ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
"30" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1127/21
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Кравець С.Г.
секретар судового засідання: Гекалюк О.І.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання Приватного
підприємства "Сталь Торг" щодо стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката
(вх.02-44/2179/21 від 20.12.2021)
за позовом Приватного підприємства "Сталь Торг" (м.Дніпро)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агатіс" (м.Коростень,
Житомирська область)
про стягнення 469849,85грн.
Приватне підприємство "Сталь Торг" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агатіс" про стягнення 469849,85грн заборгованості, а також судових витрат.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 08.12.2021 у справі №906/1127/21 позов задоволено частково. Закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 70000,00грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агатіс" на користь Приватного підприємства "Сталь Торг" 399849,85грн заборгованості, 7047,75грн витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ст.244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до положень ч.1 ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

20.12.2021 на адресу господарського суду від Приватного підприємства "Сталь Торг" надійшло клопотання (вх.02-44/2179/21 від 20.12.2021) про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката в сумі 12485,00грн.

В обґрунтування поданого клопотання позивач вказав, що правовою підставою для покладення витрат на послуги адвоката на відповідача у разі задоволення позовних вимог є абз.5 ст.49 ГПК України. До вказаного клопотання позивачем додано: договір про надання послуг адвоката від 10.08.2021, акт приймання-передачі наданих послуг №4 до договору від 10.08.2021, квитанція до прибуткового касового ордеру та докази надіслання відповідачу вказаних документів.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: представником позивача зроблено заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів та подано докази понесення витрат пов`язаних із розглядом справи позивачем в межах встановленого строку.

Про час та місце розгляду заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу сторони повідомлялись належним чином, про що свідчить реєстр поштових відправлень (а.с.110).

Враховуючи, що неявка представників сторін в судове засідання 30.12.2021 не перешкоджає розгляду заяви позивача щодо вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, розгляд заяви здійснюється за відсутності представників сторін.

Розглянувши клопотання Приватного підприємства "Сталь Торг" щодо стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката (вх.02-44/2179/21 від 20.12.2021) та дослідивши надані позивачем в її обґрунтування докази, господарський суд приймає до уваги вищенаведене та таке.

Частина 1 статті 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.123 ГПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи містяться свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1927 від 17.11.2008 та ордер на надання правничої (правової) допомоги №494/030 від 18.11.2021, видані Бірюкову Сергію Вікторовичу (а.с.45-46).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, визначаючи розмір суми послуг адвоката, що підлягає сплаті іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Судом встановлено, що 10.08.2021 між адвокатом Бірюковим С.В. (Адвокат) та Приватним підприємством "Сталь Торг" (Клієнт) було укладено договір про надання адвокатських послуг (далі - договір) (а.с.102).

Пунктом 1.1 договору сторони передбачили, що адвокат зобов`язується надати правову допомогу за окремими дорученнями клієнта.

Відповідно до пункту 1.2 договору, бажаний результат полягає: у представництві прав та інтересів клієнта у всіх установах, підприємствах, організаціях, в судах на всіх стадіях судових процесів (в тому числі апеляційних та касаційних інстанціях), на всіх стадіях та видах виконавчих проваджень, в органах державної реєстрації і статистики, та в інших органах державної влади з приводу супроводу справ клієнта.

За умовами пункту 3.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання термін дії цього договору 3 (три) роки.

На визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару та фактично визначається в рішенні суду (пункт 4.1 договору).

20.11.2021 між ПП "Сталь Торг" та адвокатом Бірюковим С.В. підписано акт приймання-передачі наданих послуг №4 до договору про надання адвокатських послуг, відповідно до якого сторони погодили, що виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги щодо підготовлення та передачі до Господарського суду Житомирської області позовної заяви про стягнення на користь замовника дебіторської заборгованості (а.с.101). У вказаному акті наданих послуг сторони вказали, що вартість послуг виконавця за цим актом складає 12485,00грн. Замовник немає жодних претензій до якості наданих виконавцем послуг, а виконавець не має жодних претензій до замовника щодо розрахунків за надані послуги.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Згідно пунктів 2, 5 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та диспозитивність.

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу суду не надав.

Відповідно до частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до висновків об`єднаної палати Верховного Суду, викладених у її постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу такі витрати сторони мають бути підтверджені належними доказами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Отже, керуючись приписами ст.129 ГПК України та враховуючи, що позивачем підтверджено правовий статус представника - адвоката, надано докази оплати послуг прийнятих згідно з актом приймання-передачі наданих послуг №4 від 21.11.2021, оцінивши заявлені до стягнення витрати, юридичну кваліфікацію правовідносин у справі, з урахуванням всіх аспектів цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, суд встановив, що сума витрат на професійну правничу допомогу, яка заявлена до стягнення, погоджена сторонами, узгоджена з предметом позову, наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та обсягом таких послуг.

Факт понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №11 від 20.11.2021 на суму 12485,00грн (а.с.100).

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та те, що позовні вимоги задоволено частково у зв`язку з сплатою відповідачем частини заборгованості після звернення з позовом у даній справі, суд дійшов висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12485,00грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Приватного підприємства "Сталь Торг" щодо стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката (вх.02-44/2179/21 від 20.12.2021) задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агатіс" (11504, Житомирська область, м. Коростень, вул. Пацаєва, буд. 3; ідентифікаційний код 43509739) на користь Приватного підприємства "Сталь Торг" (49000, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Байкальська, будинок 9/12; ідентифікаційний код 44067953): 12485,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішення суду законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 30.12.21

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з пов.),

та на електронні адреси: , .