ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

23 грудня 2021 року Справа № 924/820/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Пузирко В.В.,

представники учасників справи:

прокурор - Гарбарук В.А.;

позивач - не з`явився;

третя особа позивача- не з`явився;

відповідач - не з`явився;

третя особа відповідача 1- не з`явився;

третя особа відповідача 2- не з`явився;

третя особа відповідача 3- не з`явився;

третя особа відповідача 4- не з`явився;

третя особа відповідача 5- не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.10.2021, повний текст якої складено 01.11.2021, у справі №924/820/21 (суддя Субботіна Л.О.)

за позовом Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури

в інтересах держави, в особі -

Гвардійської сільської ради с.Гвардійське Хмельницького району Хмельницької області

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача

Державне підприємство «Проскурівське лісове господарство»

с.Гвардійське Хмельницького району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливський затишок»

с.Гвардійське Хмельницького району Хмельницької області

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача

1. ОСОБА_1 м.Чернівці

2. ОСОБА_2 м.Чернівці

3. ОСОБА_3 м.Чернівці

4. ОСОБА_4 м.Хмельницький

5.Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький

про зобов`язання повернути земельні ділянки,-

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 29.10.2021 провадження у справі №924/820/21 за позовом Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури (надалі в тексті Прокурор) в інтересах держави, в особі Гвардійської сільської ради (надалі в тексті Сільська рада), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача Державного підприємства «Проскурівське лісове господарство» (надалі в тексті Підприємство) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливський затишок» (надалі в тексті Товариство), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (надалі в тексті Управління) про зобов`язання повернути земельні ділянки зупинено до завершення розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №924/454/20 (зі складенням повного тексту постанови в означеній справі).(т.2, арк.справи 119-120).

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Прокурор подав скаргу до Північно-захід-ного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.10.2021, якою зупинено провадження у даній справі.(т.2, арк.справи 141-144).

Обґрунтовуючи скаргу, Прокурор зазначає, що місцевий господарський суд в оскаржу-ваній ухвалі не навів мотивів, з яких дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості вимог відповідно до викладених у позові обставин. Судом першої інстанції не враховано, що предметом даного спору є повернення земельних ділянок водного фонду, які незаконно надані у приватну власність під виглядом земель із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Однак у справі №924/454/20 земельні ділянки сільськогосподарського призначення вибули із власності держави шляхом повторного використання права на їх безоплатну приватизацію. Крім того, висновок щодо підстав представництва прокуратурою інтересів держави в суді викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18. На даний час Велика Палата Верховного Суду не відступила від зазначених правових висновків.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою Прокурора.(т.2, арк.справи 161).

14.12.2021 від Відповідача та Управління надійшли відзиви, у яких вони просять залиши-ти ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.(т.2, арк.справи 172-174,185-186).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 23.12.2021 Прокурор підтримав доводи апеля-ційної скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції.

Інші учасники справи не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеля-ційної інстанції 23.12.2021 проте, участь представників не визнавалась обов`язковою, тому така неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення Прокурора, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарсь-кий суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2021 до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява першого заступника керівника Хмельницької обласної проку-ратури в інтересах держави, в особі Гвардійської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливський затишок» про зобов`язання повернути земельні ділянки. Обґрунтовуючи позовні вимоги Прокурор вказує, що спірні земельні ділянки є землям водного фонду, на які розповсюджується особливий порядок їх використання та надання у користування. При цьому, законодавством не передбачено право безоплатної приватизації громадянами та юридичними особами земель водного фонду. На час прийняття наказів про передачу спірних земельних ділянок у приватну власність повноваження власника земель водного фонду відпо-відно до вимог ст.122 Земельного кодексу України належало державі в особі Хмельницької обласної державної адміністрації. Зважаючи на вказане та враховуючи, що на даний час спірні земельні ділянки належать до комунальної власності, то вони підлягають поверненню територі-альній громаді в особі Гвардійської сільської ради. Оскільки позивач Гвардійська сільська рада не вживала дій, спрямованих на захист інтересів держави, то перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури на підставі ст.23 Закону України «Про прокуратуру» звер-нувся до суду із даним позовом.(т.1, арк. справи 1-15).

