ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року Справа № 906/731/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О. , суддя Павлюк І.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 06.09.2021 у справі №906/731/21 (суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Трикотажник"

про стягнення 2 170,82 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 06.09.2021 у справі №906/731/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Трикотажник" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України" - 716,96 грн пені, 351,47 грн 3% річних, 26,94 грн інфляційних та 2 270,00 грн судового збору. В решті позовних вимог щодо стягнення пені відмовлено у зв`язку із зменшенням судом.

Місцевий господарський суд погодився із розрахунком пені позивача. Водночас, дійшов висновку про її зменшення до 40% від заявленої позивачем суми пені за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 351,47 грн 3% річних, 26,94 грн інфляційних. В решті позову в частині стягнення пені суд першої інстанції відмовив у зв`язку із її зменшенням.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження. Скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 06.09.2021 у справі №906/731/21 в частині відмови у стягненні пені на суму 1 075,45 грн. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволити, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 1 075,45 грн. Відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема ст. 233 Господарського кодексу України, ст. ст. 549-552, 599,625 Цивільного кодексу України та порушенням норм процесуального права, зокрема ст. ст. 7, 86, 238 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, скаржник зазначає, що господарський суд Житомирської області неправильно застосував положення ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, зменшуючи розмір заявленої до стягнення пені на 60% за відсутності обґрунтованих та доведених обставин для такого зменшення. Скаржник вважає, що безпідставно зменшивши розмір пені до стягнення, суд першої інстанції фактично частково звільнив відповідача від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання, неправильно застосувавши таким чином норми частини 1 статті 625 ЦК України та частини 1 статті 299 ГК України.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 апеляційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 06.09.2021 у справі №906/731/21 залишена без руху. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Північно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у розмірі 3405,00 грн протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

03.11.2021 на адресу суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Трикотажник" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 поновлений строк на апеляційне оскарження. Відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 06.09.2021 у справі №906/731/21. Запропоновано протягом 10 днів з дня одержання даної ухвали надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам провадження. Зупинена дія рішення господарського суду Житомирської області від 06.09.2021 у справі №906/731/21. Роз`яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).

Згідно з частиною 10 статті 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" оскаржується рішення місцевого господарського суду, в якому ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент звернення з апеляційною скаргою, а справа №906/731/21 не належить до категорії справ вказаних у частині 4 статті 247 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

В прохальній частині апеляційної скарги скаржник оскаржує рішення господарського суду Житомирської області від 06.09.2021 лише в частині відмови у стягненні пені на суму 1 075,45 грн.

Враховуючи приписи ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає за необхідне розглядати апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог щодо відмови у стягненні пені на суму 1 075,45 грн.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу та відзив на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник/позивач) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Трикотажник" (споживач/відповідач) укладено договір №5292/18-ТЕ-10 постачання природного газу.

В період з 22.10.2018 по 27.09.2019 сторонами підписано додаткові угоди №1-18.

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2018 році природний газ (надалі - газ), а споживач зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2 Договору).

За умовами п. 2.1 договору, постачальник передає споживачу з 01.10.2018 по 17.10.2018 (включно) газ обсягом до 10,00 тис.куб.м. Додатковими угодами сторони, зокрема, внесли зміни до п. 2.1. Договору, продовживши період поставки газу по по вересень 2019 та визначили обсяги поставки на додатково визначений період.

Згідно п. 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Додатковою угодою №4 від 23.11.2018 сторони внесли зміни в Договір №5292/18-ТЕ-10 від 05.10.2018, вказавши порядок та умови проведення розрахунків у розділі 5.

Відповідно до п. 8.2 договору, у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ України, що діяла у період за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Додатковою угодою № 4 від 23.11.2018 до договору п. 8.2 замінений на п. 7.2.

Позивач вказує, що на виконання умов договору у період з жовтня 2018 по вересень 2019 передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 464 305,51грн, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу за вказаний період, а саме від 31.10.2018 на суму 11 718,47 грн, від 30.11.2018 на суму 71 631,05 грн, від 31.12.2018 на суму 98 403,83 грн, від 31.01.2019 на суму 105 242,94 грн, від 28.02.2019 на суму 77 265,46 грн, від 31.03.2019 на суму 70 022,28 грн, від 30.04.2019 на суму 16 454,27 грн, від 31.05.2019 на суму 7 494,66 грн, від 30.06.2019 на суму 3 652,80 грн, від 30.09.2019 на суму 2 419,75 грн.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числі (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Оскільки оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 1 792,41 грн пені, 351,47 грн 3% річних та 26,94 грн інфляційних.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині першій статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.2 договору, у разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ України, що діяла у період за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Додатковою угодою №4 від 23.11.2018 до договору п. 8.2 замінений на п. 7.2.

Позивач заявив до стягнення пеню в розмірі 1 792,41 грн пені, з таким розрахунком погодився й місцевий господарський суд.

Відповідачем до місцевого господарського суду було подано клопотання про зменшення розміру пені до 5% від заявленої до 108,54 грн у зв`язку із тим, що несвоєчасне виконання відповідачем договірних зобов`язань виникло з об`єктивних і незалежних від боржника причин та обставин, зокрема, заборгованість по внескам ОСББ "Трикотажник" за спожиті послуги станом на 01.07.2021 становить 200 058,48 грн. Також відповідач зазначає, що ОСББ "Трикотажник" знаходиться у скрутному фінансовому становищі, має значну дебіторську заборгованість, залишок коштів на рахунку ОСББ "Трикотажник" є мізерним. Відповідач просить врахувати той факт, що основний борг по заявленому позивачем договору відсутній.

Суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення розміру пені до 40 % від заявленої позивачем суми пені за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу. Відмовив у стягненні пені на суму 1 075,45 грн (60% від заявленого розміру пені).

Із таким зменшенням розміру штрафних санкцій погоджується апеляційний господарський суд, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, зменшення неустойки (зокрема пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення пені спрямоване на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагента на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

З огляду на викладене, на підставі частини 3 статті 551 ЦК України, частини 1 статті 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19), від 24.12.2020 №914/1888/19, від 26.01.2021 №916/880/20, від 23.01.2021 №921/580/19, від 26.01.2021 №916/880/20.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору №5292/18-ТЕ-10 від 05.10.2018 відповідач отримував природний газ від позивача виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідачем погашено основний борг, хоча зобов`язання не було виконане у визначений договором строк, а також те, що основним джерелом фінансування об`єднання є внески і платежі співвласників будинку, наявність значної дебіторської заборгованості.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач застосував до відповідача також таку міру відповідальності, як стягнення 3 % річних, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, та інфляційних нарахувань, які за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, що не передбачено умовами договору, однак передбачено нормами чинного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано суд доказів понесення збитків, пов`язаних з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за договором. Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що пеня є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому при зменшенні її розміру позивач не зазнає значних негативних наслідків в своєму фінансовому становищі з урахуванням стягнення 3% річних та інфляційних втрат, тому суд першої інстанції, за наявності клопотання відповідача, правомірно зменшив розмір пені до 40% від належної до стягнення суми пені.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що таке зменшення розміру пені є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

Отже, наявні правові підстави для часткового задоволення клопотання відповідача (який просив зменшити розмір пені до 5% від заявленої суми - 108,54 грн) та присудження до стягнення 40% від належної до стягнення суми пені, що, з урахуванням обставин справи є: адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань і проявом балансу між інтересами кредитора і боржника; узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення; є засобом недопущення використання пені як інструменту отримання безпідставних доходів, а не як способу стимулювання боржника до належного виконання зобов`язань.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до спірних правовідносин норми частини першої статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України та зменшений розмір пені.

Таким чином, доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 06.09.2021 у справі №906/731/21 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 06.09.2021 у справі №906/731/21 в частині відмови у стягненні 1 075,45 грн пені залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Матеріали справи №906/731/21 повернути до господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "30" грудня 2021 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І.Ю.