ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 м. Дніпро Справа № 904/7216/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення виклику сторін) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2021 (повний текст складено 22.10.2021, суддя Красота О.І.) у справі № 904/7216/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами в сумі 211 198,20 грн. та збору за зберігання вантажу в сумі 9 952,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

У серпні 2021 АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі Залізниця) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило стягнути з відповідача ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПрАТ «Інгулецький ГЗК») плату за користування вагонами в сумі 211 198,20 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 9 952,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов Договору "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ "Інгулецький ГЗК", яка примикає до станції Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" в частині повної та своєчасної оплати коштів за користування вагонами і збору за зберігання вантажів. Заборгованість утворилась внаслідок несвоєчасного забирання вантажоотримувачем (відповідачем) з колій станції призначення вантажу, відбулась його затримка на шляху прямування.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2021 у справі № 904/7216/21 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами в сумі 211 198,20 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 9 952,32 грн. і судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Місцевий господарський суд мотивував своє рішення тим, що прийняті до перевезення позивачем спірні вагони були затримані на шляху прямування через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача. При цьому, суд встановив, що позивачем дотримано порядок дій та складено відповідні акти на засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд встановив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу; приймання потягів визначається диспетчером з урахуванням цілої низки поточних факторів, а не тільки наявністю вільних колій на станції.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Скаржник посилається на обставини:

- на час затримки вагонів на ст. Інгулець за актами загальної форми, відповідачем були пред`явлені до перевезення вагони на станції, які не забирались станцією. Факт пред`явлення підтверджується повідомленнями про закінчення вантажних операцій з відмітками працівників станції про прийняття повідомлень;

- на час складання актів загальної форми, пред`явлені відповідачем вагони не були прийняті залізницею, про що зроблено застереження в самих актах та в повідомленнях про затримку вагонів. Неприйняття станцією пред`явлених до перевезення вагонів унеможливило прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу;

- затримка вагонів, які відображені в актах загальної форми, на ст. Інгулець сталась не з вини відповідача, відсутні підстави вважати, що затримка вагонів на підходах до станції самої Інгулець - на станціях Кривий Ріг-Західний, Червоний Шахтар, Нікополь та Чортомлик з причин скупчення вагонів на станції Інгулець, сталась також з вини відповідача;

- відповідно до п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами від 25.02.1999 №113 вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Тобто, на думку скаржника, затримка вагонів, що прямували на адресу відповідача на підходах до станції Інгулець на підставі наказів №№ 66, 68, 79, 80, 81, відбулась з причин, що залежать від Залізниці. Відсутні підстави для нарахування плати за користування вагонами та стягнення збору за зберігання вантажу.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач не скористався своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції в силу положень ч. 3 ст. 236 ГПК України.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2021 у справі № 904/7216/21; вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення слід залишити без змін з огляду на наступне.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

У березні 2020 між АТ "Українська залізниця" в особі начальника структурного підрозділу "Служба комерційної роботи та маркетингу" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Залізниця) та ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії, ПрАТ «Інгулецький ГЗК») укладено Договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до ст. Інгулець Регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" №ПР/М-20240/НЮдч (т.1 а.с.29-32).

Пунктом першим вказаного Договору встановлено, що згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця": стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії № 2.

Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено на продовженні колії №3 біля вхідного сигналу "НІ", на продовженні колії №2 біля вхідного сигналу "НІІ".

Згідно з п. 4 Договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії.

Сторони погодили, що здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленням, які передає відповідальний працівник станції Інгулець за телефоном відповідальному працівнику залізничного цеху ПрАТ "ІНГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форма ГУ-2 (п. 5 Договору).

Умовами Договору визначено, що вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ст. Інгулець за вказівкою чергового по залізничній ст. Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тон (п. 7 Договору).

Згідно з умовами п. 10 Договору середньодобова переробна спроможність по основним вантажним фронтам наведена у Додатку 1 до Договору. Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів 12,0 год. (п. 11 Договору).

Відповідно до п. 14 Договору власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії «ЄРЦД».

Термін дії Договору з 01.04.2020 до 31.03.2021 (включно).

У лютому 2021 на адресу ПрАТ «Інгулецький ГЗК» прийняті до перевезення порожні власні вагони. У зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу з колій станції призначення вантаж затримано на шляху прямування за наказами № 66, № 68 від 05.02.2021, № 79, № 80 від 07.02.2021, № 81 від 08.02.2021 про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення.

За фактом затримки, станціями затримки Красний Шахтар, Нікополь, Кривий Ріг-Західний, Чортомлик складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №3/3 від 09.02.2021, №4/4 від 06.02.2021, № 26/23 від 10.02.2021, №6/5 від 08.02.2021, №6/6 від 09.02.2021, загальної форми ГУ-23.

Станцією призначення Інгулець повідомлено представника відповідача про затримку вагонів. Позивач наголошує, що накази на початок і кінець затримок надавались, враховуючи наявність (відсутність) затримок в просуванні вагонів, які прямують на адресу підприємства відповідача, з метою уникнення заторів на шляху прямування через скупченість вагонів на станції призначення з вини цього вантажоодержувача.

Акти, загальної форми ГУ-23, складені про несвоєчасне забирання відповідачем вантажу, що надійшов на його адресу, з колій ст. Інгулець підписані без заперечень представником відповідача (т.1 а.с.2).

За весь час затримки вагонів на станціях підходу складено на станції Інгулець акти загальної форми:

- ст. Красний Шахтар до станції призначення по наказу №66 за період з 09год.10хв. 05.02.2021 по 15год.45хв. 09.02.2021.;

- ст. Нікополь до станції призначення по наказу №68 за період з 10год.44хв. 05.02.2021 по 15год.35хв. 06.02.2021;

- ст. Кривий Ріг-Західний до станції призначення по наказу №79 за період з 17год.47хв. 07.02.2021 по 01год.35хв. 10.02.2021;

- ст. Нікополь до станції призначення по наказу №80 за період з 21год.11хв. 07.02.2021 по 10год.10хв. 08.02.2021;

- ст. Чортомлик до станції призначення по наказу №81 за період з 02год.45хв. 08.02.2021 по 17год.02хв. 09.02.2021.

По прибуттю на станцію призначення вагонів на адресу відповідача, вантажоодержувача повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів Залізницею і зроблено відповідні записи в книзі ф.ГУ-2. Оскільки спірні вагони своєчасно не були забрані на під`їзну колію, про що Залізницею складено акти загальної форми ГУ-23 №345 та №350 від 06.02.2021, №№356, 363, 366, 368, 369 від 07.02.2021, № 378 та №389 від 08.02.2021, №№ 390, 400, 404 від 09.02.2021, №№407, 410, 411, 414, 416, 420, 422, 425, 428 від 10.02.2021, №433 та №436 від 11.02.2021.

Станцією призначення Інгулець нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями ф.ГУ-46 №№08029172, 08029173, 08029177, 10029187, 10029193, 10029194, 11029194, 11029195, 11029197, 11029198, 11029199, 11029200, 11029201, 11029202, 11029203, 11029204, 12029208, 12029205, 12029211, 15029237 на суму 211 198,20 грн. (з ПДВ) та збір за зберігання вантажу, згідно накопичувальних карток ф.ФДУ-92 №09029005, №10029006 на суму 9 952,32 грн.

Відповідач заявлену до стягнення плату за користування вагонами та зберігання вантажу не сплатив, що й стало підставою виникнення спору.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Предметом спору є вимога Залізниці про стягнення з ПрАТ "Інгулецький ГЗК" плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Підставою визначено затримку вагонів з вини відповідача, у зв`язку з чим йому нарахована плата за їх користування вагонами та зберігання вантажу.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно зі ст. 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до ст. 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі ст. 36 Статуту у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру

Статтею 119 Статуту залізниць України встановлено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Пунктами 3, 6, 8 - 10, 12, 13 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 за №113, передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій (п.6).

