ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Черкаси справа № 925/1419/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський будинок торгівлі IV

про стягнення 312 698 грн 44 коп заборгованості за договором оренди землі

без повідомлення (виклику) сторін,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулася з позовом Черкаська міська рада (вул. Б. Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський будинок торгівлі IV (вул. Михайла Бойчука, 13, м. Київ, 01103, ) в якому просить суд:

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський Будинок торгівлі IV () на користь позивача (рахунок: UА0023759; одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси/18010600; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); призначення платежу - орендна плата за землю з юридичних осіб) заборгованість за договором оренди землі в сумі 312 698 грн 44 коп. (триста дванадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім гривень 44 копійки);

- стягнути з відповідача судові витрати за подання позовної заяви на такі реквізити: рах.: UА0086317, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, отримувач: Департамент фінансової політики Черкаської міської ради, .

Ухвалою від 01.11.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України (також по тексту ГПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (також по тексту ГПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом з повідомленням.

Поштове відправлення з ухвалою господарського суду було направлене відповідачу за адресою: вул. Михайла Бойчука, 13, м. Київ, 01103, яка вказана у позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження відповідача, що підтверджується наявним в матеріалах справи відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказане поштове відправлення було повернуте органами зв`язку до господарського суду з довідкою про причини повернення: адресат не находиться за вказаною адресою.

07 грудня 2021 року господарський суд повторно направив ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачу, однак дана ухвала теж повернута до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Беручи до уваги, що ухвалу було надіслано за належною адресою відповідача, яка відповідає адресі, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернуто підприємством зв`язку, суд дійшов висновку про те, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Щодо територіальної юрисдикції (підсудності).

У позовній заяві позивач зазначив, що для визначення підсудності даного спору керувався ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини, посилаючись на висновки щодо застосування норми права, викладені у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 489/2055/19. Так, у цій постанові Верховний Суд виклав свою позицію стосовно підсудності: «Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини».

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.10.2021 підтверджується, що земельна ділянка загальною площею 0,7752 га з кадастровими номерами :05:004:0018, :01:012:0078 та :01:012:0079 (об`єкт оренди) знаходиться у АДРЕСА_1 .

Отже, предметом спору у справі, що розглядається, є вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів за оренду нерухомого майна, що знаходиться у місті Черкаси, місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський будинок торгівлі IV згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є вул. Михайла Бойчука, 13, м. Київ, 01103.

Частиною 4 статті 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.02.2021 по справі № 911/2390/18, до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України (п.7.26).

У постанові від 30.01.2019 № 755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Отже, постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 є визначальною для застосування норми частини третьої статті 30 ГПК України (виключної підсудності) до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань щодо користування нерухомим майном.

Відповідно до частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Оскільки спір у даній справі виник у правовідносинах з оренди нерухомого майна земельної ділянки, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому, враховуючи наведені норми процесуального закону та вищевказану позицію Великої Палати Верховного Суду, спір має розглядатися за місцезнаходженням майна за правилами виключної підсудності.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

Рішенням Черкаської міської ради від 16.04.2009 №4-1152 відкритому акціонерному товариству Черкаський будинок торгівлі (відповідач) була надана в оренду земельна ділянка загальною площею 1963 кв.м. по АДРЕСА_2 під розташування та подальшу експлуатацію супермаркету.

10.08.2009 між сторонами було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки та зареєстровано його у Черкаському міськрайонному відділі Черкаської регіональної філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 30.11.2009 за №29 (далі Договір).

Копія Договору міститься в матеріалах справи (а.с. 23-25).

Відповідно до ч. 1 Договору орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради (позивач у справі) від 16.04.2009 №4-115 надає, а орендар (відповідач у справі) приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що за основним цільовим призначенням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, 34.

Відповідно до ч. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 1983 кв.м. під розташування та подальшу експлуатацію супермаркету.

За функціональним використанням земельна ділянка відноситься :

на період будівництва до категорії земель, зайнятих поточним та відведених під майбутнє будівництво;

після завершення будівництва - до категорії земель комерційного використання.

Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно з витягом Черкаського міського управління земельних ресурсів від 05.06.2009 вих. №450-гр.-2009 становить:

190209,00 грн. землі, зайняті поточним будівництвом;

951027,00 грн. землі комерційного використання.

Рішенням Черкаської міської ради від 16.04.2009 №4-1152 земельну ділянку орендареві надано в оренду на 49 років.

27.03.2012 на підставі рішення Черкаської міської ради від 16.12.2010 №2-119 та постанови Соснівського районного суду від 04.07.2011 по справі №2а-482702011 було укладено зміни до договору оренди землі від 10.08.2009 внаслідок яких назву орендаря з відкритого акціонерного товариства Черкаський будинок торгівлі змінено на товариство з обмеженою відповідальністю Черкаський будинок торгівлі ІV. Зміни до договору зареєстровані у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області, про що вчинено запис від 30.03.2012:

за №00243 - кадастровий номер земельної ділянки :01:012:0078;

за №00244 - кадастровий номер земельної ділянки :01:012:0079.

06.05.2016 до договору оренди землі від 10.08.2009 вносились зміни розміру орендної плати та функціональне використання земельної ділянки (а.с. 21).

08.10.2016 внесено зміни до договору оренди землі від 10.08.2009 згідно з якими:

- в тексті договору слова вул. Героїв Сталінграду змінено словами вул. Припортова.

- змінено адресу з АДРЕСА_3 земельним ділянкам загальною площею 0,1983 га, з них: 0,0170 га (кадастровий номер :01:012:0078) та площею 0,1813 га (кадастровий номер :01:012:0079) землі житлової забудови.

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, право оренди зареєстровано 13.05.2016 за № 14492362.

В остаточній редакції договору оренди землі від 10.08.2009 п.2 договору передбачено : В оренду передається земельна ділянка площею 0,1983 га, з них: площею 0,0170 га (кадастровий номер :01:012:0078) та площею 0,1813 га (кадастровий номер :01:012:0079) для будівництва багатоповерхового житлового будинку. За функціональним використанням земельну ділянку віднести до земель житлової забудови.

Відповідно до п. 5 договору нормативно грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.03.2016 №386 становить:

- 1349233,20 грн. землі житлової забудови.

Згідно з п. 9 договору річна орендна плата за користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 встановлюється у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки і на час укладення договору становить 40477,05 грн землі житлової забудови.

Відповідно до п. 11 договору орендна плата за землю вноситься орендарем щомісячно до 30 числа місяця наступного за звітним в розмірі 1/12 річної орендної плати шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на р/р 0002, отримувач: міський бюджет м. Черкаси, код платежу 13050200, банк: Управління Державного Казначейства в Черкаській області МФО 854018, ОКПО 22809222. Орендар бере на себе обов`язок уточнення зміни розмірів орендної плати та банківських реквізитів через фінансові та податкові органи на місцях.

З 01.01.2017 розмір орендної плати становить 8 938, 52 грн на місяць.

Розмір орендної плати був змінений у зв`язку з тим, що наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 за № 1647/29777) затверджено новий Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який набув чинності та застосовується з 01 січня 2017 року.

Додатком 1 до цього Порядку передбачено застосування коефіцієнтів, які характеризують функціональне використання земельної ділянки.

Так, нормативна грошова оцінка земельних ділянок (з урахуванням зазначеного Порядку) земель житлової та громадської забудови з кодом 03.07 (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) становить:

земельної ділянки площею 170 кв.м. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Міськрайонного управління Держгеокадастру у Черкаському районі та м. Черкасах від 19.10.2017 № 628/0/25-17 - 306515,10 грн.

земельної ділянки площею 1813 кв.м. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Міськрайонного управління Держгеокадастру у Черкаському районі та м. Черкасах від 19.10.2017 № 622/0/25-17 - 3 268 893, 39 грн (оскільки згідно даного витягу вартість одного кв.м. земельної ділянки становить 1803,03 грн, а площа ділянки становить 1813 кв.м., то розрахунок цієї суми наступний: 1803,03 х 1813 = 3268893,39).

Загальна сума нормативних грошових оцінок земельних ділянок становить 3575408,49 грн. У зв`язку з цим, розрахунок вищевказаного місячного розміру орендної плати наступний: 3575408,49 х 3% : 12 = 8938,52 грн.

За період з 01 вересня 2012 року по 31 серпня 2021 року позивачем відповідачу нараховано 756 831 грн 06 коп. орендної плати.

За твердженням позивача до цієї суми не включені нарахування орендної плати за березень 2020 року, оскільки відповідно до пункту 524 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (зі змінами, внесеними до цього Кодексу Законом № 533-ІХ від 17.03.2020, в редакції Закону № 540-ІХ від 30.03.2020) не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності).

Позивач стверджує, що в порушення взятих на себе договірних зобов`язань відповідач за цей період користування земельною ділянкою сплатив позивачу 443 173,24 грн. Внаслідок цього за ним утворилася заборгованість у розмірі 312 698,44 грн (756 831,06 - 959,38 - 443 173,24 = 312 698,44). Заборгованість виникла з вересня 2018 року.

Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Позивач є органом місцевого самоврядування і може діяти лише у спосіб, встановлений законом і не інакше приписи ст. 19 Конституції України. Діяльність позивача регламентована нормами ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні.

Діяльність відповідача як суб`єкта господарювання та користувача земельної ділянки регламентована приписами Конституції України; ЗУ Про оренду землі; ЦК України, ЗК України, ПК України та ГК України; іншими нормативними документами стосовно набуття права оренди, передачі в оренду земельних ділянок та справляння плати за землю.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, в томі числі і надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

За приписами пункту 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

В силу ст. 124 вказаного Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Укладений між сторонами договір за своїм правовим змістом відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі», яким визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 1, 13, 14 Закону).

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»). Враховуючи те, що зобов`язання з орендної плати за землю визначається платником у податковій декларації, то до спірних правовідносин також має застосовуватися норми Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Статтею 2 Закону України «Про плату за землю» встановлено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, власники землі та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів сплачують земельний податок, за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до умов Договору оренди орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Розрахунок боргу по орендній платі зроблено вірно.

Проти правильності розрахунку позовних вимог в частині боргу по орендній платі відповідач суду заперечень не подав. Строк проведення розрахунку за всіма орендними платежами за вказаний період для відповідача вже є таким, що настав.

Докази повного розрахунку за позовними вимогами в справі відсутні.

Отже, до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 312 698,44 грн боргу по орендній платі за землю (за виключенням березня 2020).

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача (платника) підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору в повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський будинок торгівлі IV (вул. Михайла Бойчука, 13, м. Київ, 01103, ) на користь Черкаської міської ради (вул. Б. Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, ) (рахунок: UA0023759; одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси/18010600; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); призначення платежу орендна плата за землю з юридичних осіб) заборгованість за договором оренди землі в сумі 312 698 грн 44 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Черкаський будинок торгівлі IV (вул. Михайла Бойчука, 13, м. Київ, 01103, ) на користь платника Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради (вул. Б. Вишневецького, 36, м. Черкаси ) (рах.: UА0086317, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, отримувач: Департамент фінансової політики Черкаської міської ради, ) 4 690,48 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Чевгуз