ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.12.2021 Справа № 5015/1630/11

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Бернацької Л.В., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 5015/1630/11

за позовом: Державного підприємства Вугілля України, м. Київ,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства ДТЕК Західенерго, м. Львів,

про: стягнення 272 448 560,93 грн.

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача (заявника): Галецький Василь Теодорович - адвокат, довіреність № 48/ЗЕ/2021 від 30.12.2020,

встановив:

у провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Державного підприємства «Вугілля України» до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення 272 448 560,93 грн.

21.12.2021 від відповідача надійшла заява про визнання наказу 10.10.2011 року в частині стягнення 226 087,21 грн. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 22.12.2021 заяву призначено до розгляду в судове засідання на 28.12.2021, про що повідомлено сторони у спосіб надіслання відповідної ухвали засобами поштового зв`язку та на електронні адреси товариств, повідомлені в заяві та в зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 23.12.2021 Державному підприємству Вугілля України здійснено телефонограму на номер телефону, вказаний в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте, такий не обслуговується.

У судове засідання 28.12.2021 з`явився представник відповідача (заявника), позивач явку представника не забезпечив. Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи встановлені законом строки розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, беручи до уваги законодавчий припис про те, що неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, суд доходить висновку про можливість та необхідність розгляду та вирішення заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» в даному судовому засіданні за участю тих представників, що з`явилися.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА

Відповідач як заявник клопотання стверджує, що обов`язок AT «ДТЕК Західенерго» по сплаті заборгованості згідно виконавчого провадження ВП № 29612567 з примусового виконання наказу господарського суду № 5015/1630/11 від 10.10.2011 року про стягнення з ВАТ «Західенерго» на користь Державного підприємства «Вугілля України» у сумі 226 087,21 грн. відсутній. Заявник зазначає, що приватним виконавцем стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» борг Державного підприємства «Вугілля України» у сумі 226 087,21 грн. (заборгованість в розмірі 192 207,41 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 2 883,11 грн., основну винагороду приватного виконавця 20 509,05грн., 487, 64 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження), адже на виконання ухвали господарського суду м. Києва від 07.10.2021 у справі № 910/10125/18 приватний виконавець І.М. Білецький відкрив постановою № 67235296 від 22.10.2021 виконавче провадження та виконав ухвалу господарського суду м. Києва від 07.10.2021 в повному обсязі, шляхом списання коштів з рахунку AT «ДТЕК Західенерго» та подальшого перерахування коштів стягувачу - ТОВ "Захід-Тепло".

ВИСНОВКИ СУДУ

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення представника відповідача, суд доходить висновку про наявність підстав для їх задоволення, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Львівської області від 24.05.2011 року у справі № 5015/1630/11 задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Західенерго» на користь Державного підприємства «Вугілля України» борг у розмірі 108 021 446, 57 грн., пеню в розмірі 7 000 000 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 6 253 827, 94 грн., втрати від інфляції в розмірі 1 991 837 грн. 53 коп.

10.10.2011 на виконання рішення Господарського суду Львівської області та постанови Львівського апеляційного господарського суду видано наказ.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.02.2012 року розстрочено виконання рішення господарського суду від 24.05.2011 року у справі № 5015/1630/11 про стягнення 123 290 371,58 грн. строком на 20 років рівними частинами щомісячно. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.05.2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 31.07.2012 року вказану ухвалу залишено без змін.

Ухвалою суду від 27.05.2014 заяву Державного підприємства «Вугілля України» про зміну порядку виконання рішення суду у справі № 5015/1630/11 задоволено частково: змінено порядок виконання рішення господарського суду Львівської області від 24.05.2011 року у справі № 5015/1630/11 та розстрочено виконання рішення господарського суду від 24.05.2011 року на 18 місяців рівними частинами щомісячно по 6 164 518 грн. 58 коп., починаючи з червня 2014 року. Проте, таку скасовано судом апеляційної інстанції 03.07.2014.

Ухвалами суду від 18.02.2015 та від 04.06.2015 відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства Вугілля України про зміну порядку виконання рішення суду у справі № 5015/1630/11. Львівський апеляційний господарський суд згідно з постановою від 28.07.2015 залишено без змін ухвалу господарського суду Львівської області від 04.06.2015.

Заявник стверджує, що на виконанні в Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження ВП № 29612567 з примусового виконання наказу господарського суду № 5015/1630/11 від 10.10.2011 року про стягнення з ПАТ «Західенерго» на користь Державного підприємства «Вугілля України» боргу в сумі 123 290 371,58 грн. Також стверджує, що на виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 02.02.2012 року у справі № 5015/1630/11, якою розстрочено виконання рішення господарського суду Львівської області від 24.05.2011 року на 20 (двадцять) років рівними частинами, АТ «ДТЕК Західенерго» в добровільному порядку щомісячно перераховує грошові кошти у сумі 513 709,88 грн. на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, і станом на 01.12.2021 прострочених платежів немає.

Суд зауважує, що на підтвердження зазначених обставин про те, що відкрито виконавче провадження № 29612567 та про щомісячне перерахування грошових коштів у сумі 513 709,88 грн., заявником не подано доказів. Разом з тим, заява не стосується наказу в частині інших сум, ніж визначених заявником у розмірі 226 087,21 грн. Тому ці обставини судом не перевіряються, не досліджуються і не встановлюються, адже такі на межі поданої заяви не впливають.

Разом з тим, відповідно до поданих заявником судових рішень у господарській справі № 910/10125/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Тепло» до Державного підприємства «Вугілля України» про стягнення 192 207,41 грн. 07.10.2021 ухвалено звернути стягнення на грошові кошти Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», яке має заборгованість перед Державним підприємством «Вугілля України» згідно рішення Господарського суду Львівської області від 24.05.2011 у справі № 5015/1630/11, у рахунок задоволення вимог стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Тепло» по виконавчому провадженню № 61298231 про стягнення з Державного підприємства «Вугілля України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Тепло» заборгованості в розмірі 192 207,41 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 2 883,11 грн. Тобто, всього на суму 205 090,52 грн.

Також судом встановлено, що 22.10.2021 приватний виконавець І.М. Білецький відкрив виконавче провадження № 67235296 по виконанню ухвали № 910/10125/18 від 07.10.2021, виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 487,64 грн., постанову про стягнення з боржника основної винагороди 20 509,05 грн.

26.10.2021 відповідно до постанови приватного виконавця у межах ВП № 67235296 виконавче провадження з примусового виконання ухвали № 910/10125/18 від 07.10.2021 закінчено, рішення виконано у повному обсязі шляхом списання кошів з рахунку боржника та подальшого скерування стягувачу.

Так, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України). Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997). Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.1997, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом встановлено із матеріалів справи та поданої суду заяви обставини, зокрема, обставину стягнення з відповідача (Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго») на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Тепло» як кредитора Державного підприємства «Вугілля України» (позивач у даній справі), який відповідно до рішення у справі № 910/10125/18 має заборгованість перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Тепло», 205 090,52 грн. Жодною зі сторін такої суду не спростовано. Також згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 у вказаній справі встановлено, що звернення стягнення на грошові кошти Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Тепло» здійснено внаслідок виявленої заборгованості Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» перед Державним підприємством «Вугілля України» згідно з рішенням Господарського суду Львівської області від 24.05.2011 у справі № 5015/1630/11.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 9 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене вище, суд вважає доведеними твердження заявника про те, що його обов`язок в частині сплати позивачу 205 090,52 грн. по виконанню наказу Господарського суду Львівської області від 10.10.2011 у справі № 5015/1630/11 є припиненим у зв`язку з виконанням. Тому наявні обґрунтовані підстави для визнання відповідного наказу у відповідній частині таким, що не підлягає виконанню.

Водночас суд зауважує, що заявник помилково вважає припиненим зобов`язання в сумі 226 087,21 грн., оскільки 487,64 грн. є розміром мінімальних витрат виконавчого провадження, а 20 509,05 грн. - основною винагородою виконавця.

Так, відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються, зокрема, з основної винагороди приватного виконавця, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Тобто такі суми - 487,64 грн. мінімальних витрат виконавчого провадження, 20 509,05 грн. основної винагороди виконавця стягуються на користь приватного виконавця, а не стягувача за виконавчим документом. Відповідно, такі не можуть бути зараховані в погашення зобов`язання перед кредитором. У зв`язку з наведеним, заява відповідача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ухвалив:

1. Заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 5015/1630/11 задовольнити частково.

2. Визнати наказ Господарського суду Львівської області № 5015/1630/11 від 10.10.2011 року в частині стягнення разом 205 090,52 грн. з Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (код 23269555) на користь Державного підприємства «Вугілля України» (код 32709929) таким, що не підлягає виконанню.

3. У решті вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в порядку, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 30.12.2021.

Суддя Матвіїв Р.І.