ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2021 р. Справа№ 910/1278/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Лєбєдєвої Світлани Борисівни

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2021 року (повний текст складено 10.06.2021)

у справі № 910/1278/21 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс"

до фізичної особи-підприємця Лєбєдєвої Світлани Борисівни

про стягнення 136 873,01 грн,

УСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Імпульс" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Лєбєдєвої Світлани Борисівни (далі - відповідач) та просило стягнути 136 873,01 грн, у тому числі: на користь Державного бюджету - 14045,55 грн боргу зі сплати орендної плати; на користь позивача - 32772,97 грн боргу зі сплати орендної плати, 60683,80 грн боргу з відшкодування комунальних послуг, 18620,59 грн пені та 10750,10 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконує умови Договору оренди №03/05-17 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 27.04.2017 та Договору №03/05-17-ККП про відшкодування комунальних послуг від 27.04.2017, внаслідок чого станом на 25.01.2021 утворилась заборгованість, що заявлена до стягнення.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилалась на те, що 18.02.2021 нею було сплачено 40000 грн за договором оренди та 40000 грн за договором про відшкодування комунальних витрат, також нею були додатково сплачені кошти в лютому, березні, квітні та травні 2021 року, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02 червня 2021 року позов задоволено.

З фізичної особи-підприємця Лєбєдєвої Світлани Борисівни стягнуто на користь Державного бюджету - 30% від суми основного боргу за договором оренди нерухомого майна № 03/05-17 від 27.04.2017 в розмірі 14045,55 грн.

З фізичної особи-підприємця Лєбєдєвої Світлани Борисівни стягнуто на користь Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Імпульс" - 70% від суми основного боргу за договором оренди нерухомого майна від №03/05-17 від 27.04.2017 в розмірі 32 772,97 грн, суму основного боргу за договором про відшкодування комунальних послуг №03/05-17 ККП від 27.04.2017 у розмірі 60683,80 грн, пеню за порушення орендарем зобов`язань за договором оренди нерухомого майна №03/05-17 від 27.04.2017 у розмірі 8444,20 грн, пеню за порушення орендарем зобов`язань за договором про відшкодування комунальних послуг №03/05-17 ККП від 27.04.2017 у розмірі 10176,39 грн, штраф за договором №03/05-17 від 27.04.2017 у розмірі 4681,80грн, штраф за договором №03/05-17 ККП від 27.04.2017 у розмірі 6068,30 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, фізична особа-підприємець Лєбєдєва Світлана Борисівна подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки сплачені відповідачкою грошові кошти мали бути зараховані позивачем в якості оплати заборгованості, яка виникла за 2020 рік (в межах позовних вимог позивача), а не в якості сплати поточної заборгованості; банківська довідка була прийнята судом від представника позивача в судовому засіданні 02.06.2021 без належного направлення стороні відповідача, чим порушено її права.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22 липня 2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - 10 днів з дня вручення ухвали, але не пізніше 11.08.2021.

Позивач отримав ухвалу суду 05.08.2021, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, однак не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30 серпня 2021 року розгляд справи призначено на 19 жовтня 2021 року та ухвалено матеріали справи розглядати без виклику учасників справи.

Розпорядженням в.о.керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021, на підставі службової записки секретаря судової палати, призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням у відставку головуючого судді (судді-доповідача) Дикунської С.Я.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2021 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Козир Т.П., суддів Кравчука Г.А., Чорногуза М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02 листопада 2021 року колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до свого провадження, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2021, у зв`язку із перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Козир Т.П., суддів Агрикової О.В., Чорногуза М.Г.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 27 квітня 2017 року між Державним підприємством "Науково-технічний комплекс "ІМПУЛЬС", як орендодавцем, та фізичною особою-підприємцем Лєбєдєвою Світланою Борисівною, як орендарем, був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, за №03/05-17 (далі - договір оренди) (а.с.13-18).

