номер провадження справи 12/229/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.12.2021 Справа № 908/3782/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» коштів в загальній сумі 18124,18 грн.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі заявник) звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою за вих. № 25-17/1861 від 23.12.2021 про видачу судового наказу про стягнення з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» основної заборгованості в сумі 13283,00 грн., трьох процентів річних в сумі 1314,47 грн. та інфляційних витрат в сумі 3526,71 грн. за договором № 22/24-КП на перевезення вантажів, виконання маневрових робіт та зважування вагонів від 01.01.2018, що разом складає 18124,18 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2021 вищевказану заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що 01.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (далі Виконавець, заявник) та Запорізьким державним підприємством "Кремнійполімер" (далі - Боржник, замовник) був укладений договір № 22/24-КП про надання послуг з перевезення вантажів, виконання маневрових робіт та зважування вагонів (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого згідно з Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, розділами 2 та 8 частини 1 Правил перевезення вантажів залізничним транспортом України та на умовах цього Договору, Виконавець приймає на себе зобов`язання з перевезення вантажів, проведення маневрових робіт з вагонами та зважування вагонів, а Замовник зобов`язаний провести розрахунки за виконані роботи. Відповідно до пункту 4.3. Договору Замовник зобов`язаний здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів, зважування вагонів, маневрові роботи в строк за 3 дні до виконання робіт шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних обсягу перевезення та вагонообігу на розрахунковий рахунок Виконавця. У разі наявності заборгованості, пені - першочергово погашається заборгованість і пеня. За умовами п.п. 5.1, 5.2., 5.5., 5.6. Договору здача-приймання виконаних робіт оформлюється Виконавцем на підставі Відомостей виконаних робіт з перевезення вантажів та Заказ-нарядів. Відомість оформлюється Виконавцем згідно кількості перевезених вагонів Замовника зі станції Заводська ТОВ ЗТМК на станцію Силікатна ПАТ Запоріжвогнетрив за фактом перевезення. Відомість підписується уповноваженим представником Замовника в приміщенні станції Заводська Виконавця не пізніше 1 числа наступного місяця. На підставі Відомостей виконання робіт з перевезення вантажів, та Заказ-нарядів Виконавець складає акт виконаних робіт в двох примірниках (по одному для кожної сторони), який підписується Виконавцем та передається Замовнику не пізніше третього числа місяця, наступного за звітним. Заявник в заяві зазначає, що 30.08.2018 замовником частково здійснено оплату за надані послуги за Договором в сумі 6 596,00 грн., з яких 2 476,98 грн. сплачені за послуги надані у серпні 2018 року (акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000365 від 31.08.18, рахунок-фактура № 18-0000544 від 31.08.2018 р.); 4 119,02 грн. сплачені за послуги надані у вересні 2018 року. При цьому вказує, що відповідно до п. 5.6. Договору підписано з боку ТОВ ЗТМК та ЗДП Кремнійполімер акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000404 від 30.09.18, на підставі складеного акту ТОВ ЗТМК пред`явив до оплати ЗДП Кремнійполімер рахунок-фактуру № 18-0000635 від 30.09.2018 р. на суму 17 402,02 грн. з ПДВ. Заявник вказує, що в свою чергу замовником не було здійснено оплату за надані послуги у відповідності з умовами Договору.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

За змістом статей 148, 154 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 232 ГПК України судовий наказ є судовим рішенням.

Таким чином, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та розмір якої підтверджується доданими до заяви документами.

Згідно із вимогами ч. 2 (пункти 4, 5), ч. 3 (пункти 3, 4) ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

На підтвердження вказаних обставин щодо наявності заборгованості у боржника за Договором в сумі 13283,00 грн. заявник надав копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000365 від 31.08.2018 та № ОУ-0000404 від 30.09.2018, підписаних заявником та боржником, а також копії рахунків-фактур № 18-0000544 від 31.08.2018 та № 18-0000635 від 30.09.2018.

Також заявником надана копія банківської виписки по рахунку за 30.08.2018 року, в якій зазначені в тому числі часткові оплати боржником на користь заявника коштів за послуги ж/д перевезення за договором № 22/24 від 01.01.2018.

Зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник заявив вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла на підставі договору № 22/24-КП про надання послуг з перевезення вантажів, виконання маневрових робіт та зважування вагонів від 01.01.2018.

Однак, надані заявником в обґрунтування заявлених ним вимог до поданої заяви документи, а саме: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000365 від 31.08.2018 та № ОУ-0000404 від 30.09.2018, а також рахунки-фактури № 18-0000544 від 31.08.2018 та № 18-0000635 від 30.09.2018 містять посилання на іншій договір, а саме: договір № 22 від 01.01.2018.

Таким чином заявник не надав до поданої заяви документи, які підтверджують факт виконання робіт (надання послуг) боржнику саме за договором № 22/24-КП про надання послуг з перевезення вантажів, виконання маневрових робіт та зважування вагонів від 01.01.2018.

З огляду на наведене вбачається, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за вих. № 25-17/1861 від 23.12.2021 про видачу судового наказу подана з порушенням вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Ненадання заявником до поданої заяви доказів, які підтверджують викладені обставини щодо виконання робіт (надання послуг) боржнику за договором № 22/24-КП про надання послуг з перевезення вантажів, виконання маневрових робіт та зважування вагонів від 01.01.2018 (актів виконаних робіт (наданих послуг), рахунків за спірний період) позбавляють суд можливості перевірити виникнення у заявника права грошової вимоги до боржника щодо основного боргу за виконані роботи (надані послуги) саме в розмірі, зазначеному в поданій заяві.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за вих. № 25-17/1861 від 23.12.2021 про стягнення з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» основної заборгованості в сумі 13283,00 грн., трьох процентів річних в сумі 1314,47 грн. та інфляційних витрат в сумі 3526,71 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Частиною 1 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 147, 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ

1. У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за вих. № 25-17/1861 від 23.12.2021 про стягнення з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» основної заборгованості в сумі 13283,00 грн., трьох процентів річних в сумі 1314,47 грн. та інфляційних витрат в сумі 3526,71 грн. - відмовити.

2. Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/sud5009/. Електронна адреса Господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 28.12.2021 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смірнов