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/820/21 в порядку розгляду за прави-лами загального позовного провадження. Крім того, залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.(т.1, арк. справи 97-98).

Ухвалою від 21.10.2021, зокрема, суд першої інстанції залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача Державне підприємство «Проскурівське лісове господарство».(т.2, арк.справи 102-103).

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов, який надійшов до суду першої інстанції 26.08.2021 та 06.09.2021 Відповідач заявляв клопотання про зупинення провадження у справі. №924/820/21 до прийняття судового рішення судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №924/454/20. Обґрунтовуючи необхідність зупинення провадження у справі Відпо-відач вказує, що на момент розгляду даної господарської справи ухвалою Верховного Суду від 21.04.2021 справу №924/454/20 передано на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Відповідач звертає увагу, що у даній справі позов першого заступника керівника Хмель-ницької обласної прокуратури в інтересах держави подано з тих же підстав та щодо подібних правовідносин, а тому провадження у справі слід зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №924/454/20.(т.1, арк.справи 126-141, 154-161).

Як вже зазначалось, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 29.10.2021 задоволено клопотання Відповідача та зупинено провадження у справі №924/820/21 до завер-шення розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №924/454/20 (з складенням повного тексту постанови в означеній справі).(т.2, арк.справи 119-120).

Ухвала вмотивована тим, що передаючи справу №924/454/20 на розгляд палати Каса-ційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господар-ського суду вказала на те, що судами розглядається значна кількість аналогічних справ (за предметом спору та суб`єктним складом), у яких існує різний підхід у вирішенні питання:

- щодо дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» та наявності передбачених законом підстав для представництва інтересів держави з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 та від 05.11.2020 у справі №910/21377/17;

- щодо правомірності підписання позовної заяви заступником прокурора без долучення до матеріалів справи документів на підтвердження його повноважень;

- щодо можливості задоволення позовних вимог про витребування земельної ділянки (віндикація) з огляду на те, що на момент звернення до суду із позовом об`єкт земельна ділянка щодо повернення якої заявлено вимогу, не існує як об`єкт цивільного права через поділ та/або об`єднання шляхом скасування кадастрового номеру на підставі статті 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та закриття реєстраційного розділу;

- щодо правомірності посилання на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові, якщо судові рішення у цій справі були скасовані з передачею справи на новий розгляд, що не означає прийняття остаточного рішення у справі та вирішення спору по суті;

- щодо можливості витребування земельної ділянки, на яку накладено арешт в межах кримінального провадження і, на час розгляду господарської справи про витребування земельної ділянки, кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування, є незаверше-ним, а арешт чинним;

- щодо необхідності доведення позивачем у таких спорах свого права власності на майно, що перебуває у володінні відповідача, та наслідків ненадання прокурором та позивачем доказів стосовно того, що спірна земельна ділянка належить до державної власності;

- щодо неприпустимості витребування майна із володіння добросовісного набувача, оскільки у цьому випадку віндикація (витребування майна із чужого незаконного володіння) не може бути застосована до добросовісних набувачів, якими є відповідачі, що свідчить про неправильне застосування судами статті 387 Цивільного кодексу України, обрання Позивачем невірного способу захисту та необхідність скасування судових рішень у справі. Позбавлення права власності на спірну земельну ділянку є незаконним втручанням у мирне володіння майном та прямим порушенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини и основоположних свобод.

Суд першої інстанції виходив з того, що справу №924/454/20 передано на розгляд судової палати з метою формування єдиної правозастосовчої практики стосовно застосування норм права щодо обставин, які є подібними до обставин, які підлягають дослідження з наданням правової оцінки у даній справі №924/820/21, в тому числі щодо обставин наявності передбачених законом підстав для представництва інтересів держави прокурором, щодо правомірності підпи-сання позовної заяви першим заступником прокурора, обраного прокурором способу захисту.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляцій-ний суд вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції «кожен має право на справедливий ... розгляд його справи ...судом,..., який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру».

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004р. у справі «Шмалько проти України»).

Переглядаючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів приймає до уваги, що статтею 227 ГПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримі-нального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господар-ського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

По суті зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлю-ється неможливість розгляду справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, досто-вірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається гос-подарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Предметом спору у справі №906/820/21 є зобов`язання Товариства з обмеженою відпові-дальністю «Мисливський затишок» повернути земельні ділянки.

Підставами позову Прокурор визначив те, що спірні земельні ділянки є землями водного фонду, на які розповсюджується особливий порядок їх використання та надання у користування. При цьому, законодавством не передбачено право безоплатної приватизації громадянами та юри-дичними особами земель водного фонду. На час прийняття наказів про передачу спірних земель-них ділянок у приватну власність повноваження власника земель водного фонду відповідно до вимог ст.122 Земельного кодексу України належало державі в особі Хмельницької обласної дер-жавної адміністрації. Зважаючи на вказане та враховуючи, що на даний час спірні земельні ділянки належать до комунальної власності, то вони підлягають поверненню територіальній громаді в особі Гвардійської сільської ради. Оскільки Позивач Гвардійська сільська рада не вживала дій, спрямованих на захист інтересів держави, то перший заступник керівника Хмель-ницької обласної прокуратури на підставі ст.23 Закону України «Про прокуратуру» звернувся до суду з даним позовом.

Обставинами, які підлягають встановленню у справі №906/820/21 є: категорія земельних ділянок за основним цільовим призначенням; можливість права безоплатної приватизації спірних земельних ділянок громадянами та юридичними особами; орган уповноважений розпоряджатись спірними земельними ділянками; законність вибуття спірних земельних ділянок із власності дер-жави в особі відповідного органу; дотримання Прокурором вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

При цьому, у справі №924/454/20 хоч предметом спору є також витребування земельних ділянок, однак підставами звернення Прокурора з позовом стало, зокрема, те, що земельна ділянка вибула з власності держави поза її волею з грубим порушенням вимог чинного законо-давства, насамперед через її набуття у приватну власність гр. ОСОБА_5 , який приховав факт попередньої приватизації ним земельної ділянки для ведення особистого селянського госпо-дарства.

Ухвалою Верховного Суду від 20.04.2021 справу №924/454/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» на постанову Північно-західного апеля-ційного господарського суду від 14.01.2021 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.10.2020 передати на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою від 21.04.2021 прийнято до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №924/454/20.

За наслідками правового аналізу обставини вказаної справи та з огляду на розгляд судами значної кількості аналогічних справ (за предметом спору та суб`єктним складом) Верховний Суд передав справу №924/454/20 на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з метою формування єдиної правозастосовчої практики, для вирішення питання щодо наявності чи навпаки, відсутності підстав для відступу від висновків у справах з подібних правовідносин.

Ні ухвала від 20.04.2021, ні від 21.04.2021 не містять посилань на конкретні справи у яких Верховний Суд може відступити від попередніх висновків, що не було враховано судом першої інстанції.

Крім того, колегія суддів встановила, що згідно відомостей бази даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» 10.12.2021 Верховним Судом у справі №924/454/ 21 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необ-хідності зупинення провадження у даній справі №924/820/21 до завершення розгляду справи №924/454/20, оскільки суд не позбавлений права встановити всі обставини справи за наявними доказами, крім того, від висновків щодо підстав представництва прокуратурою інтересів держави в суді, викладених у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду не відступала.

Відповідно до ч.3 ст.271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції, зокрема, ухвали про зупинення провадження у справі справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відтак, справу №924/820/21 необхідно передати на розгляд господарського суду Хмель-ницької області.

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неправильне застосування норм процесуального права та невідповідність обставинам справи висновків, викладених в ухвалі, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись ст.ст.34,86,232,233,240,271,275,277,282,284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.10.2021 у справі №924/820/21 задоволити.

2. Скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.10.2021 у справі №924/820/21 .

3. Справу №924/820/21 передати на розгляд до господарського суду Хмельницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Василишин А.Р.