Відповідно до пункту 1.1 договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно для провадження підприємницької діяльності, що спрямована на побутове обслуговування населення (пральня, хімчистка), а саме: нежитлове приміщення площею 206,5 кв. м., яке розміщене на першому поверсі вбудованого приміщення, за адресою: 02121, м. Київ, вул. Горлівська, 226/228, та перебуває на балансі ДП "НТК "ІМПУЛЬС". Вартість майна, згідно з висновком про вартість, на 31.10.2016 становила 2 308 000,00 грн, без врахування ПДВ.

Розділом 2 договору оренди сторони встановили умови передачі орендованого майна орендарю.

Так, за умовами пункту 2.1 договору оренди орендар вступає у строкове користування майном у термін, вказаний у пункті 10.1 даного договору, яким, у свою чергу, установлено, що цей договір укладено на строк 2 (два) роки 11 місяців і він діє з 27.04.2017 по 26.03.2020 включно.

Згідно з пунктами 2.3-2.5 договору оренди сторони передбачили, що передача майна в оренду здійснюється за вартістю, зазначеною у звіті про незалежну оцінку, складеному у відповідності до Методики оцінки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України, на підставі акта приймання-передавання майна. При цьому, обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендодавця. Одночасно орендарю заборонили передавати майно у суборенду, його приватизацію та в будь-якій формі перехід права власності.

Орендна плата перераховується орендарем щомісячно у строк не пізніше 10 числа місяця наступного за звітнім, і спрямовується: 30 відсотків від суми орендної плати до Державного бюджету, а 70 відсотків від суми орендної плати на рахунок орендодавця (пункт 3.1 договору оренди).

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (надалі по тексту - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - лютий 2017 року 9 819,67 грн без ПДВ (пункт 3.2 договору оренди).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на розрахований державними органами статистики індекс інфляції за наступний місяць (пункт 3.5 договору оренди).

Відповідно до п. 3.3 договору оренди орендар зобов`язаний протягом 10-ти календарних днів після підписання договору внести завдаток у розмірі подвійної орендної плати, вказаної у пункті 3.2 договору, який буде зарахований в рахунок сплати орендної плати за перший і останній місяці оренди. Завдаток стягується до державного бюджету і орендодавцю у співвідношенні, визначеному у пункті 3.1 цього договору. Після закінчення основного строку договору здійснюється перерахування орендної плати за останній місяць з урахуванням внесеного орендарем завдатку.

Позивач у позовній заяві зазначає, що такий забезпечувальний платіж у повному обсязі відповідачем сплачений не був, а відповідачем вказані доводи позивача не спростовані.

Відповідно до п. 3.7 договору оренди сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін уразі зміни Методики розрахунку, істотної зміни стану орендованого майна з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Умовами пунктів 3.8 та 3.9 договору оренди сторони встановили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується у визначеному у пункті 3.1 договору співвідношенні, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Відповідно до пункту 3.10 договору оренди, у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі з урахуванням санкцій.

Згідно з п. 10.4 договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов протягом одного місяця після закінчення строку його чинності договір продовжується за згодою сторін на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору, при обов`язковій наявності дозволу суб`єкта, уповноваженого управляти майном.

В силу пункту 10.7 договір оренди припиняється внаслідок: 1) закінчення строку, на який його було укладено; 2) загибелі орендованого Майна; 3) достроково за взаємною згодою Сторін, за рішенням суду або у передбачених Договором випадках одностороннього розірвання договору управненою стороною; 4) банкрутства орендаря - юридичної особи; 5) ліквідації орендаря - юридичної особи; 5) смерті орендаря (якщо орендарем є фізична особа).

Згідно з пунктами 9.1, 9.2 договору оренди сторони домовилися, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Орендодавець вправі застосувати щодо орендаря всі види оперативно-господарських санкцій, передбачених статтею 236 Господарського кодексу України.

У подальшому додатковою угодою №1/10-17 від 01.10.2017 до договору оренди сторони погодили пункт 3.1 розділу 3 договору викласти в наступній редакції: "3.1. Орендна плата перераховується орендарем щомісячно у строк не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і спрямовується: 30 відсотків від суми орендної плати до Державного бюджету, а 70 відсотків від суми орендної плати на рахунок орендодавця. До 20 числа орендар зобов`язаний надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету). На вимогу орендодавця орендар зобов`язаний проводити звіряння взаєморозрахунків по орендним платежам і оформляти відповідні акти звіряння" (а.с.21).

Додатковим договором №01 від 27.11.2017 (а.с.22) сторони узгодили викласти пункт 3.2 договору оренди в наступній редакції: "3.2. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (надалі по тексту - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - лютий 2017 року 9819,67 грн / за результатами конкурсу на право оренди державного майна становить дев`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять 67 коп. за базовий місяць оренди лютий 2017 року без врахування ПДВ".

Додатковою угодою від 07.05.2020 (а.с.23-24) сторони домовилися внести до договору оренди такі зміни:

- пункт 1.1 Договору викласти у наступній редакції: " 1.1. Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно (далі - Майно) площею 206,50 кв.м. з метою провадження підприємницької діяльності, що направлена на побутове обслуговування населення (пральня, хімчистка), яке знаходиться за адресою: 02121, м. Київ, вул. Горлівська, 226/228, на першому поверсі вбудованого приміщення, перебуває на балансі Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "ІМПУЛЬС", ідентифікаційний код ЄРДПОУ 14307765 (далі - орендодавець), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на "30" листопада 2017 року і становить 2 911 000,00 грн без врахування ПДВ";

- пункт 3.2 договору викласти у такій редакції: "3.2. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (надалі по тексту - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - січень 2020 року - 12 129,12 грн / за результатами конкурсу на право оренди державного майна становить дванадцять тисяч сто двадцять дев`ять гривень 12 коп. за базовий місяць оренди січень 2020 року без врахування ПДВ";

Разом з тим, згідно частини першої статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" сторони дійшли згоди збільшити розмір орендної плати за базовий місяць до 15 347,66 грн (п`ятнадцять тисяч триста сорок сім гривень 66 копійок) без ПДВ, з ПДВ - 18 417,19 грн. Орендна плата за перший місяць встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць - січень 2020 - року на індекс інфляції за лютий, березень 2020 року;

- пункт 10.1 розділу 10 викласти таким чином: "10.1. Цей договір укладено на строк на 2 роки 11 місяців і діє з 27 квітня 2017 року по 26 березня 2020 року та з урахуванням пролонгації діє до 26 лютого 2023 року";

- пункт 4.4 договору викласти наступним чином: "4.4. Для отримання згоди Орендодавця на здійснення поліпшень Орендар подає заяву і матеріали згідно з Порядком надання Орендарю згоди Орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 25.05.2018 № 686 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.06.2018 за № 711/32163".

Окрім внесення вищезазначених змін до договору оренди, вказаною додатковою угодою від 07.05.2020 сторонами було вирішено змінити додаток розрахунку орендної плати до договору на новий, розрахований станом на 30 листопада 2019 року (пункт 6 додаткової угоди). Водночас було узгоджено, що положення цієї додаткові угоди, з урахуванням вимог частини третьої статті 631 ЦК України, розповсюджуються на відносини за договором, що виникли до її укладення, з 27.03.2020 року (п. 5 додаткової угоди).

Крім цього, 27 квітня 2017 року між позивачем і відповідачем був укладений договір №03/05-17-ККП про відшкодування комунальних послуг (далі - договір №03/05-17-ККП) (а.с.25-27), відповідно до якого позивач, як балансоутримувач, забезпечує обслуговування, експлуатацію будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Горлівська, буд. 226/228 (Будівля), утримання прибудинкової території, а відповідач, як орендар майна за основним договором, відшкодовує позивачу витрати за спожиту електроенергію та воду, згідно показників лічильників та діючих тарифів, комунальні послуги плату за землю тощо.

