ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Справа № 922/4453/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Політучій В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (адреса: 03680, м. Київ, вул. Є. Гідройця, буд. 5) в особі філії "Вокзальна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" (01032, місто Київ, Вокзальна Площа, будинок 1; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південбудсервіс" (адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, кім. 531; )
про стягнення 177669,44 грн.
за участю представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Вокзальна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі за текстом - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південбудсервіс" (далі за текстом відповідач) 177669,44 грн. заборгованості.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про паркування транспортних засобів № 1/2015 від 01.02.2015 щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг за квітень-червень 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.11.2021 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено розгляд справи по суті на 06.12.2021.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 розгляд справи відкладено на 20.12.2021.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.11.2021.

На судове засідання 20.12.2021 сторони своїх уповноважених представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про розгляд даної справи господарським судом, про що, зокрема, свідчать залучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення (а. с. 48, 49, 54) згідно з якими судом на адресу сторін направлялися копії відповідних ухвал.

Оскільки неявка у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 01.02.2015 між Державним підприємством «Південна залізниця», як оператором, та відповідачем, як уповноваженою особою оператора, укладено договір про паркування транспортних засобів № 1/2015 (далі за текстом договір; а. с. 28-32), за умовами якого (п. 1.1) оператор надає уповноваженій особі оператора послугу, а саме: право організовувати та провадити діяльність із забезпечення та здійснення платного паркування транспортних засобів (далі за договором послуга) на місцях для паркування, що знаходяться на майданчику для паркування, розташованого біля будівлі вокзалу Харків-пасажирський за адресою: м. Харків, майдан Привокзальний, 1 площею 2262,5 кв. м. (надалі майданчик для паркування).

Згідно з п. 1.3 договору за надану послугу уповноважена особа оператора, на умовах та в розмірах, передбаченими договором, сплачує оператору суму коштів, відповідно до протоколу договірної ціни (додаток №1) та відшкодовує оператору, понесені ним витрати по утриманню майданчику для паркування, відповідно до розрахунку витрат оператора по утриманню майданчику для паркування, який може змінюватися з урахуванням фактично понесених витрат оператора за місяць.

За змістом п. 2.1.2 договору, до 5-го числа місяця, наступного за звітним, оператор повинен надати уповноваженій особі оператора акт приймання-передачі послуг за договором із зазначенням суми, що підлягає перерахуванню на поточний рахунок оператора, відповідно до додатку № 1 до договору та розрахунку місячних витрат оператора по утриманню майданчику для паркування, разом з рахунком-фактурою для перерахування суми грошових коштів та розрахунком місячних витрат оператора по утриманню майданчику для паркування.

Відповідач на підставі п. п. 2.3.7, 2.3.8, 2.3.9 зобов`язаний підписати акт приймання-передачі послуг за договором протягом двох діб з дати його отримання. До 10- го числа місяця, наступного за звітним, повернути підписаний примірник акту приймання-передачі послуг за договором. До 12-го числа місяця наступного за звітним перераховувати на поточний рахунок оператора грошові кошти у сумі, зазначеній у рахунку-фактурі.

Згідно з п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 02.03.2015 (а. с. 34), вартість послуг за договором складає 70000,00 грн (сімдесят тисяч грн) разом з ПДВ.

Відповідно до п. 3.2 договору, крім суми грошових коштів, передбаченої п. 3.1 договору, уповноваженою особою оператора підлягає відшкодуванню оператору сума витрат оператора, яка визначається на підставі розрахунку по утриманню майданчику для паркування та є змінною з урахуванням фактично понесених витрат оператора по утриманню майданчика для паркування, що не потребує підписання сторонами додаткової угоди.

Пунктами 3.3 та 3.4 договору передбачено, що загальна сума грошових коштів, яка щомісячно підлягає сплаті визначається згідно підписаному сторонами акту приймання- передачі послуг, який складається оператором за місяць, виходячи із фактично понесених витрат. Уповноважена особа оператора до 12-го числа місяця наступного за звітним зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок оператора грошові кошти у сумі, зазначеній у рахунку- фактурі, яка складається із суми вартості послуг за договором та витрат оператора по утриманню майданчику для паркування за звітній місяць.

Згідно з п. 6.1. договору в редакції додаткової угоди № 2 від 21.06.2015 термін дії договору з 01.02.2015 по 01.02.2019.

Згідно з п. 6.2. договору в редакції додаткової угоди № 2 від 21.06.2015 договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання, відповідно до п. 6.3. договору, або необхідність його перегляду.

Згідно з останньою додатковою угодою від 30.12.2019 до договору сторони виклали п. 6.1. цього договору в наступній редакції: «Термін дії договору з 01.01.2020 по 31.03.2020».

З 01.12.2015 розпочата господарська діяльність Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця», яке відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та Статуту ПАТ «Укрзалізниця», утворено на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, в тому числі державного підприємства «Південна залізниця», отже всі права і обов`язки державного підприємства «Південна залізниця» перейшли до ПАТ «Укрзалізниця», про що сторонами за договором укладено додаткову угоду № 3 від 01.12.2015 (а. с. 36-37).

На виконання рішення правління ПАТ «Укрзалізниця» від 31.01-01.02.2017 (протокол № Ц-57/8 Ком.т.), відбулось перепідпорядкування структурного підрозділу «Вокзал Харків-Пасажирський» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», шляхом приєднання його до філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця», як виробничий підрозділ вокзал станції Харків - Пасажирський.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів № 938 від 31.10.2018 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та товариство перейменоване в акціонерне товариство «Українська залізниця».

Відповідно до рішення наглядової ради АТ «Укрзалізниця» від 11.10.2019 (протокол № А-10/16-19 Ком.т.), 14.05.2020 створена філія «Вокзальна компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» та вокзал станції Харків-Пасажирський увійшов до структури філії «Вокзальна компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця». З 14.05.2020 стороною за договором виступає акціонерне товариство «Укрзалізниця» в особі філії «Вокзальна компанія», яка є позивачем у даній справі.

Як стверджує позивач, на момент подання позову Відповідач продовжує здійснювати діяльність з паркування транспортних засобів згідно з умовами договору № 1/2015 від 01.02.2015, при цьому з вересня 2020 року відмовляється від підписання надісланих йому позивачем Актів приймання-передачі послуг та сплачує кошти за договором не в повному обсязі.

Суд констатує факт відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів припинення договірних відносин за вказаним договором в порядку, визначеному як цим договором, так і вимогами чинного законодавства України. З огляду на вказане суд приходить до висновку про існування договірних відносин, зокрема в квітні-червні 2021 року з урахуванням вимог п. 6.2. договору в редакції додаткової угоди № 2 від 21.06.2015

Відповідно до наданого позивачем Розрахунку заборгованості по відшкодуванню боргу за паркування транспортних засобів станом на 12.09.2021 року за відповідачем обліковується заборгованість по відшкодуванню позивачу сплаченого позивачем збору за паркування транспортних засобів за квітень-червень 2021 року в сумі 177669,44 грн. разом з ПДВ 20%, при цьому відповідачем відшкодовано позивачу інші витрати позивача (за електроенергію, амортизацію, податок на землю) та частково відшкодований збір за паркування в сумі 217, 36 грн.

Понесення Позивачем витрат по сплаті паркувального збору підтверджується платіжним дорученням № 3972519 від 18.08.2021 року про сплату позивачем збору за місця для паркування транспортних засобів за 2 квартал 2021 року в сумі 288288,00 грн. без ПДВ 20%, в тому числі 148239,00 грн. без ПДВ 20% збору за паркування транспортних засобів на майданчику для паркування, на якому відповідач проводить господарську діяльність.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, в порядку, визначеному пунктами п. п. 2.3.7, 2.3.8, 2.3.9, 3.3 та 3.4 договору позивачем було направлено на адресу відповідача акти здачі-прийому виконаних робіт договором за квітень-червень 2021 року разом з рахунками-фактурами, в яких зазначена сума коштів по сплаті паркувального збору, що підлягає відшкодуванню відповідачем.

Однак, як вже було зазначено вище, відповідач свої зобов`язання за договором щодо відшкодування на користь позивача вартості спожитих послуг за квітень-червень 2021 в повному обсязі не виконав, його борг перед позивачем за вказаний період становить 177669,44 грн. разом з ПДВ 20%.

Обставини щодо стягнення з відповідача заборгованості у зазначеній сумі стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як свідчать матеріали справи, позивач протягом квітня-червня 2021 року належним чином виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання послуг за договором про паркування транспортних засобів № 1/2015 від 01.02.2015. Однак, відповідач в повному обсязі не виконав своїх зобов`язань з оплати спожитих послугу, його борг перед позивачем станом на момент винесення даного судового рішення становить 177669,44 грн.

Факт наявності боргу в зазначеній сумі відповідачем жодним чином не спростовано. Строк виконання зобов`язань з оплати цього боргу встановлено умовами договору № 1/2015 від 01.02.2015 та є таким, що настав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача на користь позивача 177669,44 грн. суми боргу за договором.

Крім того, з урахуванням вимог ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 2665,04 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 130, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південбудсервіс" (адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, кім. 531; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (адреса: 03680, м. Київ, вул. Є. Гідройця, буд. 5) в особі філії "Вокзальна компанія" акціонерного товариства "Українська залізниця" (адреса: 01032, м. Київ, Вокзальна Площа, буд. 1; ; на р/р НОМЕР_1 в філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669):

177669,44 грн. суми боргу за договором;

2665,04 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак