Олександрівський лісгосп» заначило, що воно не наділено повноваженнями самостійно змінювати межі Державного лісового фонду, який перебуває в його користуванні, або передавати землі лісового фонду іншим особам, а тому погодити межі земельної ділянки в тих межах, які визначені технічною документацією із землеустрою в підприємства немає законного права (т. 1, а.с. 201).

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом розгляду даної справи є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.
За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до положень статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не по`вязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право звернутися до суду з вимогою про захист права власності, вимагаючи усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов).
Предметом негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.
Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Отже встановлення саме зазначених обставин входить до предмета доказування у справах за такими позовами.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії І-КР № 002202, виданого на підставі рішення сесії Олександрійської районної Ради народних депутатів від 29.12.1998 № 80, у постійному користуванні КЕВ м. Кропивницький для розміщення військової частини А 0981 перебуває земельна ділянка загальною площею 2000 га в межах території Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області.
Водночас згідно з висновком експерта № 595/596/19-27 від 19.03.2020 за результатами проведення земельної-технічої експертизи, виконаної відповідно до ухвали від 21.01.2019 Кіровського районного суду міста Кіровограда слідчого судді Галагана О.В. щодо призначення земельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000118 на підставі клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України Колєсніченко А.О., встановлено, що частина земельної ділянки, наданої у постійне користування КЕВ м. Кропивницький, використовується Державним підприємством «Олександрівське лісове господарство».
Експертним висновком встановлено, що має місце накладання меж земельних ділянок, які належать Державному підприємству «Олександрівський лісгосп» та КЕВ м. Кропивницький.
Право користування спірною земельною ділянкою Державним підприємством «Олександрівський лісгосп» підтверджено планово-картографічними матеріалами (планшети № 5 та № 6) лісовпорядкування станом на 2009 рік.
Ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.
Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах (частина друга статті 1 Лісового кодексу України.
Земельні відносини, що виникають при використанні, зокрема, лісів регулюються Земельним кодексом України, а також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому кодексу (частина друга статті 3 Земельного кодексу України.
За основним цільовим призначенням Земельний кодекс України передбачає виділення в окрему категорію земель лісогосподарського призначення (пункт «е» частини першої статті 19 Земельного кодексу України).
Ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів (стаття 63 Лісового кодексу України).
До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (стаття 5 Лісового кодексу України).
Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет. Складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 Земельного кодексу України).
Оскільки земельна ділянка та права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин має визначатися згідно з нормами земельного законодавства та лісового законодавства у частині використання й охорони лісового фонду.
Відповідно до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.
Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкування належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.
Відтак, вирішуючи питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства, необхідно враховувати пункт 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України.
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц.
Таким чином, картографічними матеріалами планшетами № 5 та № 6 підтверджується належність спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення яка перебуває в користуванні Державного підприємства «Олександрівський лісгосп».
З огляду на викладене, доводи прокурора стосовно того, що відповідач не має права на користування спірною ділянкою не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи.
Апеляційний господарський суд доходить висновку, що Державне підприємство «Олександрівський лісгосп» використовує спірну земельну ділянку на підставі дійсних правовстановлюючих документів.
Водночас Державним актом І-КР № 002202 підтверджується, що спірна земельна ділянка також знаходиться у постійному користуванні КЕВ м. Кропивницький, у зв`язку з чим апеляційний господарський суд звертає увагу на суперечності щодо меж земельних ділянок право користування якими надано сторонам у даній справі на підставі дійсних правовстановлюючих документів.
Таким чином, за умови використання спірної земельної ділянки відповідачем на підставі дійсних правовстановлюючих документів, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні негаторного позову у даній справі.
Крім того, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що у позові не визначені чіткі та конкретні дії, які має здійснити відповідач для усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою, що суперечить позиції Верховного Суду у справі № 926/338/17 стосовно того, що у негаторному позові мають чітко та конкретно визначатися дії, які має здійснити відповідач щодо усунення порушення права власника.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2021 у справі № 912/4105/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2021 у справі № 912/4105/20 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.01.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Л.А. Коваль