ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 року м.Дніпро Справа № 904/6261/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Березкіна О.В.(доповідача),

судді: Антонік С.Г., Дармін М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промфактор"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 року (суддя Назаренко Н.Г.) у справі № 904/6261/21

за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промфактор", м. Кривий Ріг

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ФОП Пелих Олександр Михайлович, м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості у сумі 18 350, 01 грн. плати за скид стічних вод

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промфактор" із позовом про стягнення заборгованості у розмірі 18 350, 01 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 року у справі №904/6261/21 позов задоволено частково.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Промфактор на користь Комунального підприємства Кривбасводоканал 14 662, 02 грн. заборгованості зі сплати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до системи централізованого водовідведення, 242, 22 грн. - 3% річних, 1 040, 73 грн. - інфляційних втрат, 1 041, 20 грн. пені, 1 026, 34 грн. 7% штрафу та 2 228, 38 грн. - витрат по сплаті судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у сумі 337, 50 грн. суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Промфактор" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 року у справі № 904/6261/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду.

Зокрема, апелянт не погоджується з висновками суду про те, що третя особа по справі - Пелих О.М., стічні води якого надходили в колодязь, не могли бути скинуті саме ним, оскільки позивачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих переконливих доказів того, що третя особа ФОП Пелих О.М. (працівники станції технічного обслуговування автомобілів) не мали фізичного доступу до каналізації (унітазу), і не мали фізичної (технічної) можливості нею користуватися (скористатися).

Крім того, апелянт зазначає, що суд невірно визначив межі балансової відповідальності відповідача на підставі Акту розподілу балансової належності та меж обслуговування мереж водопостачання та водовідведення від 02.08.2018 року, який не відповідає акту від 2004 року.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 р. по справі № 904/6261/21 та відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),суддів Антоніка С.Г., Дарміна М.О. від 25.10.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі № 904/6261/21. Вирішено розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

01.11.2021 року Комунальним підприємствов "Кривбасводоканал" подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому він просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 року у справі №904/6261/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промфактор" без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2011 між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промфактор" (споживач) було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 87.

Згідно п. 1.1. Договору КП Кривбасводоканал зобов`язується забезпечити Споживача питною водою та прийняти від нього стічні води, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити питну воду за встановленими тарифами згідно наданої заявки орієнтовно в обсязі 1 507,92 м3/рік, а також стічні води в обсязі 1 507,92 м3/рік.

Відповідно до положень п. 1.2. Договору об`єкт користування водопостачанням та водовідведенням: вул. Леоніда Бородича, 7Г (офіс).

Зміни договірного обсягу подачі води та приймання стічних вод (зменшення, збільшення) проводяться згідно заявки Споживача, яка є невід`ємною частиною договору, не пізніше, як за один місяць, та не потребує додаткової угоди до діючого договору (п. 1.4. Договору).

Згідно до п. 2.1., 2.2. Договору тарифи на послуги водопостачання та водовідведення на день підписання договору затверджені рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 26.11.08 р. № 821 і можуть бути змінені відповідно до діючого Законодавства України. Тариф на момент укладання договору складає за 1 м3 з ПДВ: вода питна 4,48 грн., стоки 4,95 грн.

У разі затвердження нових тарифів на послуги водопостачання та водовідведення КП Кривбасводоканал письмово повідомляє Споживача згідно з діючим законодавством України без додаткового узгодження розмірів та терміну введення нових тарифів. Письмове повідомлення стає невід`ємною частиною даного Договору.

Кількість стічних вод (водовідведення), що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання (з відрахуванням втрат води на технологічні потреби), згідно з показниками приладу обліку (п. 1.12. Договору).

Відповідно до п. 1.13. за кількісний та якісний склад стічних вод субабонента повну відповідальність несе Споживач.

Пунктом 1.6. Договору передбачена характеристика засобу обліку: водолічильник КВБ-2.5 зав. № 19724 по вул. Леоніда Бородича, 7Г.

Відповідно до п. 3.1. Договору розрахунки за надані послуги водопостачання та водовідведення здійснюються Споживачем у грошовій формі протягом трьох банківських днів після пред`явлення платіжного доручення, рахунку, або квитанції.

Відповідно до п. 4.2. Договору Споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги на умовах даного Договору.

Відповідальною особою за водопостачання та водовідведення об`єктів Споживача, цілісність пломб на них та пристроїв водомірного вузла Споживач призначає: Китай Т.М. (п.4.3. Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від КП Кривбасводоканал до Споживача, зазначені у актах розмежування балансової належності, які є невід`ємною частиною Договору.

Акт розмежування балансової належності мереж водовідведення та експлуатаційної відповідальності сторін на об`єкті, розташованому за адресою: вул. Леоніда Бородича, 7Г, було затверджено у 2004 році між Приватним підприємством Промфактор та Комунальним підприємством Кривбасводоканал.

Оскільки діяльність Приватного підприємства Промфактор було припинено шляхом реорганізації у Товариство з обмеженою відповідальністю Промфактор, між Комунальним підприємством Кривбасводоканал та Товариством з обмеженою відповідальністю Промфактор було укладено Договір № 87 від 31 січня 2011 року про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, однак новий Акт розмежування балансової належності мереж водовідведення та експлуатаційної відповідальності сторін, який відповідно до п. 6.1. Договору сторонами затверджено не було.

Відповідно до п. 9.1., 9.2. Договору даний Договір набирає чинності з 31.01.2011 і діє в частині надання послуг водопостачання та водовідведення до 31.12.2014, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги до повного погашення заборгованості. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення дії Договору жодна зі сторін не заявить про намір його розірвати або внести в нього зміни.

Матеріали справи не містять листів щодо розірвання договору, тобто договір є продовженим.

17.07.2020 року у присутності представника відповідача - енергетика О. Бойко здійснено відбір проб стічних вод (проба №246 контрольна, арбітражна), про що складено відповідний Акт про відбір проб стічних вод №417 від 17.07.2020, який підписано обома сторонами (а.с.27).

У Акті про відбір проб стічних вод № 417 від 17.07.2020 у розділі "Особливі умови відбору проб" зазначено: "час прибуття представників КП "Кривбасводоканал" на підприємство ТОВ "Промфактор" 11:05 год. Відбір проб стічних вод здійснено з каналізаційного випуску Ду 100мм, який є останнім елементом каналізаційної мережі споживача (колодязь КК-1, згідно схеми акту розподілу балансової належності мереж водовід ведення й експлуатаційної відповідальності сторін від 2004). Представник споживача погодився з місцем відбору проб."

У результаті хімічного аналізу контрольної проби стічних вод №246 (вхід. №727) складено протокол № 727 від 22.07.2020 дослідження якості стічних вод, яким встановлено, що якість стічних вод не відповідає вимогам Правил №79.

У відібраній контрольній пробі стічних вод № 727 в результаті випробувань було виявлено перевищення допустимих концентрацій вмісту забруднюючих речовин за наступними показниками: «фосфати» та «азот амонійний».

Про виявлені порушення та необхідність застосування заходів по приведенню якості стічних вод відповідача у відповідність до Правил №79, було повідомлено відповідача листом від 23.07.2020 № 6444 та направлено Протокол дослідження якості стічних вод №727 від 22.07.2020.

Позивачем була нарахована Відповідачу додаткова плата за скид споживачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що встановлено контрольним аналізом Актом про відбір проб стічних вод № 417 від 17.07.2020, та Протоколом № 727 від 22.07.2020 дослідження якості стічних вод у розмірі 14 662,02 грн. за період з 19.04.2020 по 17.07.2020, та виставлений рахунок № 311 від 30.10.2020 на суму 14 662,02 грн.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промфактор" із позовом про стягнення 18 350, 01 грн., позивач Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» посилався на скид відповідачем -Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМФАКТОР» стічних вод з понаднормативними забрудненнями, що є підставою для стягнення відповідної плати.

Задовольняючи позовні вимоги частково, господарський суд першої інстанції виходив з того, що під час перевірки позивачем дотримання відповідачем Правил приймання стічних вод, у колодці відповідача під час відбору проб було виявлено перевищення допустимих концентрацій вмісту забруднюючих речовин за показниками " азот амонійний" та " фосфати", що є підставою для стягнення плати у розмірі 14 662,02 грн. та нарахованих на цю суму 3% річних у сумі 242,22 грн., 1040,73 грн. інфляційних, 1041,20 грн. пені та 1026,34 грн. штрафу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зі змісту статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вбачається, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, серед яких централізоване водопостачання та централізоване водовідведення.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 було затверджено "Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення" та "Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення" (Правила № 316).

Відповідно до підпунктів 4,5 пункту 1 розділу II цих Правил виробники повинні, зокрема, контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами; здійснювати раптовий відбір контрольних проб, пред`являти підприємствам у встановленому порядку рахунки на оплату за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання. Порядок та періодичність відбору проб визначаються в місцевих Правилах приймання.

Пунктом 6 розділу VI Правил №316 встановлено, що з метою контролю якості стічних вол споживачів, виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує уповноважений представник виробника, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представник виробника, так і представник споживача.

Згідно пункту 2 Правил №316 підприємства зобов`язані, виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки Водоканалу за надані послуги; дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках Підприємства; оплачувати рахунки на оплату за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Рішенням Криворізької міської ради від 13.02.2019 № 79 затверджено "Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу" (далі - Правила №79).

Пунктом 1.2 Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу №79 від 13.02.2019р. передбачено сферу дії Правил, а саме: ці Правила поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (надалі -виробники), на юридичних осіб незалежно від форм власності, фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб, які проводять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи в контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення Кривого Рогу або безпосередньо в каналізаційні очисні споруди міста (споживачі).

Згідно пункту 4.3 Правил №79, відбір проб стічних вод споживачів здійснюється з контрольного колодязя (каналізаційного випуску, лотка, камери), розташування якого визначено в актах/схемах розмежування балансової належності мереж водопостачання та водовідведення, що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 4.11 Правил № 79, якість контрольної проби визначається контрольним аналізом лабораторії Виробника відповідно до Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність і вимог чинного законодавства України підтверджується документами встановленого зразка: актом відбору проб стічних вод (додаток 4), протоколом дослідження якості стічних вод (додаток 5).

Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2020 у присутності представника відповідача - енергетика О.Бойко здійснено відбір проб стічних вод (проба №246 контрольна, арбітражна), про що складено відповідний Акт про відбір проб стічних вод №417 від 17.07.2020, який підписано обома сторонами (а.с.27).

У результаті хімічного аналізу контрольної проби стічних вод №246 (вхід.№727) складено протокол №727 від 22.07.2020 дослідження якості стічних вод, яким встановлено, що якість стічних вод не відповідає вимогам Правил №79. (а.с.47).

У відібраній контрольній пробі стічних вод №727 в результаті випробувань було виявлено перевищення допустимих концентрацій вмісту забруднюючих речовин за наступними показниками:

- фосфати = 15,8 мг/дм3, при допустимій концентрації забруднюючої речовини 3,9 мг/дм3 ;

- азот амонійний >50,0 мг/дм3, при допустимій концентрації забруднюючої речовини 50.0 мг/дм3.

Правилами приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу №79 від 13.02.2019, у розділі 6 затверджено порядок визначення розміру плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення при порушенні вимог щодо якості й режиму їх скидання.

Відповідно до пункту 6.17 Правил № 79 додаткова плата за скид споживачем стічних вод з перевищенням ДК, що встановлено контрольним та/або арбітражним аналізом і підтверджено актом відбору проб стічних вод та протоколом дослідження якості стічних вод (додатки 4,5 до Правил №79), стягується за період від попереднього відбору контрольної проби, проведеного виробником, до дати зафіксованого порушення, але не більше дев`яноста днів. Додаткова плата стягується за весь об`єм стічних вод скинутих споживачем за цей період з певного об`єкта.

Як встановлено судом першої інстанції, додаткова плата за скид споживачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, на підставі Акту про відбір проб стічних вод № 417 від 17.07.2020, Протоколу № 727 від 22.07.2020 дослідження якості стічних вод складає 14 662,02 грн. за період з 19.04.2020 по 17.07.2020, а тому господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення даної суми на користь позивача.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання в частині оплати виставленого рахунку за скид стічних вод, господарський суд також обґрунтовано стягнув на користь позивача 3% річних у розмірі 242,22 грн.

Пунктом 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на вищезазначене , суд першої інстанції обгрунтовано стягнув на користь позивача інфляційні втрати за період грудень 2020 - травень 2021 у сумі 1 040,73 грн.

У відповідності до умов укладеного Договору (п. 5.1.), у разі порушення зобов`язання, Споживач повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення; за порушення строків виконання зобов`язання, передбаченого п. 3.1. Договору, Споживач сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ за весь строк прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга, третя статті 549 ЦК України).

Оскільки сума пені, яка підлягає стягненню за період з 11.11.2020 по 31.05.2021 більша, ніж заявлено позивачем, суд першої інстанції стягнув пеню у розмірі 242,26 грн. у межах заявлених позивачем вимог та штраф у заявленому позивачем розмірі у сумі 1026,34 грн.

Доводи апелянта про те, що скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій шкідливих речовин допустила третя особа по справі - Пелих О.М., стічні води якого також надходили в колодязь, є безпідставними, оскільки відповідно до даних, що містяться у актах приймання-передачі, ФОП Пелих О.М. згідно договору № 551 від 17.10.2014 не користувався послугами з централізованого водопостачання та водовідведення у період з 01.07.2020 по 31.07.2020, до якого входить подія відбору проб стічних вод 17.07.2020 на об`єкті Відповідача, тому обсяги питної води, а також обсяги стоків ФОП Пелих О.М. за липень 2020 не нараховувались.

Крім того, Інспекція промислового водовідведення КП «Кривбасводоканал» надала пояснення, що такі види забруднюючих речовин, як азот амонійний та фосфати у концентраціях >50,0 мг/дм3 та 15,8 мг/дм3 (відповідно) є характерними саме для господарсько-побутових стічних вод (офісні приміщення, спортзали, торгівельні центри та гіпермаркети (без харчових виробництв). Натомість для автосервісів, автомийок та ремонтних майстерень більш притаманні такі забруднення як метали та нафтопродукти.

Таким чином, виявлені перевищення допустимих концентрацій вмісту забруднюючих речовин за показниками «азот амонійний» та «фосфати» жодним чином не пов`язані зі сферою діяльності третьої особи - ФОП Пелих О.М, а саме: діяльності СТО.

Відповідач в свою чергу не спростував такі обставини жодним доказом.

Доводи апелянта про те, що суд невірно визначив межі балансової відповідальності відповідача на підставі Акту розподілу балансової належності та меж обслуговування мереж водопостачання та водовідведення від 02.08.2018 року, який не відповідає акту від 2004 року, є безпідставними з огляду на наступне.

Так, у Акті про відбір проб стічних вод зазначено місце відбору проби: останній елемент каналізаційної мережі Споживача - каналізаційний випуск Ду=100 мм.

Згідно Акту балансової належності мереж водовідведення та експлуатаційної відповідальності сторін від 2004 року, останній елемент каналізаційної мережі Спожвача каналізаційний випуск Ду=100мм знаходиться у колодязі КК-1, місце розташування якого фактично співпадає з місцем розташування контрольного колодязя, зазначеного в Акті балансової належності від 2018 року.

Відповідно до п.4.3 Правил № 79 відбір проб стічних вод споживачів здійснюється з контрольного колодязя ( каналізаційного впуску, лотка, камери), розташування яких визначено в актах/схемах розмежування балансової належності мереж водопостачання та водовідведення. У разі відсутності в споживача таких актів/схем, відбір проб стічних вод здійснюється з останнього елемента каналізаційної мережі споживача.

З огляду на вищезазначене, деякі невідповідності Акту розподілу балансової належності та меж обслуговування мереж водопостачання та водовідведення від 02.08.2018 року з актом від 2004 року не спростовують належність каналізаційного випуску Ду100 мм, який є останнім елементом каналізаційної мережі споживача, саме відповідачу і не звільняють його від відповідальності за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій вмісту забруднюючих речовин.

Інші доводи апелянта є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Промфактор".

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промфактор" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 у справі №904/6261/21 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Промфактор".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя С.Г.Антонік