ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. Справа№ 910/10952/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

представники учасників справи не з`явилися

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Дельтабудгруп на рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 (повне рішення складено 07.10.2021)

у справі №910/10952/21 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю Дельтабудгруп

про стягнення грошових коштів

встановив:

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Дельтабудгруп про стягнення штафу у розмірі 68000,00 грн та пені у розмірі 68000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив у добровільному порядку та у встановлені законом строки оплату штрафу у розмірі 68000,00 грн, накладеного рішенням адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/27-р/к від 29.05.2020, у зв`язку з чим позивачем нараховано пеню на підставі ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі №910/10952/21 позов Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено повністю.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд встановивши факт несплати відповідачем накладеного на нього штрафу, згідно з рішенням позивача, посилаючись на приписи ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Апелянт вважає, що позивачем неправомірно нарахована пеня за період часу в який відповідачем здійснювалося оскарження рішення Антимонопольного комітету України в судовому порядку. На переконання скаржника, нарахування пені мало бути зупинено на період з 20.08.2020 до 07.06.2021 та здійснено лише за період з 08.06.2021 по 29.06.2021.

Крім того апелянт відмічає, що суд, в порушення положень ст. 165 ГПК України, безпідставно не прийняв до уваги відзив відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 апеляційну скаргу у справі №910/10952/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)),Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 апеляційну скаргу у справі №910/10952/21 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків апеляційної скарги десять днів з дня отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Дельтабудгруп на рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі №910/10952/21, справу призначено до розгляду на 21.12.2021, а також надано позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

Позивач не скористався своїм правом та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

У призначене засідання суду 21.12.2021 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного документа. Доказів поважності причин відсутності представників учасників справи суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні і докази про те, що представники сторін були позбавлені можливості через будь-які перешкоди, у тому числі спричинені карантинними обмеженнями, бути присутніми у судовому засіданні.

Апеляційний суд зазначає, що згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Разом з цим, як було зазначено вище, позивач та відповідач належним чином повідомлені про розгляд справи та, у свою чергу, не повідомили суд про причини неявки у судове засідання уповноважених представників. Отже, неявка у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до ч. ч. 4 та 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, оскільки дана постанова приймається за відсутності учасників справи та без її проголошення, датою її ухвалення є дата складення повного тексту.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (02.06.2020 змінило найменування на Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, далі - АМКУ) від 29.05.2020 №60/27-р/к визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю Дельтабудгруп вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, шляхом узгодження умов участі у тендерній процедурі із закупівлі "капітальний ремонт обладнання місцевого крематорію на вул. Байкова, 16, Голосіївський район", яка проводилася ритуальною службою спеціалізованого комунального підприємства "Київський крематорій" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) за допомогою електронної системи ''Prozorro'', ідентифікатор закупівлі в системі - UA-2018-10-02-000249-б.

За порушення, зазначене в п. 1 резолютивної частини рішення, на відповідача накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим АМКУ, головою територіального відділення АМКУ України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів АМКУ, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Рішення АМКУ №60/27-р/к від 29.05.2020 було направлено відповідачеві супровідним листом від 01.06.2020 №60-02/2933 та отримано останнім 04.06.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №575.

За вірним розрахунком позивача, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є 04.08.2020.

Згідно зі ст. 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Не погодившись з рішенням Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, відповідач у двохмісячний строк звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним зазначеного рішення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі №910/11287/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Таким чином, законність рішення АМКУ №60/27-р/к від 29.05.2020 підтверджено відповідними судовими рішеннями, а тому воно є обов`язковим до виконання відповідачем.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не сплачено штраф у розмірі 68000,00 грн, доказів протилежного відповідачем не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, ухилився від сплати накладеного на нього позивачем штрафу у встановлений Законом термін.

Зважаючи на невиконання рішення АМКУ №60/27-р/к від 29.05.2020, 10.06.2021 позивач звернувся до відповідача з листом, згідно якого просив сплатити штраф та пеню за порушення антимонопольного законодавства протягом 5 днів з дня отримання листа.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказаний лист отримано представником відповідача 15.06.2020, проте грошові кошти сплачено не було, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

У позовній заяві позивачем зазначено, що ним за прострочення сплати відповідачем штрафу в розмірі 68000,00 грн нарахована пеня за періоди: з 13.01.2021 по 08.03.2021 (кількість днів прострочення - 55) та з 03.06.2021 по 29.06.2021 (кількість днів прострочення - 27) у розмірі 83640,00 грн. Однак, оскільки в силу положень ч. 5 ст. 56 вказаного закону розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу АМКУ, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 68000,00 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог скаржник стверджує, що позивачем неправомірно нарахована пеня за період часу, в який відповідачем здійснювалося оскарження рішення Антимонопольного комітету України про накладення штрафу. Однак, апеляційний господарський суд не приймає вказані твердження апелянта, оскільки, як вірно встановлено місцевим господарським судом та перевірено судовою колегією, пеня, заявлена до стягнення позивачем, нарахована у той проміжок часу, коли розгляд справи №910/10952/21 фактично не здійснювався.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у Господарського кодексу України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/11550/18, від 11.06.2019 у справі №914/3050/14, від 11.06.2019 у справі №910/9272/18, від 11.11.2019 у справі №911/9/19.

Як було зазначено вище, рішення АМКУ оскаржувалося в судовому порядку Товариством з обмеженою відповідальністю Дельтабудгруп, а відтак, нарахування пені зупинялося, в силу положень закону, з 20.08.2020 до 12.01.2021 (період розгляду справи №910/11287/20 судом першої інстанції) та з 12.04.2021 до 02.06.2021 (період розгляду справи №910/11287/20 судом апеляційної інстанції).

Згідно розрахунку позивача, нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням АМКУ, зупинялось на час розгляду справи №910/11287/20 Господарським судом міста Києва (рішення по справі ухвалено 12.01.2021) та з 09.03.2021 до 02.06.2021 (розгляд справи №910/11287/20 Північним апеляційним господарським судом).

Колегія суддів відмічає, що розгляд справи №910/11287/20 в суді апеляційної інстанції здійснювався з 12.04.2021 до 02.06.2021, оскільки ухвалою суду від 09.03.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Дельтабудгруп було залишено без руху (апеляційне провадження у справі відкрито 12.04.2021), а отже, розгляд справи фактично не здійснювався. Відтак, нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням АМКУ, зупинялось на час розгляду справи №910/11287/20 судом першої інстанції з 20.08.2021 до 12.01.2021 та під час розгляду справи судом апеляційної інстанції з 12.04.2021 до 02.06.2021. Таким чином, нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням АМКУ, має здійснюватися за період з 13.01.2021 по 11.04.2021 (89 днів).

Беручи до уваги, що позивачем визначено період нарахування пені з 13.01.2021 по 08.03.2021 (55 календарних днів), спір розглядається в межах заявлених позивачем вимог.

Враховуючи правильно визначений позивачем початок періоду прострочення відповідача, перевіривши здійснений ним розрахунок пені за період з 13.01.2021 по 08.03.2021 та з 03.06.2021 по 29.06.2021 (загалом 82 дні прострочення), беручи до уваги положення ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, апеляційним господарським судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок відповідає вимогам законодавства та є арифметично вірним, у зв`язку з чим розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 68000,00 грн.

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо неправильності визначення позивачем періоду для нарахування пені за несвоєчасну сплату штрафу судовою колегією відхиляються.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 68000,00 грн пені за прострочення сплати штрафу, що накладений на підставі рішення адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.05.2020 №60/27-р/к є обґрунтованою, арифметично правильною та такою, що підлягає задоволенню.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (ст. 165 ГПК України) щодо неврахування відзиву відповідача на позовну заяву не береться судовою колегією до уваги та не є визначальною обставиною для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки в описовій частині оскаржуваного рішення зазначено, що 06.08.2021 відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву та відсутня інформації про залишення відзиву без розгляду в силу положень ст. 118 ГПК України.

До того ж, суд зауважує, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене в постанові, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі №910/10952/21 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для його зміни чи скасування, в розумінні приписів ст. 277 ГПК України, не вбачається. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Дельтабудгруп.

В зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Дельтабудгруп залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі №910/10952/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Дельтабудгруп.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В.Андрієнко