ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 грудня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/260/19
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю.

розглянувши заяву (№704 від 29.09.2021 (вх№710 від 01.10.2021)) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020 у справі №921/260/19

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" (48505, м. Чортків, Тернопільська область, вул. Князя Володимира Великого, 29)

про стягнення 6 259,99 грн заборгованості згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від 20.04.2016 (розгляд заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами)

За участі представників:

Позивача: адвокат Степанов Володимир Вікторович, ордер на надання правової допомоги серія ТР №072633 від 04.11.2021;

Відповідача: керівник Сеньків Петро Павлович, витяг з ЄДР;

адвокат Гурин Володимир Арсенович, довіреність від 11.03.2021 (дійсна до 10.03.2022).

1. Судові процедури. Суть та рух справи.

Відкрите акціонерне товариство "Чортківський завод "Агромаш" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з заявою №704 від 29.09.2021 (вх.№710 від 01.10.2021), у якій просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020 у справі №921/260/19, скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Ухвалою від 06.10.2021 судом прийнято заяву №704 від 29.09.2021 (вх.710 від 01.10.2021) до розгляду та відкрито провадження за нововиявленими обставинами у справі із призначенням судового засідання на 04.11.2021 о 15 год. 10 хв.

У судовому засіданні 04.11.2021 суд, з метою надання можливості відповідачу ознайомитися із поданими позивачем через канцелярію суду запереченнями (вх.№8968 від 04.11.2021), протокольною ухвалою, продовжив строк розгляду заяви №704 від 29.09.2021 (вх.710 від 01.10.2021) відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі по 11.11.2021 та оголосив перерву у судовому засіданні по розгляду заяви до 11.11.2021 о 12 год. 00 хв.

У судовому засіданні 04.11.2021 суд, протокольною ухвалою, продовжив строк розгляду даної заяви по 29.11.2021 та відклав судове засідання по розгляду заяви на 29.11.2021 о 14 год. 30 хв.

У судовому засіданні 29.11.2021 суд продовжив строк розгляду заяви №704 від 29.09.2021 (вх.710 від 01.10.2021) відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі по 02.12.2021 та оголосив перерву у судовому засіданні по розгляду заяви до 02.12.2021 о 09 год. 00 хв.

У судовому засіданні 02.12.2021 суд видалився до нарадчої кімнати та постановив ухвалу у справі, про що суддею виготовлено, підписано та оголошено скорочену (вступну та резолютивну) частину ухвали.

2. Аргументи сторін.

2.1. Правова позиція заявника (відповідача у справі).

У поданій заяві №704 від 29.09.2021 (вх.710 від 01.10.2021) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №921/260/19 відкрите акціонерне товариство "Чортківський завод "Агромаш" зазначає, що підставою для звернення із вказаною заявою щодо перегляду рішення слугувало прийняття Західним апеляційним господарським судом постанови від 13.09.2021р. у справі № 921/500/16-г/18, якою скасовано рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.12.2020р. у справі № 921/500/16-г/18 та прийнято нове рішення, яким позов задоволено, визнано недійсними, з моменту прийняття, рішення позачергових загальних зборів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р., які оформлені протоколом від 10.03.2016р.

На думку заявника, визнання недійсними, з моменту прийняття, рішення позачергових загальних зборів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р., які оформлені протоколом від 10.03.2016р. є нововиявленою обставиною для перегляду рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020р. Крім того, обґрунтовуючи істотність цієї нововиявленої обставини заявник посилається на висновки, викладені судом першої інстанції у своєму рішенні, а саме що першопричиною виникнення зобов`язання у ВАТ «Чортківський завод «Агромаш» щодо викупу акцій у позивача і подальший обмін документами в межах процедури вказаної у статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" є рішення позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р. В свою чергу, встановлення обставини прийняття вищевказаних рішень загальними зборами акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" послужило підставою для задоволення судом позову щодо стягнення з товариства коштів на користь позивача.

Пунктом п.2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» передбачено, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше...»

У зв`язку з визнанням в судовому порядку недійсним, з моменту прийняття, рішення позачергових загальних зборів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р., які оформлені протоколом від 10.03.2016р., слід констатувати втрату легітимності актів (рішень) та дій, які вчинялись сторонами спірних правовідносин (Відкритим акціонерним товариством "Чортківський завод "Агромаш" та позивачем (акціонером ОСОБА_1 )) на підставі делегітимізованого рішення. Зокрема, заявник посилається на відсутність підстав для застосування механізму викупу акцій, передбаченого ст.ст.68,69 Закону України "Про акціонерні товариства" і обміну товариством та акціонерами документами передбаченими цими нормами закону.

Відсутність у товариства зобов`язань щодо викупу акцій у позивача, в свою чергу, доводить відсутність правових підстав для задоволення позову щодо стягнення з товариства заборгованості по викупу вищевказаних цінних паперів.

Заявник вважає, що з огляду на вищевказане, не підлягають задоволенню і похідні вимоги позивача, щодо стягнення суми боргу з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, нараховані відповідно до ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України.

Крім того, звертає увагу суду на те, що вищевказану обставину було встановлено Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021р. у справі № 921/500/16-г/18, а отже ця обставина не була відома (і не могла бути відомою) Відкритому акціонерному товариству "Чортківський завод "Агромаш" на час розгляду справи.

Також зазначає, що у рішенні, про перегляд якого звертається заявник, зазначено наступне:

«Щодо заперечень відповідача, що позивачем вчиняються дії які свідчать про його незгоду з рішеннями позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р., зокрема, що позивачем було подано позовні заяви до господарського суду Тернопільської області від 20.05.2016 р. і 23.08.2016, в яких він просив визнати недійсним позачергові загальні збори акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р., то суд і їх розглядає критично з огляду на те, що вважає, що у випадку якщо у вказаних справах матиме місце визнання недійним рішень зборів, які стали підставою для вимоги позивача про обов`язків викуп акцій, то відповідач вправі звернутись з цих підстав з заявою у суд про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Проте, на даний час, - станом на час розгляду даної справи - 12.10.2020, суду не подано доказів, що має місце прийняття судом рішення, яке набрало законної сили і яким визнано недійсним збори акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р.».

На підставі зазначеного, заявник звернувся до Господарського суду Тернопільської області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020 у справі №921/260/19, скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

2.2. Заперечення на заяву, надані позивачем у справі.

ОСОБА_1 (позивач у справі №921/260/21) у наданих суду Запереченнях (вх. №8965 від 04.11.2021) проти заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020 у справі №921/260/19, заперечує проти доводів і підстав заяви відповідача щодо перегляду судового рішення від 12.10.2020 у справі №921/260/19 за нововиявленими обставинами, оскільки 13.09.2021р. у справі №921/500/16-г/18 нововиявлених обставин, врахування яких могло би мати наслідок прийняття іншого рішення у справі №921/260/19, не виявлено.

Таким чином, позивач вважає, що підстави для скасування судового рішення від 12.10.2020 у справі №921/260/19 та ухвалення нового рішення про відмову позивачу в позові в зв`язку з нововиявленими обставинами, відсутні.

Свої заперечення позивач мотивує тим, що судове рішення від 12.10.2020р. ухвалене на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів б/н від 20.04.2016р., укладеного між позивачем і відповідачем, тобто стягнено кошти з відповідача на підставі цього договору, а визнання недійсними рішення зборів від 10.03.2016 в даному випадку не тягне автоматичну недійсність договору від 20.04.2016р. на підставі якого задоволено позов.

Спірними обставинами, які підлягали доказуванню і доказувалися у справі №921/260/19 є встановлення обставин щодо укладення та виконання умов Договору викупу акцій та стягнення коштів на його виконання.

Тобто правовідносини у цій справі пов`язувалися договором (правочином) від 20.04.2016р. і на підставі якого було стягнуто кошти на користь позивача.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що обставинами справи підтверджується, що мав місце факт укладення 20.04.2016р. договору купівлі-продажу цінних паперів між позивачем ( ОСОБА_1 ) і відповідачем (відкритим акціонерним товариством Чортківський завод «Агромаш») і такий договір є в матеріалах справи та оглянутий судом.

Вирішуючи цей спір і задовольняючи позов, крім іншого, суд першої інстанції виходив також із змісту та умов договору від 20.04.2016р., де судом було встановлено, що відповідачем не виконані договірні умови (зобов`язання) цього договору, а тому вимоги позивача підлягають до задоволення в зв`язку з не виконанням відповідачем договору від 20.04.2016р. разом із стягненням 3% річних та інфляційних за прострочення строків зобов`язання за цим договором.

Таким чином основною підставою суду для задоволення позову було існування (наявність) між сторонами письмового договору щодо викупу акцій від 20.04.2016р., що вбачається із абзацу 8 розділу (пункту) 3 «Фактичні обставини справи» рішення суду першої інстанції.

При тому позивач наголошує, що визнання 13.09.2021р. недійсними зборів від 10.03.2016р. не тягне автоматичну недійсність договору купівлі - продажу цінних паперів укладеного 20.04.2016р. між позивачем і відповідачем.

Крім того, порядок (процедура) прийняття зборами 10.03.2016р. своїх рішень не було обставиною, яка мала встановлюватися у справі №921/260/19, оскільки у цій справі рішення зборів від 10.03.2016р. не було предметом їх оскарження і вони були дійсними (чинними) на час ухвалення судових рішень судами першої - касаційної інстанцій у цій справі.

Окрім того, позивач вважає, що визнання 13.09.2021р. недійсними рішення зборів від 10.03.2016р. не є обставиною, яка могла би вплинути на ухвалення іншого рішення. Також зауважує, що визнання 13.09.2021р. недійсними рішення зборів від 10.03.2016р., тобто визнання недійсними таких зборів майже через рік після ухвалення 12.10.2020р. судового рішення, навіть визнання недійсними рішення зборів з моменту їх прийняття, ще й не може вважатися як нововиявленою обставиною (не є нововиявленою обставиною). Таке вбачається з того, що як на момент ухвалення судового рішення 12.10.2020р. у справі №921/260/19 так і на момент укладення договору купівлі-продажу цінних паперів 20.04.2016р., рішення зборів від 10.03.2016р. були дійсними (чинними) і постанови Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021р. у справі №921/500/16-г/18 не існувало.

Позивач вважає, що під час розгляду справи №921/260/19 як відповідачу так і суду було відомо про збори 10.03.2016р.(про факт проведення цих зборів) і про прийняті цими зборами рішення (про факт прийняття зборами рішення про вчинення значного правочину) і про факт голосування позивачем проти рішення про надання згоди товариству на вчинення значного правочину і було відомо про існування (чинність) рішень цих зборів станом на 12.10.2020р. (дату прийняття судового рішення у цій справі).

Виходячи з вищенаведеного позивач вважає, що визнанням недійсними рішення зборів від 10.03.2016р. постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021р. у справі №921/500/16-г/18 не було встановлено нову обставину, а було надано правову оцінку зборам від 10.03.2016р. Тобто 13.09.2021р. західним апеляційним господарським судом у справі №921/500/16-г/18 було надано нову (іншу) правову оцінку такій обставині як факту проведення зборів 10.03.2016р. і факту прийняття цими зборами рішень, а такі обставини в їх первісному виді як факт проведення зборів 10.03.2016р., Факт прийняття цими зборами рішень і Факт голосування позивачем на цих зборах проти рішення про надання згоди товариству на вчинення значного правочину існували на час прийняття судового рішення 12.10.2020р. у справі №921/260/19 та про які було відомо як суду так і відповідачу. А відтак це може прирівнюватися виключно і не інакше як до нової обставини, нових доказів щодо таких рішень зборів, які існували на час прийняття судового рішення у справі №921/260/19 і були змінені після цього тільки 13.09.2021р. і це не може прирівнюватися до нововиявленої обставини щодо цих зборів, оскільки недійсність рішення зборів від 10.03.2016р. визнано судом вже після прийняття рішень зборами 10.03.2016р. та рішення суду від 12.10.2020р. (яке переглядається) і визнано це тільки 13.09.2021р. На момент ухвалення 12.10.2020р. рішення суду першої інстанції у цій справі судового рішення Західного апеляційного господарського суду щодо недійсності рішення зборів від 10.03.2016р. не існувало.

Більше того суд апеляційної інстанції 13.09.2021р. у справі №921/500/16-г/18 не визнав незаконним (протиправним) голосування позивача на зборах 10.03.2016р. і з цих підстав не визнавав збори недійсними. Натомість суд апеляційної інстанції підтвердив, що позивач голосував проти прийняття рішення на цих зборах.

А тому визнання недійсним рішення зборів від 10.03.2016р. не є нововиявленою обставиною, а є новою (ново встановленою) обставиною після прийняття судового рішення (12.10.2020р.) новими доказами. Нововиявленою обставиною може вважатися та обставина, що існувала на час розгляду справи. На час розгляду цієї справи постанови Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021р. у справі №921/500/16-г/18 не існувало.

При тому, позивач вказує на те, що навіть така нова обставина не може слугувати для перегляду судового рішення від 12.10.2020р., оскільки основною підставою (обставиною) для ухвалення судового рішення був наявний договір від 20.04.2016р., а не рішення зборів від 10.03.2016р.

На підставі зазначеного, позивач у справі просить суд відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020р. у справі № 921/260/19, в силі.

2.3. Правова позиція заявника, викладена у Поясненнях.

У наданих суду поясненнях (№728 від 16.11.2021 (вх№9592 від 18.11.2021)) заявник ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" з позицією позивача у справі, викладеною у наданих суду запереченнях, не погоджується з таких підстав.

Вважає хибним твердження позивача, яке стосується того, що визнання судом недійсними рішення зборів від 10.03.2016р. не є новою обставиною, а є лише правовою оцінкою зборів акціонерів від 10.03.2016р. з огляду на те, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами урегульовано статтею 320 ГПК України, відповідно до якої рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по- третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Крім того, заявник у наданих суду поясненнях посилається на витяг з тексту рішення про перегляд якого звертається заявник, а саме :

«Щодо заперечень відповідача, що позивачем вчиняються дії які свідчать про його незгоду з рішеннями позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р., зокрема, що позивачем було подано позовні заяви до господарського суду Тернопільської області від 20.05.2016 р. і 23.08.2016 року, в яких він просив визнати недійсним позачергові загальні збори акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р. то суд і їх розглядає критично з огляду на те, що вважає, що у випадку якщо у вказаних справах матиме місце визнання недійним рішень зборів, які стали підставою для вимоги позивача про обов`язків викуп акцій, то відповідач вправі звернутись з цих підстав з заявою у суд про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Проте, на даний час, - станом на час розгляду даної справи - 12.10.2020, суду не подано доказів, що має місце прийняття судом рішення, яке набрало законної сили і яким визнано недійсним збори акціонерів ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" від 10.03.2016р.» ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" вважає безпідставними заперечення позивача щодо необґрунтованості поданої зави про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020р."

На підставі зазначеного, ВАТ "Чортківський завод "Агромаш" вважає безпідставними заперечення позивача щодо необґрунтованості поданої зави про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020р.

2.4. Правова позиція позивача, викладена у Поясненні-запереченні.

Позивач, не погоджуючись із доводами Заявника (відповідача у справі), викладеними ним у поясненнях №728 від 16.11.2021, надав суду Пояснення - заперечення (б/н від 25.11.2021 (вх№9637 від 25.11.2021)), у яких звертає увагу на те, що у справі № 921/500/16-г/18 не встановлено нових обставин, які могли би бути підставою для перегляду справи № 921/260/19. Обставини встановлені у цій справі є новими обставинами (новими доказами), які виникли після рішення суду від 12.10.2020р. про що позивач вже більш детальніше вказав у своєму поясненні. Позивач також наголошує, що визнання недійсним 13.09.2021р. рішення зборів від 10.03.2016р. відбулося вже після голосування позивача на зборах 10.03.2016р. при наданні згоди на вчинення значного правочину та поданням відповідної вимоги відповідачу про обов`язковий викуп акцій в зв`язку з цим голосуванням, а тому це не припиняє права позивача на його обов`язковий викуп акцій.

Також, зазначає, що право позивача на обов`язковий викуп акцій відповідно до ст. 68-69 Закону України «Про акціонерні товариства» пов`язано з голосуванням на зборах проти рішень зборів, щодо надання згоди на вчинення значного правочину і не залежить вже від подальшої долі такого рішення зборів після того, як мав місце факт голосування на зборах, факт прийняття зборами рішення і факт вимоги подання про обов`язковий викуп акцій та факт укладення відповідного договору, всі ці факти мали місце, що встановлено у справі № 921/500/16-г/18 та у справі № 921/260/19.

Визнання 13.09.2021р. у справі № 921/500/16-г/18 недійсним рішення зборів від 10.03.2016р. не є нововиявленою обставиною цим рішення не встановлено нововиявлених обставин які би слугували для прийняття іншого рішення. Це може які виникли після ухвалення прирівнюватися до нової обставини (нових доказів судового рішення 12.10.2020р. збори від 10.03.2016р. були чинними і рішення суду про їх недійсність на цей момент не існувало.

При цьому звертає увагу, що основною підставою (обставиною) задоволення позову у справі № 921/260/19 був договір від 20.04.2016р., факт укладення якого встановлено судами першої-касаційної інстанцій у справі № 921/260/19. Стягнення коштів судовим рішенням від 12.10.2020р. проводилось саме за цим договором, а договір купівлі-продажу цінних паперів б/н від 20.04.2016р. не був предметом оскарженням в судах і судами недійсним не визнавався як у справі № 921/260/19 так і у справі № 921/500/16-г/18.

Визнання недійсними рішення зборів від 10.03.2016р. автоматично не скасовує (не припиняє) не робить недійсним договір від 20.04.2016р., а відтак автоматично не припиняє правовідносин, що виникли за цим договором.

3. Фактичні обставини встановлені судом.

Норми права, законодавство, судова практика, які застосував суд.

Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи.

3.1. Норми права, законодавство, судова практика, які застосував суд.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення №921/260/19 від 12.10.2020, судом встановлено таке.

У відповідності до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 73 ГПК України).

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно частин 1-5 статті 325 ГПК України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд:

1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду;

2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду;

3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду.

Верховний Суд за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 320 цього Кодексу, приймає постанову.

Рішення, ухвала, постанова, прийняті за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, видаються або надсилаються учасникам справи у порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.

У відповідності до приписів статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У відповідності до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Із змісту розділу XII Закону України "Про акціонерні товариства" прийняття загальними зборами рішення про викуп акціонерним товариством розміщених ним акцій є реалізацією товариством права викупу власних акцій. Натомість, обов`язковий викуп акціонерним товариством розміщених акцій на вимогу акціонерів є його обов`язком, який виникає у товариства внаслідок прийняття загальними зборами рішення, яке відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" є підставою для вимоги акціонером обов`язкового викупу акцій.

Таким чином, право акціонера - власника простих акцій або акціонера - власника привілейованих акцій вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій виникає з моменту прийняття загальними зборами рішення, яке відповідно до частини першої або другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства є підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, за умови, що такий акціонер зареєструвався для участі у загальних зборах, на яких прийнято рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, та голосував проти прийняття загальними зборами такого рішення.

Згідно з частинами 1,2,3 ст.68 Закону України «Про акціонерні товариства» кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому простих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про:

1) злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ, зміну типу товариства;

2) надання згоди на вчинення товариством значних правочинів;

2-1) надання згоди на вчинення товариством правочину, щодо якого є заінтересованість;

3) зміну розміру статутного капіталу;

4) відмову від використання переважного права акціонера на придбання акцій додаткової емісії у процесі їх розміщення.

Кожний акціонер - власник привілейованих акцій має право вимагати здійснення обов`язкового викупу товариством належних йому привілейованих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про:

1) внесення змін до статуту товариства, якими передбачається розміщення привілейованих акцій нового класу, власники яких матимуть перевагу щодо черговості отримання дивідендів або виплат у разі ліквідації акціонерного товариства;

2) розширення обсягу прав акціонерів - власників розміщених привілейованих акцій, які мають перевагу щодо черговості отримання дивідендів або виплат у разі ліквідації акціонерного товариства;

3) відмову від використання переважного права акціонера на придбання акцій додаткової емісії у процесі їх розміщення.

Акціонерне товариство у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, зобов`язане викупити належні акціонерові акції.

Перелік акціонерів, які мають право вимагати здійснення обов`язкового викупу належних їм акцій відповідно до частини першої та другої цієї статті, складається на підставі переліку акціонерів, які зареєструвалися для участі в загальних зборах, на яких було прийнято рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Згідно з частинами 2,3 статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства", Акціонерне товариство протягом не більш як п`яти робочих днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, у порядку, встановленому наглядовою радою товариства, повідомляє акціонерів, які мають право вимагати обов`язкового викупу акцій, про право вимоги обов`язкового викупу акцій із зазначенням:

1) ціни викупу акцій;

2) кількості акцій, викуп яких має право вимагати акціонер;

3) загальної вартості у разі викупу акцій товариством;

4) строку здійснення акціонерним товариством укладення договору та оплати вартості акцій (у разі отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій).

Протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу. У вимозі акціонера про обов`язковий викуп акцій мають бути зазначені його прізвище (найменування), місце проживання (місцезнаходження), кількість, тип та/або клас акцій, обов`язкового викупу яких він вимагає. До письмової вимоги акціонером мають бути додані копії документів, що підтверджують його право власності на акції товариства станом на дату подання вимоги.

Згідно ч. 3 ст. 45 ЗУ "Про акціонерні товариства" рішення загальних зборів акціонерного товариства вважається прийнятим з моменту складення протоколу про підсумки голосування.

Підсумки голосування оголошуються на загальних зборах, під час яких проводилося голосування. Після закриття загальних зборів підсумки голосування доводяться до відома акціонерів протягом 10 робочих днів у спосіб, визначений статутом акціонерного товариства.

Відповідно до висновку Верховного суду викладеного у постанові від 27 травня 2020 року у справі №927/943/16 вказано:

«Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

по-перше, їх існування на час розгляду справи,

по-друге, те, що ці обставини не були відомі та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (аналогічна правова позиція викладена у п. 6.2.4 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 19/5009/1481/11).

Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п. п. 51-52 рішення Суду у справі «Рябих проти Росії» від 24.06.2003; ухвала суду щодо прийнятності заяви № 62608/00 «Агротехсервіс проти України»; п. п. 42-44 рішення суду у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011). Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (п. п. 27-34 рішення суду у справі «Праведная проти Росії» від 18.11.2004)».

Відповідно до п. 5.7 ухвали Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2020р. у справі № 910/8113/16:

«Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє виснувати, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які:

а) існували під час розгляду справи судом;

б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом;

в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення у справах «Іndastrіаl/Fіnаnсіаl Соnsortium Investment Меtаllurgiсаl Unіоn проти України» від 26 червня 2018 року, заява № 10640/05, та «Желтяков проти України», від 9 червня 2011 року, заява № 4994/04)».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

3.2. Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020р. у справі № 921/260/19 було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" та стягнуто в користь позивача 6 231 грн 02 коп.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 19 квітня 2021 року у справі №921/260/19 Рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020 у справі №921/260/19 залишено без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 14.07.2021р. касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 - без змін.

Підставою для звернення Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" до господарського суду із заявою (№704 від 29.09.2021 (вх.710 від 01.10.2021)) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020 у справі № 921/260/19, слугувало те, що після ухвалення 12.10.2020р. судом першої інстанції судового рішення, інший суд своїм рішенням, а саме - Західний апеляційний господарський суд постановою від 13.09.2021р. у справі № 921/500/16-г/18 визнав недійсним рішення позачергових загальних зборів відкритого акціонерного товариства Чортківський завод «Агромаш» від 10.03.2016р., які оформлені протоколом від 10.03.2016р.

Тобто визнання 13.09.2021р. недійсними рішення зборів акціонерів відповідача від 10.03.2016р., на думку відповідача, є нововиявленою обставиною.

Оцінивши вказані обставини на які посилається відповідач, суд вважає, що вони не відповідають усім критеріям, які мають бути характерні для нововиявлених обставин, як таких, які дають підставу для скасування рішення і прийняття іншого рішення у даній справі.

При цьому суд керувався таким.

Як уже зазначалось вище за правовими висновками Верховного Суду нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які:

1) існували під час розгляду справи судом;

2) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом;

3) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

При цьому, суд вважає, що наведені відповідачем обставини відповідають двом першим критеріям, проте, не відповідають третій.

Так, дійсно обставина про недійсність рішення зборів акціонерів ВАТ - відповідача, які стали підставою для того, що позивач зміг вимагати обов`язкового викупу своїх акцій ВАТ існувала на час розгляду справи, адже збори акціонерів, які визнано судом недійсними визнаються такими з моменту їх прийняття.

Вказані обставини не були відомі суду так, як вірно зазначає відповідач суд у рішенні зазначав, що на момент прийняття рішення у даній справі відсутні рішення судів про визнання недійсним рішення зборів та такі вимоги не були одночасно і предметом даної справи.

При цьому суд відхиляє заперечення позивача, що вказані обставини не є нововиявленими в силу того, що виникли пізніше і не існували на момент прийняття рішення у даній справі. В даному випадку, позивач в таких запереченнях оцінює як нововиявлену обставину виключно прийняття 13.09.2021 Постанови Західного апеляційного господарського суду у справі № 921/500/16-г/18. Саме прийняту пізніше Постанову позивач заперечує як нововиявлену.

Проте, суд звертає увагу позивача, що відповідач не на час прийняття Постанови вказує, як на нововиявлену обставину у справі, а на встановлені нею обставини - її наслідки, які полягають у визнанні судом недійсним з моменту прийняття рішення зборів ВАТ від 10.03.2016. Саме встановлені рішенням іншого суду обставини щодо недійсності з моменту його прийняття рішення зборів акціонерів є в даному випадку ново виявленою обставиною на думку відповідача.

Таким чином, у цій частині суд вважає доводи відповідача достатньо обґрунтованими, адже саме вказане визнане недійсним рішення зборів було підставою для обов`язкового викупу акцій, яку реалізовував позивач.

Разом з цим, суд не вважає доведеним відповідачем існування третьої умови нововиявлених обставин, а саме, що в даний час визнання іншим судом недійсним рішення зборів акціонерів з моменту його прийняття має істотне значення для справи і можеь призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

При цьому суд керується наступним.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" виникнення у акціонера права вимоги обов`язкового викупу акцій, а у акціонерного товариства - обов`язку здійснити такий викуп акцій пов`язане із прийняттям загальними зборами рішення, яке відповідно до закону є підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до частини другої статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" право вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних акціонеру акцій реалізується акціонером шляхом подання товариству письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Відповідно до частини третьої статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство зобов`язане сплатити вартість акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, протягом 30 днів після отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій.

Таким чином, зобов`язання щодо обов`язкового викупу належних акціонеру голосуючих акцій, яке виникає у зв`язку з прийняттям загальними зборами рішення, що відповідно до закону є підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, передбачає взаємні права та обов`язки його сторін:

акціонерного товариства - обов`язок здійснити повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, обов`язок сплатити акціонеру, який подав товариству вимогу про обов`язковий викуп акцій, вартість акцій за ціною викупу протягом 30 днів після отримання цієї вимоги та право отримати від акціонера у власність акції, які є предметом договору про обов`язковий викуп акцій;

акціонера, який зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, - право подати товариству письмову вимогу про обов`язковий викуп акцій, право отримати від товариства кошти у розмірі вартості акцій за ціною викупу та обов`язок передати у власність товариства акції, які є предметом договору про обов`язковий викуп акцій.

Частиною першою статті 598 Цивільного кодексу встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтями 599-609 Цивільного кодексу визначені загальні підстави припинення зобов`язання.

Частиною другою статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено строк, протягом якого акціонер, який має намір реалізувати право вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому акцій, може подати товариству письмову вимогу про обов`язковий викуп акцій - 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Тобто, зі спливом строку подання письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій право акціонера вимагати здійснення акціонерним товариством обов`язкового викупу належних йому акцій припиняється, а письмова вимога про обов`язковий викуп акцій, подана акціонером з порушенням встановленого строку, не є підставою для виникнення у акціонерного товариства зобов`язання здійснити сплату вартості акцій, обов`язкового викупу яких вимагає такий акціонер.

Враховуючи зазначене, зобов`язання акціонерного товариства щодо обов`язкового викупу акцій припиняється зі спливом встановленого частиною другою статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" строку подання акціонером, який має намір реалізувати право вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому акцій, письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій, у разі, якщо акціонер протягом встановленого строку не надав такої вимоги.

Згідно з частиною першою статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Як слідує зі статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" , право пред`явлення вимоги обов`язкового викупу акцій тісно пов`язане з особою акціонера, який зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, і не може бути передане третій особі шляхом відчуження цим акціонером акцій, які можуть бути викуплені акціонерним товариством у порядку реалізації акціонером права вимоги обов`язкового викупу належних йому акцій.