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п.8).

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (п.9).

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акту про затримку вагонів, що складається станцією.

Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів.

Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) (п.10).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (п.12).

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п.13).

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п. 5, п. 8 Правил, зберігання вантажів (статті 12, 46 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу. Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін безоплатного зберігання обчислюється:

- якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;

- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

- при затримці - з моменту затримки.

Матеріалами справи підтверджується, що прийняті до перевезення позивачем вагони були затримані на підходах до станції призначення Інгулець (станції затримки Красний Шахтар, Нікополь, Кривий Ріг-Західний, Чортомлик) через скупченість вагонів на станції призначення внаслідок несвоєчасного забирання з колій станції одержувачем вантажів, які вже прибули на його адресу, тобто з вини відповідача.

Факт накопичення вагонів на станції призначення підтверджується актами форми ГУ-23, в яких вказано час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Станцією призначення Інгулець вчасно повідомлено відповідача про затримку вагонів, що підтверджується повідомленнями, які перелічені у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження, копія якої наявна в матеріалах справи.

Розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу здійснені позивачем вірно, відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи наведені вище положення права та обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Доводи скаржника стосовно того, що позивачем не доведено вини відповідача у зайнятості колій, детально описаних в п. 5 цієї постанови, що спричинило затримку на підходах до ст. Інгулець, отже, вагони затримувалися на підходах до станції призначення (станції затримки Красний Шахтар, Нікополь, Кривий Ріг Західний, Чортомлик) з причин, що не залежать від відповідача колегією суддів до уваги не приймаються.

Документальними підставами вимог про стягнення спірної суми є акти ф. ГУ-23, якими підтверджується зайнятість колій на ст. Інгулець на час видачі спірних наказів.

Актами ф. ГУ-23, переліченими в п. 5 цієї постанови, підтверджується, що відповідачем несвоєчасно забиралися вагони з колій ст. Інгулець, що призвело до їх зайнятості. У книзі повідомлень ф. ГУ-2 ст. Інгулець, копія якої представлена до матеріалів справи, наявні записи, як про запланований час подачі вагонів, так і про представників відповідача, які прийняли ці повідомлення.

Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує проїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку АТ "Укрзалізниці" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зав`язків України від 31.08.2005 №507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.

Наявність тимчасово вільних колій на станції - це виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту. На станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів (також і поїздів відповідача).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №904/5461/18, від 22.06.2018 у справі №904/7535/17, від 15.06.2018 у справі №904/7360/17, від 17.10.2018 у справі №904/6067/18.

На час дії спірних наказів на коліях ст. Інгулець вже було затримано вагони, які не забиралися відповідачем, що зафіксовано актами ф. ГУ-23.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів на підтвердження повідомлення Залізниці щодо готовності забрати на свою під`їзну колію вагони або заявки доставити на його адресу в першу чергу затримані за спірними наказами вагони, з підтвердженням готовності їх прийняття на під`їзну колію, скаржник не надав. Позивач не мав можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію, що, як було зазначено вище, засвідчують складені на станції призначення Інгулець акти загальної форми ф.ГУ-23, підписані працівниками відповідача із запереченнями.

Водночас, позивач у відповідності до п. 5 Договору своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати на під`їзну колію відповідача вагони, щодо яких ст. Інгулець складено акти загальної форми. У цьому зв`язку, колегія суддів доходить висновку про доведеність позивачем факту, що прийняті ним до перевезення спірні вагони були затримані на шляху прямування через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача.

Умовами договору передбачено, що власник колії сплачує Залізниці плату за користування вагонами та плату за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї), згідно з Правилами користування вагонами та контейнерами та Правилами зберігання вантажів.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17 та від 22.06.2018 у справі №904/7535/17 викладено правову позицію про наявність вини відповідача у затримці вагонів на станціях підходу і правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів, як вантажу.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції. Право скаржника порушено не було.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-284 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2021 у справі № 904/7216/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2021 у справі № 904/7216/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков