ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 902/968/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Кібенко О.Р., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Коровай Л.В.,

за участю представників учасників справи:

-представника відповідача Дороніної О.М. - адвокат

-представника скаржника Болдіна В.В. - адвокат

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

на рішення Господарського суду Вінницької області

(суддя - Міліціанов Р.В.)

від 12.08.2020

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Савченко Г.І., судді - Тимошенко О.М., Демидюк О.О.)

від 20.07.2021

у справі за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 94 898 129,58 грн

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1. У листопаді 2019 року Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (надалі - АТ «Укртрансгаз», позивач) звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (надалі - АТ «ОГС «Вінницягаз», відповідач) про стягнення 94 898 129,58 грн, у тому числі: 88 705 256,07 грн заборгованості за транспортування природного газу відповідно до умов договору від 17.12.2015 № , яка виникла внаслідок добових небалансів за березень, квітень, травень, червень 2019 року, 5 712 332,16 грн пені та 480 532,35 грн - 3% річних.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за березень, квітень, травень, червень 2019 року виявив наявність у відповідача небалансів, як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив остаточну плату за такі добові небаланси.

1.3. Позивач зазначав, що добові небаланси відповідача виникли внаслідок: безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи у відповідні періоди природного газу для покриття його власних виробничо-технологічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи.

1.4. У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що договір транспортування природного газу № 9 від 17.12.2015 року, укладений між сторонами, передбачає плату за послугу балансування, яку вносить лише замовник (пункт 9.1. Договору). Відповідно до пункту 6 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

1.5. У зв`язку із відсутністю між сторонами договору, який би передбачав врегулювання щодобових небалансів та відсутністю згоди на придбання природного газу в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу, у AT «Вінницягаз» немає обов`язку щодо його оплати.

1.6. У відповіді на відзив позивач заперечує проти відзиву та вважає доводи, викладені у відзиві, безпідставними, з огляду на те, що добові небаланси відповідача виникали внаслідок безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи у відповідні періоди природного газу для покриття його власних виробничо-технологічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи.

1.7. Позивач вказує, що у відповідача виникли зобов`язання, передбачені п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС (Кодекс газотранспортної системи), вимоги якого є обов`язковими для відповідача згідно з п. 2.6 Договору, щодо здійснення оплати за врегульовані Оператором ГТС добові небаланси.

1.8. Однак, відповідач до цього часу не виконав свої зобов`язання з оплати вказаних рахунків на оплату за добові небаланси за березень, квітень, травень, червень 2019 року на загальну суму 88 705 265,07 грн, чим порушив умови п. 2.6 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, а також порушив права та інтереси Позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

1.9. При цьому, за твердженнями позивача, відповідач не заперечує проти того, що отримав послуги з врегулювання щодобових небалансів за спірний період, чим підтвердив факт отримання таких послуг.

2. Фактичні обставини справи, установлені судами

2.1. 17.12.2015 року між АТ «Укртрансгаз» (Оператор) та АТ «ОГС «Вінницягаз» (Замовник) укладено договір транспортування природного газу № .

2.2. Відповідно до пункту 2.1 Договору оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує Оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

2.3. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (Кодекс ГТС), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (п. 2.2 Договору).

2.4. Згідно з пунктом 2.3 Договору, послуги, які можуть бути надані відповідачу за спірним Договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

2.5. Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (п. 2.4 Договору).

2.6. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (п. 2.7 Договору).

2.7. За змістом пункту 5.1 Договору порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору.

2.8. Вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються Регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються Регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом (п. 7.1 Договору).

2.9. Відповідно до пункту 9.1 у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

2.10. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування = БЦГ х К х QБГ, де БЦГ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (п. 9.2 Договору).

2.11. Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті (п. 9.3 Договору).

2.12. Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок - фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (п. 9.4. Договору).

2.13. Згідно з п. 11.4. Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору.

2.14. Також до укладеного договору між сторонами підписано Додаткову угоду № 1 від 29.11.2017 року, за змістом якої внесено зміни в п.п. 8.2, 8.4, 9.4, 10.4 Договору та викладено їх у новій редакції.

2.15. За твердження позивача, за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за березень, квітень, травень, червень 2019 року встановлено наявність у відповідача небалансів, як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого позивачем здійснено розрахунок остаточних обсягів добового небалансу за кожну газову добу звітного місяця.

2.16. Позивачем виставлено відповідачу рахунки за добові небаланси, а саме: рахунок № 03-2019- від 31.03.2019 року на оплату за добові небаланси за березень 2019 року на загальну суму 26 063 247,98 грн; рахунок № 04-2019- від 30.04.2019 року на оплату за добові небаланси за квітень 2019 року на загальну суму 30 656 262,71 грн; рахунок № 05-2019- від 31.05.2019 року на оплату за добові небаланси за травень 2019 року на загальну суму 18 566 368,46 грн; рахунок № 06-2019- від 30.06.2019 року на оплату за добові небаланси за червень 2019 року на загальну суму 13 419 385,92 грн.

2.17. Загальна сума плати за добові небаланси за кожну газову добу за звітний період становить 88 705,265,07 грн.

