ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ

29 грудня 2021 року № 903/1009/21

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали по справі 903/1009/21

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,

в с т а н о в и в:

09.12.2021 року на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява від 05.11.2021 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2021 розгляд заяви було розподілено судді Вороняку А. С.

Ухвалою суду від 14.12.2021 заяву ОСОБА_1 від 08.12.2021 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху; встановлено ОСОБА_1 строк впродовж 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути встановлені при поданні заяви недоліки та надати суду докази авансування на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області (рахунок UA0004974, , ДКСУ у м. Києві) винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 34415,00 грн.

29.12.2021 заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву від 28.12.2021 про усунення недоліків, в якій просить прийняти та розглянути заяву про усунення недоліків, відкрити провадження у справі про неплатоспроможність.

У заяві від 28.12.2021 заявник, зокрема, звертає увагу суду на п. 37 постанови Верховного Суду у справі №910/726/20 від 19.11.2020 та практику місцевих господарських судів; вважає що вона надала докази авансування винагороди арбітражному керуючому шляхом укладання договору про розстрочку оплати винагороди арбітражному керуючому.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК України) судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З дня введення в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність (п.2 Прикінцевих і перехідних положень згаданого Кодексу).

Частиною 1 статті 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Відповідно до абз. 3, 6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Заявником не надано до заяви доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень. Наданий заявником договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 05.11.2021, укладений між арбітражним керуючим Білявським Віталієм Віталійовичем та Галетою Тетяною Степанівною, суд не приймає як належний доказ виконання обов`язку щодо авансування основної винагороди керуючому реструктуризацією з огляду на таке.

Інститут авансування винагороди арбітражному керуючому є гарантією права учасника справи про банкрутство (керуючого реструктуризацією) на отримання ним грошової винагороди за виконання наданих йому повноважень. Обов`язок здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому є безумовним, положеннями Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено жодних підстав для звільнення від здійснення такого авансування при звернені до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

У п. 37 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/726/20 від 19.11.2020, на який посилається заявник як на підставу можливості альтернативного врегулювання питання авансування, зазначено наступне: 37. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Вказана правова позиція касаційного суду допускає можливість мирного врегулювання між боржником та арбітражним керуючим питання авансування грошової винагороди, однак ставить таку можливість у залежність від наявності у боржника майна, яке буде реалізовано у перспективі (відстрочка платежу) у справі про неплатоспроможність. Крім того, Верховний Суд зазначає, що місцевий суд приймає рішення про надання такої можливості за результатами дослідження усієї сукупності наданих документів.

Таким чином, суду необхідно встановити наявність у боржника майна, яке може бути реалізоване у справі, та за рахунок якого можливо (з відстроченням) оплатити грошову винагороду керуючому реструктуризацією за три перших місяці.

Крім цього, інші додані до заяви документи мають свідчити про реальну можливість досягнення стадії реалізації майна у справі - виконання плану реструктуризації боргів або перехід до процедури погашення боргів, оскільки норма ч.7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає умови закриття провадження у справі і стадія реалізації майна боржника у справі не відбувається у той час, якщо заборгованість за основною грошовою винагородою керуючого реструктуризацією вже виникла.

У заявника ОСОБА_1 відсутня спроможність мирного врегулювання питання оплати послуг арбітражного керуючого шляхом укладення відповідного договору, оскільки судом встановлено, що у боржника відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно, яке могло б бути реалізоване у справі про неплатоспроможність, про що боржником самостійно зазначено у заяві про відкриття провадження у справі та підтверджено відповідними довідками. Наявність на розгляді суду заяви про неплатоспроможність ОСОБА_1 є додатковим непрямим доказом неможливості врегулювання боржником своїх фінансових боргових зобов`язань самостійно.

У п. 3.4. договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 05.11.2021 встановлено, що розрахунки проводяться шляхом оплати стороною-2 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження, у порядку п. 3.3. даного договору, за умови надсилання стороною-1 поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів боржника.

Проте, згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства заявник зобов`язаний здійснити авансування виключно основної винагороди арбітражному керуючому, розмір якої визначено ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Абзацами 5-7 ч. 2 ст. 30 КУзПБ встановлено, що право вимоги основної винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Із наведеного вбачається, що право вимоги сплати основної винагороди арбітражного керуючого за виконання покладених на нього повноважень є беззастережним, здійснюється за рахунок коштів авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі. У випадку закінчення авансованих коштів основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У відповідності до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, зокрема, з 1 січня 2021 - 2270 грн; з 01 липня 2021 - 2379 грн; з 1 грудня 2021 2481,00 грн.

Таким чином, загальний розмір грошової винагороди керуючого реструктуризацією за три місяці виконання повноважень станом на дату звернення заявника до господарського суду становить: 2481 х 5=12405,00 грн. (за один місяць), 37215,00 грн. - за три місяці.

З огляду на викладене, враховуючи основні засади господарського судочинства, надані заявником документи щодо врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Статтею 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У зв`язку з тим, що заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, оскільки не подав доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією у встановленому законом порядку, заяву від 08.12.2021 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 слід повернути заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

у х в а л и в:

1. Заяву ОСОБА_1 від 08.12.2021 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з матеріалами на 216 арк., повернути заявнику без розгляду.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 29.12.2021.

Суддя А. С. Вороняк