За умовами пунктів 2.1 та 2.2 договору №03/05-17-ККП, орендар сплачує балансоутримувачу авансові платежі за електроенергію та водопостачання до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який проводиться оплата. За інші використані комунальні послуги - до 10 числа місяця, наступного за звітним. Надання комунальних послуг оформлюється щомісячно двосторонніми актами у двох примірниках для кожної із сторін, один з яких обов`язково повертається балансоутримувачу не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання таких актів орендарем.

У випадку несвоєчасного виконання обов`язку зі сплати комунальних платежів орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (п. 4.2 договору №03/05-17-ККП).

У разі прострочення виконання зобов`язання більше ніж на 20 (двадцять) календарних днів орендар сплачує штраф в розмірі 10% від суми рахунку, за яким не були виконані зобов`язання (п.4.3 договору № 03/05-17-ККП).

Відповідно до 5.1 договору №03/05-17-ККП цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до закінчення Договору оренди.

27.04.2017 позивачем і відповідачем було підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі в оренду майна, що знаходиться за адресою: 02121, м. Київ, вул. Горлівська, 226/228, за яким позивач, на виконання умов договору, передав, а відповідач прийняв в користування нежитлове приміщення загальною площею 206,5 кв.м. (а.с.19).

Позивач у позовній заяві зазначає, що протягом 2020 року відповідач свої зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати орендної плати належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31.12.2020 у неї утворився борг перед позивачем:

- за основним договором оренди: заборгованість по орендній платі в сумі 46818,52 грн та пеня за прострочення платежів в сумі 8 444,20 грн, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за 2020 рік, станом на 31.12.2020, який підписаний головним бухгалтером позивача та особисто відповідачкою (а.с.28-29);

- за договором №03/05-17-ККП: заборгованість по сплаті комунальних послуг в сумі 67 683,80 грн та пеня за прострочення платежів в сумі 10176,39грн, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за 2020 рік, станом на 31.12.2020, який підписаний головним бухгалтером позивача та особисто відповідачкою (а.с.30-31).

Після підписання актів звірки відповідачкою було сплачено 7000,00 грн боргу по сплаті комунальних послуг, що підтверджується випискою по рахунку від 06.01.2021 (а.с.32).

У зв`язку із викладеними обставинам позивач 26 січня 2021 року звернуся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідачки на користь Державного бюджету - 14045,55 грн боргу зі сплати орендної плати; на користь позивача - 32772,97 грн боргу зі сплати орендної плати, 60683,80 грн боргу з відшкодування комунальних послуг, 18620,59 грн пені та 10750,10 грн штрафу .

Заперечуючи проти позову, відповідачка визнавала факт порушення строків розрахунків, але вважала, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю предмету спору, оскільки після подання позову заявлена до стягнення заборгованість була сплачена нею у повному обсязі.

На підтвердження вказаних доводів нею надані платіжні доручення та виписки банку за період з 26 січня 2021 року по 19 травня 2021 року, з яких вбачається, що нею були сплачені 74100,00 грн в якості оплати за оренду згідно договору №03/05-17 та 111600,00 грн в якості оплати за комунальні послуги згідно договору №03/05-17-ККП (а.с.52-53, 89-106).

Позивач підтвердив надходження вказаних коштів, надавши банківські виписки по рахунку (а.с.61-82), однак вказував, що за період з січня по травень 2021 року була нарахована орендна плата в загальному розмірі 99814,61 грн та надані комунальні послуги в загальному розмірі 174824,19 грн, що підтверджується бухгалтерськими довідками станом на 28.04.2021 та станом на 31.05.2021 (а.с.59-60, 113-114) і отримані кошти зараховані на погашення поточної заборгованості.