2.18. Відповідач свої зобов`язання щодо оплати вказаних рахунків за добові небаланси за березень, квітень, травень, червень 2019 року не виконав, що і стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного, на його думку, права.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 12.08.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2021, у задоволенні позову відмовлено повністю.

3.2. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що:

- між сторонами відсутні врегульовані на договірному рівні умови, які б передбачали оплату щодобових небалансів та відсутня згода саме на придбання природного газу в оператора газотранспортної системи у обсязі добового небалансу;

- положення діючого договору не містять умов щодо порядку розрахунків та оплати щодобових негативних небалансів;

- наявність основних умов договору щодо строків та порядку здійснення оплати вартості щодобових небалансів, є підставою для нарахування такої плати за надані послуги, а також у разі невиконання обов`язку щодо оплати, штрафних санкцій та відповідальності за порушення зобов`язань;

- для врегулювання щодобових небалансів відповідача (Оператора ГРМ) та вимоги оплати за дисбаланс ГТС повинна передувати певна послідовність дій, яка не дотримана позивачем.

3.3. Крім того, суди зазначили, що матеріали справи не містять первинних документів, які б свідчили про реальність вчинення балансуючих дій кожної доби та понесення витрат, пов`язаних з таким балансуванням, а додані до матеріалів справи односторонні акти врегулювання щодобових небалансів не містять відомостей про джерела внесення в них інформації. Також коригуючі акти врегулювання щодобових небалансів не містять пояснень, чому відбулися коригування, тим самим ставлять під сумнів достовірність інформації, зазначеної в таких актах.

3.4. Також суди зазначили, що позивачем не виконані вимоги Кодексу ГТС, які регулюють вчинення балансуючих дій, та крім того, вказали про відсутність доказів купівлі короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження

4.1. 11.08.2021 позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

4.2. На виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України, обґрунтовуючи наявність підстави для касаційного оскарження згідно з приписами пункту 2 частини 2 статті 287 ГПК України, скаржник посилається на необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм статті 174, частин 3, 4 статті 179 ГК України, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 № 1437, пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС, викладених у постановах Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 904/5807/19, від 08.06.2021 у справі № 904/5147/19, від 15.06.2011 у справі № 915/2360/19, від 17.06.2021 у справі № 924/1153/19 та застосованих судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. Скаржник стверджує, що суди попередніх інстанцій, посилаючись на положеннями статей 11, 204, 509, 526, глави 63 ЦК України та статтю 193 ГК України дійшли неправильних висновків щодо виникнення прав та обов`язків між позивачем та відповідачем. Також позивач вважає, що судами не було застосовано положення глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС щодо встановленого регулятором порядку визначення обсягів добового небалансу та плати за добовий небаланс, які є обов`язковими для позивача та відповідача під час здійснення господарської діяльності на ринку природного газу.

4.3. При цьому, скаржник зазначає, що застосування в оскаржуваній постанові висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 924/1153/19 не відповідає вимогам частини 4 статті 236 ГПК України, з огляду на те, що у вказаній постанові правовий висновок відсутній, оскільки цією постановою Верховний Суд скасував рішення судів попередніх інстанцій та передав справу на новий розгляд, надавши лише судам нижчих інстанцій відповідні вказівки.

4.4. Позивач посилається на необхідність відступлення від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 927/276/18, від 10.04.2019 у справі № 924/447/18, від 12.06.2019 у справі № 920/344/18, від 09.10.2019 у справі № 922/1382/18 та застосовані судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні щодо застосування до спірних правовідносин положень Кодексу ГТС, які діяли до 01.03.2019 та передбачають складання коригуючих актів. Натомість у справі, яка переглядається, правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовано положеннями Кодексу ГТС, які набрали законної сили з 01.03.2019 та стосуються правил добового балансування (пункту 2 частини 2 статті 287 ГПК України).

4.5. Також скаржник підставою касаційного оскарження зазначає пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України, оскільки суди попередніх інстанцій порушили норми статей 2, 7, 11, 13, 42, 73-80, 86, 236, 237, 238 ГПК України з огляду на те, що суди не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

4.6. У відзиві на касаційну скаргу АТ «ОГС «Вінницягаз» стверджує про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та просить рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін. Відповідач вказував, що договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування, проте договором визначений вичерпний перелік послуг, які позивач може надавати, а відповідач отримувати та сплачувати їх вартість і така послуга, як негативний місячний небаланс, в договорі відсутня.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Здійснивши розгляд касаційної скарги, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши наявні матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

5.2. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частини 1 та 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

5.3. Як вже зазначалось, підставою касаційного оскарження АТ «Укртрансгаз» з посиланням на пункт 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, визначило необхідність відступлення від застосованого судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду України, викладеного у постановах Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 904/5807/19, від 08.06.2021 у справі № 904/5147/19, від 15.06.2011 у справі № 915/2360/19, від 17.06.2021 у справі № 924/1153/19.

5.4. Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5.5. У вказаних постановах Верховний Суд дійшов висновку, що для пред`явлення вимоги оплати наданих позивачем послуг між сторонами повинен бути укладений договір, який би передбачав врегулювання щодобових небалансів.