Враховуючи зазначене, зобов`язання акціонерного товариства щодо обов`язкового викупу акцій припиняється у разі відчуження акціонером акцій, які можуть бути викуплені акціонерним товариством у порядку реалізації акціонером права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних акціонерам акцій, протягом встановленого частиною другою статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" строку подання письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій.

У разі смерті фізичної особи - акціонера або припинення юридичної особи - акціонера після подання таким акціонером письмової вимоги про обов`язковий викуп акцій обов`язок товариства сплатити вартість акцій за ціною викупу протягом 30 днів після отримання цієї вимоги не припиняється, право на отримання від товариства коштів у розмірі вартості акцій за ціною викупу переходить до спадкоємця (спадкоємців) фізичної особи - акціонера або до правонаступника (правонаступників) юридичної особи - акціонера.

Інші підстави, у тому числі відміна товариством чи судом рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового випуску акцій, не можуть, на думку суду, припиняти зобов`язання акціонерного товариства щодо обов`язкового викупу акцій на вимогу акціонерів.

Вказаний висновок слід зробити і з системного аналізу причин виникнення у акціонерів права обов`язкового викупу акцій. А такою причиною є - негативні чи ризикові наслідки для акціонерів, які можуть мати місце, у випадку прийняття і реалізації зборами рішень, що є ризиковими для товариства та його активів і його діяльності.

Слід відмітити, що у даному спірному випадку відбулось не просто прийняття рішення зборами акціонерів ВАТ, за яким було вирішено вчинити значний правочин. Це рішення було виконано (реалізовано) ВАТ, адже за цим рішенням ВАТ було укладено значний правочин із третьою особою, і відчужено цій третій особі значну частину активів ВАТ - відповідача.

На даний час цей правочин є дійсним і виконаним (протилежного суду не доведено), отже, не усунено повністю усіх тих наслідків, які породило рішення зборів про вчинення значного правочину, проти яких голосував позивач, і які оцінюються позивачем, як негативні чи ризикові для нього як акціонера, що є його правом в силу існування права вимоги обов`язкового викупу акцій.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що у даній справі при прийнятті рішення аналізувалась обставина укладення правочину про обов`язків викуп акцій між сторонами і суд дійшов висновку, що такий був укладений між ними. При цьому судом бралось до уваги, не лише, і виключно, як обставина прийняття ВАТ рішення зборів про вчинення значного правочину, але, і інші обставини, як то голосування позивачем на зборах проти укладення значного правочину, подання ним вимоги про викуп в нього акцій, реакція на цю вимогу з боку відповідача, укладення між сторонами правочину про обов`язковий викуп акцій, і інші, які на даний час не відпали, і не змінились, а тому не змінюють, на думку суду, і результату розгляду спору у даній справі.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, суд вважає що відповідачем не доведено належним та достатнім чином, поданими ним обґрунтуваннями та доказами існування третьої умови нововиявлених обставин у даному випадку. А саме, що в даний час, визнання іншим судом недійсним рішення зборів акціонерів ВАТ з моменту його прийняття має істотне значення для справи і може призвести до іншого результату судового розгляду.

А тому, суд у задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020 у справі №921/260/19, відмовляє та Рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020 у справі №921/260/19, залишає в силі.

Сплачений відповідачем судовий збір, у зв`язку з відмовою у задоволенні заяви, в порядку статті 129 ГПК України, покладається повністю на відповідача у справі.

Враховуючи положення статей 2, 46, з 73 по 80, 86, 91, 129, з 233 по 235, з 253 по 259, з 320 по 325 у сукупності з іншими статями Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволені заяви Відкритого акціонерного товариства "Чортківський завод "Агромаш" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020 у справі №921/260/19, відмовити.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.10.2020 у справі №921/260/19, залишити в силі.

3. Ухвала може бути оскаржена чи заперечена з підстав та у порядку, визначених статтями з 253 по 259 ГПК України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею з 02.12.2021.

5. Повний текст ухвали виготовлено 22.12.2021.

6. Копію повного тексту ухвали направити учасникам справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення :

Позивачу: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (ідент. код НОМЕР_1 ) ;

Відповідачу: Відкритому акціонерному товариству "Чортківський завод "Агромаш", 48505, м. Чортків, Тернопільська область, вул. Князя Володимира Великого, 29 (код за ).

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко