УХВАЛА

30 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 915/2403/19

Провадження №11352/2021

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючого (судді-доповідача), суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я.

учасники справи:

позивач - Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

відповідач - Фізична особа-підприємець Білоус Микола Сергійович,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Білоуса Миколи Сергійовича

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021

у складі колегії суддів: Аленіна О.Ю. (головуючий), Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

у справі за позовом Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до Фізичної особи-підприємця Білоуса Миколи Сергійовича

про стягнення 52 407,57 грн,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 63-3434 вих19 від 09.12.2019 в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з Фізичної особи-підприємця Білоуса Миколи Сергійовича плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в сумі 52 407,57 грн.

14.09.2020 рішенням Господарського суду Миколаївської області позов Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Фізичної особи-підприємця Білоуса Миколи Сергійовича про стягнення 52 407,57 грн задоволено, стягнуто з відповідача на користь Держави плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 524 07,57 гривень, що еквівалентно сумі 1680,76 євро.

Не погодившись з вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець Білоус Микола Сергійович (далі за текстом ФОП Білоус Микола Сергійович) звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2020 у справі № 915/2403/19.

29.03.2021 ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП Білоуса Миколи Сергійовича залишено без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

16.04.2021 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2020 у справі № 915/2403/19.

27.04.2021 ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП Білоуса Миколи Сергійовича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2020 у справі № 915/2403/19. Апеляційну скаргу та додані до неї документи повернуто ФОП Білоусу Миколі Сергійовичу.

09.06.2021 згідно з вхідною відміткою на штампі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду "СКРИНЯ" засобами кур`єрської служби (відсутньої у Єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку) ФОП Білоусом Миколою Сергійовичем подано до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021, в якій скаржник просив її скасувати та направити справу до Південно-західного апеляційного господарського суду для розгляду справи по суті.

30.06.2021 ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ФОП Білоуса Миколи Сергійовича на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 залишено без руху з наданням скаржнику строку (протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали) для усунення недоліків касаційної скарги.

13.09.2021 ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ФОП Білоуса Миколи Сергійовича з доданими до неї документами повернуто скаржнику.

18.11.2021 (згідно з відміткою на поштовому конверті АТ "Укрпошта", поштовий ідентифікатор № 687) ФОП Білоусом Миколою Сергійовичем надіслано на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду повторну касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 915/2403/19.

23.11.2021 Верховним Судом складено Акт № 29.1-11/605, в якому зазначено, що касаційна скарга подана по справі № 915/2403/19, а у вступній та прохальній частинах касаційної скарги зазначена справа № 915/1907/18.

Вказану касаційну скаргу передано колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Пєскова В.Г. - головуючого (судді-доповідача), суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.11.2021.

13.12.2021 ухвалою Верховного Суду витребувано з Господарського суду Миколаївської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 915/2403/19 за позовом Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ФОП Білоуса Миколи Сергійовича про стягнення 52 407,57 грн.

21.12.2021 на адресу Касаційного господарського суду надійшли матеріали справи № 915/2403/19.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Білоуса Миколи Сергійовича та матеріали справи № 915/2403/19, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96567482) повний текст ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 складено 27.04.2021.

Отже, останнім днем для звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 915/2403/19 було 17.05.2021 включно.

У касаційній скарзі поданій 18.11.20221, ФОП Білоус Микола Сергійович заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 915/2403/19.

Обґрунтовуючи клопотання скаржник зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 915/2403/19 не отримував, оскільки оскаржувана ухвала Південно-західним апеляційним господарським судом у паперовому вигляді скаржнику не надсилалась.

Водночас, ФОП Білоус Микола Сергійович вказує на те, що 19.10.2021 скаржник звернувся до Господарського суду Миколаївської області із заявою про видачу копії ухвали апеляційного суду, яку отримав лише 29.10.2021.

Враховуючи викладене, скаржник вважає, що має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 915/2403/19.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження, колегією суддів вирішено визнати неповажними наведені скаржником підстави для поновлення строку з огляду на таке.

Як вбачається з витребуваних ухвалою Верховного Суду від 13.12.2021 матеріалів справи № 915/2403/19, Південно-західним апеляційним господарським судом було направлено ОСОБА_1 оригінал апеляційної скарги з додатками та копію ухвали від 27.04.2021 в паперовому вигляді на поштову адресу скаржника: АДРЕСА_1 (аркуш справи 202) та повний текст ухвали в електронному вигляді на електронну адресу (аркуш справи 203).

Суд звертає увагу скаржника, що повний текст оскаржуваної ухвали Південно-західним апеляційним господарським судом було направлено на адреси вказані скаржником у апеляційній скарзі.

Також, матеріали справи свідчать, що 10.06.2021 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло поштове повернення, в якому надсилались ФОП Білоусу Миколі Сергійовичу оригінал апеляційної скарги з додатками та копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Проте, на адресу суду апеляційної інстанції, від скаржника, заяв про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання не надходило.

Верховний Суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 18.03 2021 у справі № 911/3142/19, в якій зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

При цьому, колегія суддів враховує правову позицію викладену у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 222/1402/16-а, в якій суд дійшов висновку про презумпцію добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано.

Натомість, скаржником не надано жодних доказів, які б свідчили про недобросовісне виконання працівниками пошти своїх обов`язків.

Отже, доводи скаржника про те, що поштою ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 адресу ОСОБА_1 не направлялася, спростовуються наведеним вище.

Стосовно доводів скаржника, про те, що повний текст ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 915/2403/19 він отримав лише 29.10.2021, колегія суддів зазначає, що наведені обставини не свідчать, що Білоус Микола Сергійович, який мав бути зацікавлений у поданні касаційної скарги, добросовісно користувався належними йому процесуальними правами та неухильно виконував процесуальні обов`язки.

Об`єктивно непереборних, не залежних від волевиявлення ФОП Білоуса Миколи Сергійовича чи його представника, обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для подання касаційної скарги у клопотанні про поновлення строку не вказано.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96567482), повний текст ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021, складено 27.04.2021 та оприлюднено 29.04.2021, отже скаржник не був позбавлений об`єктивної можливості в розумні строки дізнатися про ухвалене за його апеляційною скаргою судове рішення та звернутися до Верховного Суду, як з первісною, так із повторною касаційною скаргою.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи викладене, колегією суддів вирішено визнати неповажними наведені ФОП Білоусом Миколою Сергійовичем підстави пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 915/2403/19.

Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Водночас, Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте в порушення зазначених вимог до касаційної скарги, скаржником не надано документ про сплату (зарахування) судового збору у відповідному розмірі.

України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Верховний Суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021 встановлений у розмірі 2 270 грн.

Отже, звертаючись 18.11.2021 з касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі № 915/2403/19 ФОП Білоусу Миколі Сергійовичу належало сплатити судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Водночас, як вбачається зі змісту касаційної скарги, скаржник у вступній частині скарги зазнає оскаржувані судові рішення по справі № 915/2403/19, проте у прохальній частині просить скасувати судові рішення по справі № 915/1907/18.

Отже, скаржнику слід уточнити вимоги касаційної скарги, чітко зазначити які судові рішення він просить скасувати.

З огляду на викладене, касаційна скарга ФОП Білоуса Миколи Сергійовича на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 915/2403/19 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме: навести Суду інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021, а також надати Суду документ про сплату (зарахування) судового збору у розмірі 2 270 грн., а також уточнити вимоги прохальної частини касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними наведені Фізичною особою-підприємцем Білоусом Миколою Сергійовичем підстави пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 915/2403/19.

2. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Білоуса Миколи Сергійовича на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 915/2403/19 залишити без руху.

3. Надати Фізичній особі-підприємцю Білоусу Миколі Сергійовичу строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

4. Повідомити Фізичну особу-підприємця Білоуса Микола Сергійовича про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційними засобами зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Погребняк