5.6. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від правових висновків, викладених у вказаних постановах Верховного Суду, з огляду на таке.

5.7. Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, а також положеннями Закону України «Про ринок природного газу», Цивільного та Господарського кодексів України.

5.8. Відповідно до пунктів 7, 45 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

5.9. Згідно з частинами 1, 2 статті 32 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

5.10. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497 було затверджено типову форму договору транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плату (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

5.11. Додатком до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2497 від 30.09.2015 є типовий договір транспортування природного газу та додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

5.12. Сторонами укладено Договір, який згідно з пунктом 17.1 Договору вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

5.13. З 01 березня 2019 року за постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 № 1437 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо впровадження добового балансування на ринку природного газу та процедури розробки, подання і затвердження Плану розвитку газотранспортної системи на наступні 10 років" відбулося запровадження добового балансування на ринку природного газу України. Перехід на добове балансування передбачає, що взаємодія між оператором газотранспортної системи, постачальниками, операторами газорозподільних систем і споживачами здійснюється виключно через інформаційну платформу оператора ГТС.

5.14. Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування; договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги); небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації.

5.15. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством / оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2497.

5.16. За пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

5.17. Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

5.18. У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.19. Відповідно до частин 3, 4 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

5.20. Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

5.21. Пунктом 11 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 № 1437 передбачено обов`язок оператора газотранспортної системи з 01 серпня 2018 року надавати послуги транспортування природного газу на підставі договору транспортування природного газу, укладеного відповідно до типового договору транспортування природного газу зі змінами, затвердженими цією постановою.

5.22. В затвердженій вищевказаною постановою редакції типового договору передбачений, в тому числі, порядок оплати добових небалансів. Між тим, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідні зміни до Договору сторонами не вносились. Укладений між сторонами Договір не містить положень щодо врегулювання щодобових небалансів та не встановлює зобов`язання відповідача щодо їх оплати.

5.23. З огляду на те, що Договір, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не містить положень щодо врегулювання щодобових небалансів та щодо обов`язку відповідача з оплати такого врегулювання, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову, а також не вбачає підстав для відступу від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 904/5807/19, від 08.06.2021 у справі № 904/5147/19, від 15.06.2011 у справі № 915/2360/19, від 17.06.2021 у справі № 924/1153/19.

5.24. Щодо необхідності відступлення від висновків щодо застосування положень Кодексу газотранспортної системи, які передбачають складення коригуючих актів, викладених у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 927/276/18, від 10.04.2019 у справі № 924/447/18, від 12.06.2019 у справі № 920/344/18, від 09.10.2019 у справі № 922/1382/18, суд зазначає про відсутність підстав для такого відступу, оскільки такі справи не є подібними до цієї справи, зокрема, у вказаних справах підставами та предметами позовів були стягнення коштів за послуги балансування для врегулювання місячних небалансів, однак у справі, що переглядається, як зазначалось вище, позивачем визначено невиконання відповідачем зобов`язань, передбачених договором щодо оплати послуг для врегулювання добових небалансів, відповідно, обставини встановлені судами у цій справі та у вказаних скаржником справах є різними.

5.25. Доводи скаржника, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, судом касаційної інстанції відхиляються, оскільки посилання позивача на можливість використання природного газу не є тим аргументом, який може спростовувати відсутність врегулювання договірних відносин у спірній частині.

5.26. Крім того, в абзаці 5 пункту 5.5 постанови Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 908/3104/19 викладено правову позицію, що відсутність на момент виникнення спірних правовідносин договору у редакції, яка би врегульовувала щодобові небаланси, у тому числі щодо оплати за послуги балансування та невнесення відповідних змін, не дає підстав стверджувати про можливість встановлення фактичного використання природного газу відповідачем під час балансування.

5.27. Також суд касаційної інстанції зауважує, що у справі № 927/1041/19 щодо вирішення спору про стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу (місячні негативні небаланси у період з липня 2018 року по лютий 2019 року) Верховний Суд у постанові від 28.07.2021 висловив таку позицію, що «враховуючи відсутність правової підстави для отримання Чернігівгазом послуг транспортування природного газу (неузгодження істотних договірних умов на надання послуг балансування), стягнення Укртрансгазом коштів може здійснюватися відповідно до положень ст.1212 ЦК у разі доведення факту набуття Чернігівгазом природного газу, який належав Укртрансгазу, без достатньої правової підстави або шляхом стягнення суми збитків, якщо газ був придбаний Укртрансгазом з метою балансування негативних місячних небалансів, які виникли внаслідок відбирання Чернігівгазом природного газу для задоволення власних потреб, і не був компенсований Оператору ГТС через договірні механізми (оплату послуг балансування) (пункт 173)».

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

6.2. Відповідно до частини 1 статті 309 зазначеного Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.3. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені із додержанням норм процесуального та матеріального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

7. Розподіл судових витрат

7.1. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись статтями 129, 300, 301, пунктами 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 12.08.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 у справі № 902/968/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді О. Кібенко

Л. Стратієнко