ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.12.2021 Справа № 908/3526/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, розглянувши заяву від 24.11.2021 № 638/21 Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» (вул. Юрія Іллєнка, буд. 83Б, м. Київ, 04119, ідентифікаційний номер 30855996) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державної установи «Медичний реабілітаційний центр «Таврія» Міністерства юстиції України (вул. Курортна, буд. 69, м. Приморськ, Запорізька область, 72102, ідентифікаційний номер 26336996) грошових коштів у сумі 3729,49 грн.

ВСТАНОВИВ

До Господарського суду Запорізької області надійшла заява Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» від 24.11.2021 № 638/21 про видачу судового наказу щодо стягнення з Державної установи «Медичний реабілітаційний центр «Таврія» Міністерства юстиції України основного боргу в сумі 2752,25 грн., інфляційні витрати у сумі 117,41 грн., три процента річних у сумі 50,67 грн., пені в сумі 616,50 грн., штрафу у розмірі 7% за прострочення понад 30 календарних днів в сумі 192,66 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 06.12.2021 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3526/21 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Розглянувши заяву Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України», суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до змісту ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, якщо виникнення (наявність) та розмір заборгованості, а також викладені у заяві обставини підтверджується доданими до заяви документами.

Ненадання заявником відповідних доказів виключає можливість розгляду його вимог у порядку наказного провадження.

Із змісту заяви про видачу судового наказу, поданої Державним підприємством «Державний центр інформаційних ресурсів України» слідує, що заявник просить стягнути з боржника суму 3729,49 грн. заборгованості за договором про надання послуг з використання Системи електронної взаємодії органів виконавчої влади версії 2.0, укладеним в порядку ст.634 ЦК України шляхом приєднання Державної установи «Медичний реабілітаційний центр «Таврія» Міністерства юстиції України до публічного договору згідно з Заявою про приєднання № 09.03.2021/4217 від 09.03.2021 (далі Договір).

Заявник зазначив, що заборгованість виникла у зв`язку із невиконанням боржником обов`язку з оплати наданих послуг у період березень-травень 2021 року на загальну суму 2752,25 грн. Крім зазначеної суми боргу, заявником також нараховано до сплати боржником суму 117,41 грн. інфляційних витрат за період квітень жовтень 2021 року та суму 50,67 грн. 3% річних за період з 15.04.2021 до 24.11.2021 на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також суму 616,50 грн. пені за період з 15.04.2021 до 24.11.2021 та суму 192,66 грн. додаткового штрафу у розмірі 7% за прострочення понад 30 календарних днів на підставі ст. 231 ГК України. Загальну сума, яку заявник просить стягнути з боржника складає 3729,49 грн.

До заяви додано, зокрема, копії вищезазначених заяви-приєднання до Договору та тексту Договору. Проте доказів на підтвердження надання Виконавцем за договором послуг у спірний період та виникнення заявленої до стягнення заборгованості у заяві не вказано та до неї не додано.

Відповідно до змісту п.п. 3.1-3.3 Договору встановлено, що оплата вартості послуг здійснюється Користувачем протягом п`яти робочих днів, з моменту підписання Користувачем Акта наданих послуг. Виконавець до десятого числа кожного місяця складає Акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг. Виконавець надсилає надсилає Користувачу Акти одним із способів, зазначених в п.п.п 3.3.1, 3.3.2, 3.3.2.1, 3.3.2.2, на власний вибір

Користувач упродовж 2 робочих днів з дати отримання Актів від Виконавця підписує їх та повертає Виконавцю 1 примірник підписаного Акту або в той самий строк надає Виконавцю письмову мотивовану відмову від підписання Актів. Непідписання Користувачем актів упродовж двох робочих днів з дати отримання актів від Виконавця без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання Користувачем повного виконання Виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором (п.3.4).

При цьому до заяви про видачу судового наказу заявником не надано копії відповідних Актів наданих послуг за спірний період та доказів їх направлення боржнику (Користувачу) у будь-який із способів, визначених Договором. Саме лише зазначення у заяві про те, що ДП «Держінформресурс» надавало Боржнику послуги у період березень-травень 2021 року, без надання відповідних доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, не свідчить про виникнення заявленої до стягнення суми заборгованості, на яку також нараховано інфляційні втрати, відсотки річних, пеня та штраф.

Враховуючи вищевикладене, до заяви не додані документи (їх копії), що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п.п.1, 8 частини першої статті 152 ГПК України.

За змістом ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків. Крім того, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 147-153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, суд

УХВАЛИВ

У видачі судового наказу Державному підприємству «Державний центр інформаційних ресурсів України» про стягнення з Державної установи «Медичний реабілітаційний центр «Таврія» Міністерства юстиції України грошових коштів у сумі 3729,49 грн., відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

З судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

Ухвала підписана 29.12.2021.

Суддя Т.А. Азізбекян