ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2405/21

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Андрюшко І.Я. за довіреністю;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом державного підприємства „Морський торговельний порт „Южний" до товариства з обмеженою відповідальністю "Техносолюшн" про стягнення 271 476,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Морський торговельний порт „Южний" (далі по тексту - ДП «МТП «Южний») звернулось до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Техносолюшн" (далі по тексту - ТОВ "Техносолюшн") про стягнення збитків у розмірі 271 476,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань прийнятих на себе за умовами договору про закупівлю товарів №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р. в частині реєстрації податкової накладної, що завдало позивачу збитків у вигляді втраченого податкового кредиту.

ТОВ "Техносолюшн" не скористалось наданим законом правом на участь свого представника у даному судовому процесі. При цьому, суд зазначає, що конверти із поштовими відправленнями суду, які були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 100, були повернуті суду у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи вимоги п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення ТОВ „Техносолюшн" про розгляд господарським судом даної справи. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

20.06.2017р. між ДП «МТП «Южний» (Покупець) та ТОВ „Техносолюшн" (Постачальник) було укладено договір про закупівлю товарів №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р., відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується у 2017 році поставити Покупцю товар, зазначений у Специфікації, що є додатком № 1, відповідно до цього договору, а Покупець - прийняти і оплатити товар.

Згідно з п. п. 2.1, 2.2 договору про закупівлю товарів №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р. ціна договору становить 16 140 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 2 690 000,00 грн. У випадку зміни податкового законодавства види та ставки податків будуть застосовуватися відповідно до таких змін шляхом укладання відповідної додаткової угоди.

Умовами п. 4.3 договору про закупівлю товарів №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р. передбачено, що під час поставки товару Постачальник надає Покупцю оригінали наступних документів: рахунок-фактуру, товарно-транспортну накладну, 3 (три) примірники видаткової накладної, а також копії документів, які підтверджують якість товару (сертифікати відповідності, паспорти). Ненадання зазначених документів є підставою для відмови Покупця від прийняття товару. При цьому товар вважається непоставленим, з наслідками, передбаченими п. п. 7.2, 7.3 договору.

Відповідно до пп. 6.3.3 п. 6.3 договору про закупівлю товарів №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р. Постачальник зобов`язаний надати Покупцю податкову накладну, складену належним чином, оформлену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений законодавством України строк. Податкова накладна надається за допомогою програмного забезпечення «M.E.Doc Is.», або іншої спеціалізованої програми на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 виключно в електронній формі після її реєстрації в ЄРПН.

Положеннями п. 7.6 договору про закупівлю товарів №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р. встановлено, що у разі втрати права Покупця на податковий кредит внаслідок відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Постачальником протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної, Покупець протягом 10 (десяти) календарних днів, наступних за 365-м календарним днем з дати складання податкової накладної, має право на компенсування збитків у розмірі суми втраченого податкового кредиту на підставі письмової претензії з наданням документів, що обґрунтовують факт заподіяння збитків.

Найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару, який мав бути поставлений ТОВ „Техносолюшн" за умовами договору про закупівлю товарів №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р., були визначені у специфікації (додатку №1).

29.12.2017р. між ДП «МТП «Южний» та ТОВ „Техносолюшн" було укладено додаткову угоду №1 до договору про закупівлю товарів №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р., згідно умов якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.05.2018р.

15.03.2018р. ТОВ „Техносолюшн" було виставлено ДП «МТП «Южний» рахунок №2 на суму 1628856,00 грн., в тому числі ПДВ - 271 476,00 грн.

16.03.2018р. ТОВ „Техносолюшн" було поставлено на користь ДП «МТП «Южний» товар за договором №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р., загальною вартістю 1 628 856,00 грн., в тому числі ПДВ - 271 476,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковою накладною №1 від 16.03.2018р., товарно-транспортною накладною №Р1 від 16.03.2018р. та приймальним актом №2387 від 16.03.2018р.

На підставі платіжного доручення №1749 від 20.03.2018р. ДП «МТП «Южний» в рахунок оплати вартості отриманого товару було перераховано на користь ТОВ „Техносолюшн" грошові кошти у розмірі 1 628 856,00 грн.

Листом №3043/6/34-00-04-02-02 від 10.11.2021р. Південним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків у відповідь на звернення ДП «МТП «Южний» було повідомлено, що відповідно до даних ІС „Архів електронної звітності" реєстрація податкової накладної від 16.03.2018р., виписаної ТОВ „Техносолюшн" на адресу ДП «МТП «Южний» відсутня.

Слід зазначити, що позивачем на підтвердження факту відсутності зареєстрованої ТОВ „Техносолюшн" податкової накладної було надано суду копію податкової декларації з податку на додану вартість від 17.08.2018р., заяву про допущення продавцем товарів/послуг помилок.

Крім того,листом №4259/34-00-04-02-02 від 19.11.2021р. Південним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків на виконання вимог ухвали суду від 01.11.2021р. по даній справі про витребування доказів також було повідомлено, що відповідно до даних ІС „Архів електронної звітності" реєстрація податкової накладної №1 від 16.03.2018р., виписаної ТОВ „Техносолюшн" на адресу ДП «МТП «Южний» відсутня.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ТОВ „Техносолюшн" про стягнення збитків, позивачем було наголошено, що відповідачем в порушення зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору про закупівлю товарів №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р., не було виписано на адресу ДП «МТП «Южний" податкової накладної, що призвело до неможливості повернути податковий кредит у сумі 271 476,00 грн. та завдало позивачу збитків.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 20.06.2017р. між ДП «МТП «Южний» та ТОВ „Техносолюшн" було укладено договір про закупівлю товарів №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р., на виконання якого відповідачем було 16.03.2018р. поставлено позивачу товар, загальною вартістю 1 628 856,00 грн., в тому числі ПДВ - 271 476,00 грн.

Відповідно до пп. 6.3.3 п. 6.3 договору про закупівлю товарів №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р. Постачальник зобов`язаний надати Покупцю податкову накладну, складену належним чином, оформлену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений законодавством України строк. Податкова накладна надається за допомогою програмного забезпечення «M.E.Doc Is.», або іншої спеціалізованої програми на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 виключно в електронній формі після її реєстрації в ЄРПН.

Проте, докази на підтвердження виконання ТОВ „Техносолюшн" прийнятих на себе зобов`язань за договором №Т/СН-51/17 від 20.06.2017р. в частині надання ДП «МТП «Южний» податкової накладної складеної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Положеннями статей 224, 225 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Господарський суд зазначає, що для настання цивільної відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

З огляду на приписи ст. 74 ГПК України саме на позивача покладено обов`язок довести суду наявність у діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Враховуючи вищевикладені приписи чинного законодавства, господарський суд доходить висновку, що ДП «МТП «Южний» мало законне очікування про виконання ТОВ „Техносолюшн" обов`язку щодо реєстрації податкової накладної, реєстрація якої надавала позивачу право на отримання податкового кредиту у розмірі 271 476,00 грн.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.08.2018 по справі № 917/877/17 дійшов висновку, що в результаті позбавлення права позивача включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання, свідчить про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку про доведеність ДП «МТП «Южний» у діях ТОВ „Техносолюшн" таких елементів складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою та завданими збитками, розмір яких відповідає сумі ПДВ, який не міг бути включений позивачем до складу податкового кредиту. Таким чином, ДП «МТП «Южний» було понесено збитки у розмірі 271 476,00 грн., які є сумою втраченого позивачем податкового кредиту.

В силу положень ч. ч. 1-3 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку про наявність у діях ТОВ „Техносолюшн" всіх елементів складу цивільного правопорушення, що свідчить і про наявність правових підстав для присудження до стягнення із відповідача на користь ДП «МТП «Южний» збитків у розмірі 271 476,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог державного підприємства „Морський торговельний порт „Южний" шляхом присудження до стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю "Техносолюшн" збитків у розмірі 271 476,00 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Техносолюшн" /03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 100; ідентифікаційний код 40066124/ на користь державного підприємства „Морський торговельний порт „Южний" / 65481, Одеська обл., місто Южне, вул. Берегова, 13; ідентифікаційний код 04704790/ збитки у розмірі 271 476,00 грн. /двісті сімдесят одна тисяча чотириста сімдесят шість грн. 00 коп./, судовий збір у розмірі 4 072,14 грн. /чотири тисячі сімдесят дві грн. 14 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2021 р.

Суддя С.П. Желєзна