Судом першої інстанції обґрунтовано прийнята подана представником позивача у судовому засіданні 02.06.2021 бухгалтерська довідка про заборгованість станом на 31.05.2021, з метою встановлення дійсного стану розрахунків на день прийняття рішення.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вони є обґрунтованими та документально підтвердженими.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки між позивачем та відповідачем у даній справі виникли на підставі Договору оренди №03/05-17 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 27.04.2017, який за правовою природою є договором оренди державного майна, та Договору №03/05-17-ККП про відшкодування комунальних послуг від 27.04.2017, який за правовою природою є господарським договором про надання послуг.

Договори укладені належним чином, у встановленому порядку не визнані недійсними, не розірвані, строк дії Договору оренди продовжений сторонами до 26 лютого 2023 року, а Договір №03/05-17-ККП діє до закінчення дії договору оренди, отже, вони є обов`язковими для виконання та є підставою для виникнення у сторін майново-господарських зобов`язань.

Предметом розгляду у даній справі є вимоги про стягнення заборгованості за вказаними договорами, а також стягнення договірної неустойки (штрафу та пені), застосованої у зв`язку із порушенням строків розрахунків.

Спірні правовідносини сторін врегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Щодо стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Статтею 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується зі статтею 759 ЦК України, встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі від 27.04.2017 підтверджується факт передачі відповідачці в оренду приміщень і відповідачка цей факт не заперечує.

Частинами 1, 4 статті 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до положень статей 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року №2269-XII, який був чинний на час укладання Договору оренди, орендар зобов`язаний вносить плату своєчасно та в повному обсязі. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03 жовтня 2019 року № 157-IX, який введений в дію з 01 лютого 2020 року, визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Пунктом 3.1 укладеного сторонами договору оренди визначено, що орендна плата перераховується орендарем щомісячно у строк не пізніше 10 числа місяця наступного за звітнім, і спрямовується: 30 відсотків від суми орендної плати до Державного бюджету, а 70 відсотків від суми орендної плати на рахунок орендодавця (пункт 3.1. договору оренди).

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 599 ЦК України та стаття 202 ГК України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по договору оренди, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що факт наявності заборгованості у відповідачки за договором оренди в розмірі 46818,52 грн станом на день подання позову підтверджується матеріалами справи, відповідачкою не спростований, і з вказаної суми 30% підлягали сплаті до Державного бюджету.

Щодо стягнення заборгованості за договорами про відшкодування комунальних витрат, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

У пункті 5.9 договору оренди сторони домовились, що орендар зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утримання орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з орендодавцем орендованого майна договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю відповідно до тарифів, встановлених для такої групи споживачів.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до частини 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Умовами договору №03/05-17-ККП визначено, що балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію будинку, а орендар відшкодовує балансоутримувачу витрати за спожиту електроенергію та воду згідно діючих тарифів, а також за комунальні послуги та відшкодування плати за землю.

Пунктом 2.1 договору №03/05-17-ККП визначено, що орендар сплачує балансоутримувачу авансові платежі за електроенергію та водопостачання до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який проводиться оплата. За інші використані комунальні послуги - до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по договору №03/05-17-ККП, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що факт наявності заборгованості у відповідачки за договором оренди в розмірі 60683,80 грн станом на день подання позову підтверджується матеріалами справи, і відповідачкою не спростований.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Умовами пунктів 3.8 та 3.9 договору оренди сторони встановили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується у визначеному у пункті 3.1 договору співвідношенні, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Пунктами 4.2, 4.3 договору №03/05-17-ККП також встановлено, що у випадку несвоєчасного виконання обов`язку зі сплати комунальних платежів орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. У разі прострочення виконання зобов`язання більше ніж на 20 (двадцять) календарних днів орендар сплачує штраф в розмірі 10% від суми рахунку, за яким не були виконані зобов`язання (п.4.3 договору № 03/05-17-ККП).

За неналежне виконання відповідачкою своїх зобов`язань позивачем нарахована пеня в розмірі 18 620,59 грн, у тому числі: 8 444,20 грн за договором оренди та 10176,39 грн за договором №03/05-17-ККП, з розміром і нарахуванням якої відповідачка погодилась, що підтверджується підписаними нею актами звірки розрахунків по обом договорам станом на 31.12.2020.

Перевіривши розрахунок пені, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що він є арифметично вірним.

Також позивачем обґрунтовано нарахований та заявлений до стягнення штраф за договором оренди в розмірі 4 681,80 грн та за договором №03/05-17-ККП в розмірі 6 068,30 грн.

Щодо доводів апелянта про повну сплату нею заявленої до стягнення заборгованості та необхідності закриття провадження у справі за відсутності предмету спору, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Тобто, закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що після подання позову та до прийняття судом рішення відповідачкою було сплачено позивачу кошти в загальній сумі 74100,00 грн з призначеннями платежів "платіж від ОСОБА_1 , оплата за оренду приміщення за договором 03/05-17", "оплата за орендне приміщення за договором 03/05-17", а також були сплачені кошти в загальній сумі 111600,00 грн з призначеннями платежів "оплата за комунальні послуги згідно договору №5727/02-22-ККП".

Матеріали справи не містять доказів наявності між сторонами діючого договору з номером "5727/02-22-ККП", на який є посилання у платіжних дорученнях, тому суд приходить до висновку, що платежі здійснювались саме на виконання договору №03/05-17-ККП.

У той же час, позивачем за період з січня по травень 2021 року, відповідно до умов договору оренди були нараховані 99814,61 грн орендної плати, а також відповідно до умов договору №03/05-17-ККП нараховані 174824,19 грн комунальних послуг, і отримані від відповідачки платежі зараховані в якості сплати поточної заборгованості за договорами.

При цьому у бухгалтерських довідках зазначено, що відповідачкою сплачено 99053,66 грн орендної плати, що не відповідає наявним у справі доказам, якими підтверджується сплата лише 74100,00 грн (відсутні платіжні документи від 31.01.2021 на суму 4887,23 грн, від 28.02.2021 на суму 4936,10 грн, від 31.03.2021 на суму 5020,01 грн, від 30.04.2021 на суму 5055,16 грн, від 31.05.2021 на суму 5055,16 грн, які зазначені у вказаних довідках в графі "отримано").

Можливість застосування положень статті 534 ЦК України безпосередньо залежить від змісту реквізиту "призначення платежу" платіжного доручення, згідно з яким боржник здійснював платіж кредиторові на виконання грошового зобов`язання. Це означає, що якщо платник (боржник) здійснює переказ коштів, чітко зазначаючи призначення платежу - погашення основного боргу (оплата товару, робіт, послуг), черговість, встановлена статтею 534 цього Кодексу застосовуватися не може.

Розподіл коштів може здійснюватися кредитором відповідно до статті 534 ЦК України у випадку, коли стягнення заборгованості здійснюється в порядку виконавчого провадження, або платіж буде отримано без реквізиту "Призначення платежу" чи як загальна підстава - на виконання договору або погашення кредиторської заборгованості.

Відповідний порядок наведено у пункті 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку Україні від 21.01.2004 № 22, та пункті 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, згідно з якими отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платник чітко визначив призначення платежу.

Аналогічну правову позицію викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №904/12527/16, від 26.09.2019 у справі № 910/12934/18.

Таким чином, оскільки надані відповідачкою платіжні доручення не містять у призначенні платежу посилання на сплату боргу за 2020 рік, позивач мав право зараховувати отримані кошти в рахунок поточних платежів, отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що відсутня підстава визнавати факт погашення встановленого боргу, тому були відсутні правові підстави для закриття провадження у справі за відсутності предмету спору.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки відповідач не надала суду першої інстанції доказів сплати саме заявленої до стягнення заборгованості за 2020 рік, суд першої інстанції дійшов до юридично правильного висновку щодо задоволення позову у повному обсязі.

Таким чином, доводи апелянта по суті її скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції перевірив всі доводи сторін, повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив всі надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Лєбєдєвої Світлани Борисівни залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02 червня 2021 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.12.2021.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова