ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" грудня 2021 р. м. Вінниця Cправа № 902/855/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Марущак А.О.

за участю представників

прокурор Паук В.В.., службове посвідчення №057699 від 29.10.2020;

позивача 1 Страшок О.В., виписка з ЄДРЮОФОПГФ від 28.04.2021, довіреність №01.01-67/3857 від 31.05.2021;

позивача 2 не з`явився;

відповідача Майданевич Л.О., ордер ВН №096923 від 19.10.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури (пров. Цегельний, 8, м. Вінниця, 21020) в інтересах держави в особі:

Вінницької обласної державної адміністрації (вул. Соборна, 70, м. Вінниця, 21050)

Тиврівської селищної ради (вул. Тиверська, 40, смт. Тиврів, Вінницький р-н., Вінницька обл., 23300)

до: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" (вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Строїнці, Вінницький р-н, Вінницька обл., 23340)

про розірвання договору оренди, стягнення 49649,17 грн. та повернення земельної ділянки водного об`єкту,

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області з позовною заявою звернувся Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної державної адміністрації та Тиврівської селищної ради до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" з позовними вимогами про:

- стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 49649,17 грн за договором оренди водного об`єкту № 524586500-1 від 26.09.2017;

- розірвання договору оренди водного об`єкту № 524586500-1 від 26.09.2017;

- зобов`язання відповідача повернути Тиврівській селищній раді земельну ділянку та розміщений на даній земельній ділянці водний об`єкт переданий на підставі договору оренди водного об`єкту № 524586500-1 від 26.09.2017.

Ухвалою від 25.08.2021 суд постановив позовну заяву №50/1-362-21 від 20.08.2021 (вхід. канцелярії №874/21 від 20.08.2021) Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури залишити без руху та встановити Заступнику керівника Вінницької окружної прокуратури строк для усунення недоліків позовної заяви: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

27.08.2021 через канцедярію суду заступником керівника Вінницької окружної прокуратури було подано супровідний лист №50/1-375-21 від 27.08.2021, яким до суду надано платіжне доручення №1396 від 19.08.2021 про сплату 6 810,00 грн. судового збору.

Ухвалою від 30.08.2021 суд постановив відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання у справі призначити на 23.09.2021 о 15:30.

На визначену судом дату (23.09.2021) у судове засідання з`явились прокурор та представник позивача 1, які не заперечили проти відкладення судового засідання у зв`язку із першою неявкою представника відповідача у судове засідання та відсутністю у матеріалах справи будь-яких документів з його боку.

Ухвалою від 23.09.2021 суд постановив відкласти підготовче засідання на 19.10.21 о 12:00 год.

19.10.2021 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення письмового доказу до матеріалів справи.

На визначену судом дату (19.10.2021) у судове засідання з`явились прокурор, представники позивача 1 та відповідача. Суд протокольною ухвалою постановив задовольнити клопотання відповідача про долучення письмового доказу до матеріалів справи. Крім того, представник відповідача у судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення судового засідання з метою надання сторонам часу для мирного врегулюваня спору. Прокурор та представник позивача 1 не заперечили проти задоволення судом даного клопотання.

Суд протокольною ухвалою постановив задовольнити клопотання відповідача про відкладення судового засідання, продовжити строк підготовчого провадження у справі з ініціативи суду на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 23.11.2021 о 11:00.

05.11.2021 на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшов лист позивача 2, яким останній повідомив суд про розгляд ним питання щодо розірвання договору. Даний лист також повторно надійшов до суду 08.11.2021 засобами поштового зв`язку.

На визначену судом дату (23.11.2021) у судове засідання з`явились прокурор, представники позивача 1 та відповідача. Прокурор у судовому засіданні заявив усне клопотання про надання йому часу для подання до суду заяви про уточнення позовних вимог.

Суд постановив задовольнити вищевказане клопотання та зобов`язати прокурора направити копію відповідної заяви (у разі її подання до суду) іншим учасникам справи, докази чого надати до суду.

Ухвалою від 23.11.2021 суд постановив закрити підготовче провадження у справі з 30.11.2021 та призначити справу для судового розгляду по суті на 23 грудня 2021 р. о 11:00 год.

26.11.2021 до суду надійшло клопотання прокурора про уточнення позовних вимог.

23.12.2021 до суду відповідачем було подано заяву про визнання позову.

На визначену судом дату (23.12.2021) у судове засідання з`явились прокурор, представники позивача 1 та відповідача, останній підтримав заяву про визнання позову у повному обсязі.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 191 цього Кодексу.

Згідно з ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши у підготовчому засіданні, яке відбулося 23.12.2021, заяву за підписом представника СТОВ "ПОДІЛЛЯ", адвоката Майданевича Л.О., суд дійшов до висновку, що Майданевич Л.О. наділений повноваженнями на визнання позову, і визнання ним позову відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі доказами, не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому визнання позову підлягає прийняттю господарським судом.

У судовому засіданні 23.12.2021 прийнято судове рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 23.12.2021 судом долучено вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи без його проголошення в зв`язку з неявкою учасників процесу.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, судом встановлено наступне.

26.09.2017 між Вінницькою обласною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля» було укладено договір оренди водного об`єкта № 524586500-1, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування водний об`єкт для рибогосподарських потреб - ставок площею 25,1267 га, розташований за межами с. Строїнці Тиврівського району Вінницької області (п.1 Договору).

Право оренди вищевказаного водного об`єкта 26.10.2017 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Фактична передача земельної ділянки водного фонду у користування СТОВ «Поділля» підтверджується актом прийому-передачі об`єкта оренди від 03.11.2017, який підписано сторонами Договору (а.с. 33).

Відповідно до п. 2 Договору об`єктом оренди за вищевказаним Договором є: вода (водний простір) водного об`єкта 403,1 тис.м3, 25,1267 га; земельна ділянка під водним об`єктом 25,1267 га, сіножаті 0,0360 га, під гідротехнічними спорудами 0,5727 га, інші лісові землі 0,8452 га; під господарськими шляхами і прогонами 0,0896 га; під господарськими будівлями і дворами 0,0374 кадастровий номер земельної ділянки - :01:002:0046.

Договір укладено строком на 20 років (п. 8 Договору).

Пунктом 9 вказаного Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем:

- за воду (водний простір) у розмірі 13488 грн 61 коп. в рік, код платежу 22130000 в УДКСУ у Тиврівському районі;

- за земельну ділянку за місцем її розташування у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі у сумі 33571 грн 42 коп. в рік, код платежу 18010600 в УДКСУ у Тиврівському районі.

Згідно п. 11 вказаного Договору орендна плата вноситься у строки:

- за наданий в оренду водний обєкт щоквартально протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу;

- за землю щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У відповідності до п. 39 Договору його дія припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря або припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Дія договору припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Дія цього Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною передбачених договором обов`язків та випадкового знищення, пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає його використанню, нецільового використання об`єкта оренди, а також з інших підстав, визначених законом (п. 40 договору).

Пунктом 43 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

У позовній заяві прокурором зазначено, що Вінницькою окружною прокуратурою, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді за результатами вивчення стану додержання вимог водного та земельного законодавства на території Тиврівського району Вінницької області, а саме встановлено, що відповідачем не забезпечується виконання умов договору щодо своєчасного та повного внесення плати за користування земельною ділянкою водного фонду, вказані умови договору не виконуються, орендна плата з 2017 року не сплачується у встановленому договором порядку.

Згідно листа Департаменту правового забезпечення Вінницької обласної державної адміністрації № 13.01-12/479 від 19.08.2021 за СТОВ «Поділля» за період з 26.10.2017 по 01.08.2021 рахується наступна заборгованість:

- з 26.10.2017 по 31.12.2017 - 2439,04 грн;

- за 2018 рік - 13488,61 грн;

- за 2019 рік - 13488,61 грн;

- за 2020 рік - 13488,61 грн;

- за І півріччя 2021 року - 6744,30 грн.

Загальна сума заборгованості з орендної плати за воду (водний простір) станом на 01.08.2021 становить 49649,17 грн.

Систематичне невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів стало підставою для звернення прокурора до суду з метою захисту інтересів держави з вимогою про стягнення заборгованості, дострокове розірвання договору оренди землі, та відповідно зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку.

Щодо звернення прокурора в інтересах Тиврівської селищної ради Вінницької області та Вінницької обласної державної адміністрації, суд зазначає наступне.

Компетентними суб`єктами, які мають здійснювати захист вищевказаних інтересів держави, є Вінницька обласна державна адміністрація та Тиврівська селищна рада. .

Так, у відповідності до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою 1 восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

З метою з`ясування причин нездійснення Вінницькою обласною державною адміністрацією захисту інтересів держави щодо стягнення з орендаря заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди Вінницькою окружною прокуратурою 06.04.2021 надсилався відповідний лист До Вінницької обласної державної адміністрації.

Однак за інформацією, наданою Департаментом правового забезпечення Вінницької обласної державної адміністрації, стягнення заборгованості за вищевказаним договором оренди в процесуальному порядку не здійснювалось.

Таким чином, Вінницька обласна державна адміністрація не вжила дієвих заходів для стягнення заборгованості за договором оренди, яка утворилась з часу укладення договору, при цьому СТОВ «Поділля» з 26.10.2017 року безоплатно користується вищевказаним водним об`єктом.

За твердженням прокурора, вказані обставини свідчать про нездійснення Вінницькою обласною державною адміністрацією та Тиврівською селищною радою Вінницької області захисту порушених інтересів держави.

Тому враховуючи бездіяльність Вінницької обласної державної адміністрації та Тиврівської селищної ради Вінницької області, Вінницькою окружною прокуратурою, на усунення порушень, вжито представницькі заходи шляхом пред`явлення позову до суду про стягнення заборгованості за договором, дострокове розірвання договору оренди землі та зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Щодо позовної вимоги про стягнення орендної плати суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.14 Конституції України земля є національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно ст. 119 Конституції України, ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", ст. 17, 116, 122 Земельного кодексу України на день розгляду справи Тиврівська селищна рада Вінницької області є тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та вживати своєчасні та ефективні заходи щодо захисту та відновлення її інтересів.

Отже, органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах є Тиврівська селищна рада Вінницької області, оскільки на теперішній час саме до повноважень зазначеного органу віднесено розпорядження земля водного фонду для рибогосподарських потреб та Вінницька обласна державна адміністрація, так як вона є стороною договору оренди земельної ділянки.

Кошти від оренди земельних ділянок та водних об`єктів, надходять і зараховуються виключно до місцевих бюджетів за місцем знаходження земельної ділянки. Однак, останні неналежним чином здійснюють свої повноваження визначені Законом, що є підставою для звернення прокурора з цим позовом.

Згідно зі ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Орендою землі, відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" до істотних умов договору оренди землі віднесено, зокрема, орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" передбачене право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло, крім того представник відповідача визнав позовні вимоги у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за фактичне користування у розмірі 49 649,17 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди суд зазначає наступне.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 9 вказаного Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем:

- за воду (водний простір) у розмірі 13488 грн 61 коп. в рік, код платежу 22130000 в УДКСУ у Тиврівському районі;

- за земельну ділянку за місцем її розташування у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі у сумі 33571 грн 42 коп. в рік, код платежу 18010600 в УДКСУ у Тиврівському районі.

Відповідно до п. 11 вказаного Договору орендна плата вноситься у строки:

- за наданий в оренду водний обєкт щоквартально протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу;

- за землю щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно листа Департаменту правового забезпечення Вінницької обласної державної адміністрації № 13.01-12/479 від 19.08.2021 за СТОВ «Поділля» за період з 26.10.2017 по 01.08.2021 рахується наступна заборгованість:

- з 26.10.2017 по 31.12.2017 - 2439,04 грн;

- за 2018 рік - 13488,61 грн;

- за 2019 рік - 13488,61 грн;

- за 2020 рік - 13488,61 грн;

- за І півріччя 2021 року - 6744,30 грн.

Загальна сума заборгованості з орендної плати за воду (водний простір) станом на 01.08.2021 становить 49649,17 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. "д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Пунктом 40 Договору передбачено, що дія договору припиняється, зокрема, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною передбачених договором обов`язків.

З огляду на викладене позовна вимога про розірвання договору №524586500-1 оренди водного обєкту від 26.09.2017, який укладений між Вінницкьою обласною державною адміністрацією та СТОВ "ПОДІЛЛЯ" підлягає задоволенню.

Оскільки відповідач систематично не виконує умови Договору, не сплачує орендну плату, то є підстави на дострокове розірвання договору оренди в односторонньому порядку за рішенням суду.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку слід зазначити, що дана вимога є похідною від вимоги про розірвання спірного договору, яка також підлягає задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи, що предметом позову є розірвання договору оренди земельної ділянки, при вирішенні спору слід враховувати правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду України від 19.09.2011 №22/110, де, зокрема, зазначено, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-пр/2002 недотримання позивачем вимог ст.188 ГК України щодо обов`язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує, та не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

З аналізу правових норм вбачається, що вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору оренди землі.

Отже, правовим наслідком розірвання договору оренди землі є обов`язок орендаря повернути земельну ділянку.

Згідно із ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір". У даному випадку відповідачем позов визнаний до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим, підготовче провадження, закінчене прийняттям даного рішення, а тому 50% судового збору, з суми 6 810,00 грн., а саме у розмірі 3 405,00 грн. покладається на відповідача, а інша частина у розмірі 3 405,00 грн. підлягає поверненню з Державного бюджету на підставі ухвали суду.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13-15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 104, 123, 129, 185, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" (вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Строїнці, Вінницький р-н, Вінницька обл., 23340, ) заборгованість за договором №524586500-1 оренди водного обєкту від 26.09.2017 в сумі 49 649,17 грн. на бюджетний рахунок за реквізитами: номер рахунку - UA0002894, населений пункт - Тиврівська селищна ТГ, отримувач - ГУК у Він.обл./смт Тиврів/22130000, код отримувача за ЄДРПОУ - 37979858, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. под.), код класифікації доходів бюджету - 22130000, найменування коду класифікації доходів бюджету - орендна плата за водні об`єкти (їх частини), що надаються в користування на умовах оренди Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, районними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, місцевими радами (області, міста Києва)».

3. Розірвати договір №524586500-1 оренди водного обєкту від 26.09.2017, який укладений між Вінницькою обласною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля» .

4.Зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля» (вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Строїнці Вінницького району Вінницької області, 23340, ) повернути Тиврівській селищній раді земельну ділянку загальною площею 26,7076 га з кадастровим номером :01:002:0046, яка розташована за межами с. Строїнці Вінницького (колишнього Тиврівського) району Вінницької області, та розміщений на вказаній земельній ділянці водний об`єкт - ставок площею 25,1267 га, передані в оренду на підставі договору № 524586500-1 оренди водного об`єкту від 26.09.2017.

5. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» (вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Строїнці Вінницького району Вінницької області, 23340, ) на користь Вінницької обласної прокуратури (, Державна казначейська служба України, м. Київ, р/р UА 0003988, МФО 820172, отримувач: Вінницька обласна прокуратура) витрати на сплату судового збору в сумі 3 405,00 грн.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Копію рішення направити учасникам процесу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: прокуратури - , позивача 1 - , позивача 2 -

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 29 грудня 2021 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Вінницькій окружній прокуратурі (пров. Цегельний, 8, м. Вінниця, 21020)

3 - позивачу 1 (вул. Соборна, 70, м. Вінниця, 21050)

4 - позивачу 2 (вул. Тиверська, 40, смт. Тиврів, Вінницький р-н., Вінницька обл., 23300)

5 - відповідачу (вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Строїнці, Вінницький р-н, Вінницька обл., 2334