ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2334/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононова О.В.

при секретарі судового засідання Зубко Ю.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Руяна" (вх. №21780 від 17.09.2021) з грошовими вимогами до боржника по справі № 922/2334/21

за заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"
про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки"
за участю :

представника АТ «Райффайзен Банк» - Хуторянець О.В.

представника ТОВ «Руяна» - не з`явився

арбітражного керуючого не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.08.2021 серед іншого було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Софія Близнюки, , визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Акціонерного товариства Райффайзен Банк, в тому числі й забезпечених заставою майна боржника та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Хандуріна Дмитра Вікторовича та призначено проведення попереднього засідання суду на 06.10.2020.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Софія - Близнюки" було здійснено 19.08.2021 за № 67081 на офіційному веб-сайті ВГСУ, в якому встановлений граничний строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника.

На адресу господарського суду після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про визнання банкрутом надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Руяна" (вх.№ 21780 від 17.09.2021) з грошовими вимогами до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Софія Близнюки на загальну суму 1 001 297,00 грн.

Ухвалою суду від 21.09.2021 було прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Руяна" (вх.№ 21780 від 17.09.2021) з грошовими вимогами до боржника до розгляду та призначено її розгляд в попередньому засіданні господарського суду. Зобов`язано розпорядника майна та боржника розглянути заяву кредитора та письмово повідомити про результати розгляду заявника та суд до дати проведення попереднього засідання. Зобов`язано кредитора за три дні до судового засідання через канцелярію суду надати: правове та документальне обґрунтування заявлених вимог до боржника; оригінали документів доданих до заяви (для огляду); розрахунок заборгованості, яка виникла до моменту порушення провадження у справі про банкрутство.

05.10.2021 до суду від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Хандуріна Д.В. надійшли повідомлення (вх. № 23409) про результати розгляду вимог кредиторів, що надійшли на його адресу. Так, з наданого повідомлення, що було направлено на адресу ТОВ "Руяна" вбачається, що розпорядником майна були визнані в повному обсязі грошові вимоги ТОВ "Руяна".

Також 05.10.2021 до канцелярії господарського суду від боржника надійшло письмове повідомлення про визнання вимог ТОВ "Руяна" (вх. №23302), в яких він зазначає, що вимоги кредитора є обґрунтованими, тому боржник визнає їх в повному обсязі.

В попередньому судовому засіданні неодноразово оголошувались перерви, так 15.11.2021 було оголошено перерву до 19.11.2021 до 10:00 год., ухвалу про яку занесено до протоколу судового засідання та зазначено про продовження розгляду заяв з грошовими вимогами до боржника в наступному судовому засіданні.

Проте судове засідання 19.11.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Кононової О.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 23.11.2021 було призначено проведення попереднього засідання суду на "20" грудня 2021 р. о(об) 11:00 год.

До судового засідання 20.12.2021 від розпорядника майна надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в попередньому судовому засіданні у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання.

Судом було відмовлено в задоволенні наданого клопотання, ухвалу про що занесено до протоколу судового засідання.

Представник ТОВ "Руяна" в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник боржника не заперечував проти визнання грошових вимог ТОВ "Руяна" (в судовому засіданні, що відбулось 06.10.2021), просив суд їх визнати.

Розпорядник майна в судовому засіданні 06.10.2021 зазначив, що заява ТОВ "Руяна" відповідає по формі та змісту вимогам ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства та повідомив про визнання вимог ТОВ "Руяна" в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, розглянувши заяву ТОВ "Руяна" (вх. №21780 від 17.09.2021) з грошовими вимогами до боржника, дійшов висновку про їх задоволення виходячи з наступного.

22.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Руяна" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софія - Близнюки" (продавець) був укладений Договір купівлі-продажу з відстрочкою поставки №221119, відповідно до умов якого продавець зобов`язується в певний сторонами термін передати у власність покупця сільгосппродукцію (пшениця) врожаю 2020 року (товар), на загальну суму договору за ціною, якістю і в кількості, зумовленими цим договором, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти цей товар (п.1.1. договору).

Загальна сума договору складає 1 500 000,00 грн в т.ч. ПДВ +/- 10%. Первісна ціна однієї тони пшениці становить 4200,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 700,00 грн. Остаточна ціна однієї тони товару по якій продавець продає покупцеві буде складати, як середньозважену ринкову ціну попиту на пшеницю 2, 3, 4, 5, 6 класу врожаю 2020 року за додатковою інформацією на умовах поставки СРТ м.Харків, вул. Станційна 1, ТОВ "Руяна" (пункти 2.1., 2.2.1., 2.2.2. договору).

Продавець зобов`язується своєчасно приступити до збиральної компанії посівів зернових і технічних культур врожаю 2020 року, за винятком ситуації, склалися несприятливі погодні умови, що продовжують терміни збиральної компанії, що в будь якому випадку підлягає окремому узгодженню з покупцем. Отримувані щодня обсяги товару на вимогу покупця повинні фіксуватися сторонами у відповідних актах (п.3.2.1. договору).

Остаточна кількість підлягає поставці за цим договором товару повинно скласти величину, розраховану за такою формулою: загальна сума договору в т.ч. ПДВ 20% розділити на ціну однієї тони товару (п.3.3. договору).

Загальна кількість що підлягає поставці за цим договором товару згідно п. 3.3. договору повинно бути доставлено продавцем в термін: пшениця до 01 серпня 2020 року (п.3.4. договору).

Сума договору у розмірі 1 500 000,00 грн в т.ч. ПДВ 20%, покупець виробляє за погодженням сторін частинами або 100% передоплатою в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на підставі заявки продавця (п.4.1. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання однією зі сторін зобов`язань, передбачених цим договором, винна сторона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України (п.5.1. договору).

Відповідно до п. 5.2. договору покупець залишає за собою виключне право в разі прострочення поставки товару у відповідності зі ст. 693 Цивільного кодексу України, а також в інших випадках, які свідчать про фактичну неможливість продавця здійснити поставку товару за цим договором в повному обсязі або частково (відповідні погодні умови, стан посівів, прогнозована врожайність, фінансово - економічний стан Продавця, наявність судових процесів, ініційованих в щодо Продавця, порушення процедури банкрутства Продавця, ліквідації або реорганізації Продавця, та інше), а також в разі порушення Продавцем будь-яких інших зобов`язань за договором, вимагати від Продавця негайного (протягом одного банківського дня) повернення суми отриманої передоплати. Право на вимогу повернення передоплати виникає у Покупця стосовно Продавцю з моменту настання терміну поставки або негайно в разі встановлення обставин фактичної неможливості здійснення Продавцем поставки Товару та / або встановлення обставин порушення Продавцем умов договору, про що письмово повідомляється Продавець.

За неналежне виконання умов цього договору, а також настання обставин, які свідчать про фактичну неможливість Продавця здійснити поставку Товару за цим договором в повному обсязі / частково, що спричинило за собою пред`явлення Покупцем вимоги про повернення передоплати, Продавцю нараховується до оплати штраф в розмірі 20% від суми передоплати, що підлягає поверненню, який повинен бути оплачений Продавцем в терміни, встановлені цим пунктом для повернення передоплати.

При не своєчасній поставці або недопоставку товару, в зазначені в п.3.4. терміни (за умови, що Покупець не вимагав повернення отриманої передоплати), і / або неповернення на вимогу суми передоплати (якщо така вимога була пред`явлена Покупцем Продавцю), Продавець також зобов`язується оплатити Покупцеві штраф, в розмірі 20% від вартості не поставленого або недопоставленого в термін товару або неповерненої суми попередньої оплати. Право на застосування та на початок терміну нарахування штрафних санкцій, передбачених цим п. 5.3., виникає у Покупця стосовно Продавця з 01 вересня 2020 року по пшениці (п.5.3. договору).

Сплата штрафних санкцій не звільняє Сторони від виконання своїх зобов`язань в повному обсязі (п.5.4. договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Руяна" належним чином виконало свої зобов`язання за договором № 221119 від 22.11.2019 та перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія - Близнюки" передоплату у розмірі 1 000 000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №60 від 27.11.2019.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частини 1 та 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом встановлено, що боржник взяв на себе зобов`язання по договору здійснити поставку товару Товариству з обмеженою відповідальністю «Руяна» в строк до 01 серпня 2020 року.

Разом з тим, товар в строк до 01.08.2020 ТОВ "Софія - Близнюки" покупцю не поставило, чим порушило умови договору.

04.09.2020, ТОВ "Руяна" звернулось до продавця з претензією у якій вимагало повернення суми попередньої оплати у повному розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Софія - Близнюки" частково виконало вимоги претензії та повернуло попередній платіж у розмірі 400 000,00 грн, що підтверджується копією банківської довідки від 10.09.2019, яка наявна в матеріалах справи. Разом з тим, неповернутим залишився платіж у розмірі 600 000,00 грн.

У статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно вказаних норм закону у позивача виникає альтернативне право вимагати передання оплаченого товару або вимагати повернення суми попередньої оплати, що в свою чергу породжує альтернативні обов`язки у відповідача.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Статті 670 та 693 Цивільного кодексу України як спеціальні норми закону не встановлюють строку виконання грошового зобов`язання по поверненню передоплати за товар у правовідносинах купівлі-продажу (поставки).

Вказаними нормами Цивільного кодексу України передбачається можливість виникнення обов`язку постачальника повернути попередню оплату, але тільки за наявності факту порушення ним строку поставки товару та пред`явлення покупцем вимоги постачальнику повернути сплачені кошти.

З огляду на наведені норми законів та умови п. 5.2. договору №221119 від 22.11.2019, ТОВ "Софія - Близнюки" обґрунтовано заявлено кредиторські вимоги до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія - Близнюки" у розмірі 600 000,00 грн повернення попередньої оплати у зв`язку із не виконанням боржником своїх зобов`язань за Договір купівлі-продажу з відстрочкою поставки №221119 від 22.11.2019.

В забезпечення виконання зобов`язань продавцем, 26.11.2019 між ТОВ "Руяна" (заставодержатель) та ТОВ "Софія - Близнюки" (заставодавець) був укладений Договір застави, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трубніковим С.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2315.

Договір застави забезпечує вимоги заставодержателя, що виникають із договору купівлі-продажу з відстрочкою поставки №221119 від 22.11.2019, укладеного між ТОВ "Руяна" та ТОВ "Софія - Близнюки", а також усіх додаткових угод та додатків до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність заставодержателю озиму пшеницю 2, 3, 4, 5, 6 класу врожаю 2020 року, у кількості 430 тон +/- 5% на умовах, вказаних в договорі купівлі-продажу. У випадку продовження строків виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу (шляхом укладання договорів про внесення змін до нього), дія застави, передбаченої цим договором, зберігається до повного виконання договору купівлі-продажу (п. 1.1. договору застави).

В забезпечення виконання зобов`язань, вказаних у п. 1.1. цього договору, заставодавець на умовах, передбачених цим договором, передає у заставу належне йому майно: майбутній врожай 2020 року посівів озимої пшениці на земельних ділянках загальною площею 280 га, що розташовані в межах території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області та орендується заставодавцем. Сторони оцінили предмет застави на загальну суму 3 430 000,00 грн (п. 1.1. договору застави).

Зобов`язання, забезпечене заставою, вважається виконаним в момент поставки, на умовах, визначених договором купівлі продажу (п. 7.4. договору застави).

Отже, ТОВ "Руяна" належним чином виконано свої зобов`язання за договором № 221119 від 22.11.2019 та перераховано на користь ТОВ "Софія - Близнюки" передплату у розмірі 1 000 000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №60 від 27.11.2019. Доказів поставки товарів за договором № 221119 від 22.11.2019 на загальну суму у розмірі 600 000,00 грн, матеріали справи не містять.

Статтею 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як встановлено судом з матеріалів справи у ТОВ "Софія - Близнюки" наявна заборгованість за договором № 221119 від 22.11.2019 у розмірі 600 000,00 грн.

Доказів сплати боргу за договором № 221119 від 22.11.2019 боржником ТОВ "Софія - Близнюки", матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Відповідно до позиції, викладеної у п. 26 п. 28 постанови Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №905/2028/18 аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що вартість предмета застави, в тому числі і розмір вимог заставного кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, визначаються у розмірі вартості предмета застави, який визначений між кредитором та боржником у договорі застави.

Згідно позиції, викладеної у п. 44.2. постанови Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №905/2852/16: «з набранням чинності 21.10.2019 Кодексом України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, які виникли за зобов`язаннями, що повністю (частково) забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника, включаються до реєстру вимог кредиторів окремо, виходячи з обсягу забезпечення таких вимог, що визначається виходячи з тих доказів, які досліджуються у справі та волевиявлення заставного кредитора щодо повної або часткової відмови від забезпечення. Якщо конкурсний кредитор надає докази того, що його забезпечені вимоги охоплюються вартістю заставного майна, визначеною на момент укладення договору застави, а боржник не надає інших доказів щодо ринкової вартості такого майна на час включення предмета забезпечення до реєстру вимог кредиторів, то вимоги такого кредитора можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів, як забезпечені, виходячи з вартості майна при укладенні договору застави, оскільки своїм волевиявленням забезпечений кредитор обмежив своє право на забезпечення за рахунок предмета застави інших своїх вимог. Вимоги конкурсного кредитора, які не охоплюються вартістю заставного майна за волевиявленням кредитора, включаються до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості в порядку частини першої статті 64 КУзПБ залежно від правової природи таких кредиторських вимог (вимоги за основним боргом, штрафними санкціями, судові витрати тощо). Така процедура включення вимог забезпеченого кредитора не заперечує застосування положень цивільного законодавства щодо визначення загального розміру вимог заставного кредитора, виходячи з розміру його зобов`язань за укладеним договором застави та розміру заборгованості за кредитним договором, однак надає заставному кредитору альтернативу вибору щодо внесення його вимог до вимог четвертої черги чи до позачергових, виходячи з наданих ним доказів на момент формування реєстру вимог кредиторів щодо вартості предмета застави та з урахуванням волевиявлення цього кредитора щодо відмови (повної або часткової) від забезпечення».

До матеріалів справи доданий Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 19.12.2021. В наданому витязі міститься обтяження: застава рухомого майна; зареєстровано: 26.11.2019 14:56:08 за № 27253805 реєстратором: Приватний нотаріус Трубніков С.О., Харківський міський нотаріальний округ, Харківська обл.; документ - підстава: договір застави, серія та номер: 2315, виданий: 26.11.2019, видавник: Трубніков С.О., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу; об`єкт обтяження: майбутній врожай 2020 року посівів озимої пшениці на земельних ділянках загальною площею 280 га, що розташовані в межах території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, а саме: в полі №1-34 га,в полі №2-70 га, в полі №3-32 га, в полі №4-35 га, в полі №5-54 га, в полі №6-50 га, в полі №7-5 га; обтяжувач: ТОВ "Руяна".

Таким чином, кредиторські вимоги ТОВ "Руяна" до боржника ТОВ "Софія - Близнюки" з основного зобов`язання складають 600 000,00 грн та є забезпеченими вимогами.

Разом з тим, ТОВ "Руяна" просить суд стягнути з боржника штраф у розмірі 320 000,00 грн, 3% річних у розмірі 19 899,84 грн та інфляційні втрати у розмірі 61 397,16 грн за порушення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 5.2. договору №221119 вид 22.11.2019 за неналежне виконання умов цього договору, а також настання обставин, які свідчать про фактичну неможливість Продавця здійснити поставку Товару за цим договором в повному обсязі / частково, що спричинило за собою пред`явлення Покупцем вимоги про повернення передоплати, Продавцю нараховується до оплати штраф в розмірі 20% від суми передоплати, що підлягає поверненню, який повинен бути оплачений Продавцем в терміни, встановлені цим пунктом для повернення передоплати.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання;

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Судом перевірено розрахунок заявленого до стягнення штрафу та визнано його арифметично вірним.

З огляду на зазначене, суд визнає вимоги кредитора ТОВ "Руяна" у розмірі 320 000,00 грн штрафу обґрунтованими, доведеними та такими, які підлягають визнанню та включенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок заявлених до стягнення 3% річних, інфляційних втрати та визнано їх вірним.

За таких обставин, суд визнає вимоги кредитора ТОВ "Руяна" у розмірі 19 899,84 грн 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 61 397,16 грн обґрунтованими, доведеними та такими, які підлягають визнанню та включенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитором є юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

Таким чином грошові кошти з оплати судового збору за подання заяви про визнання кредиторських вимог, виходячи з приписів вказаної статті Кодексу, за характером призначення платежу автоматично включаються до складу судових витрат.

Незалежно від того чи визнані вимоги кредитора боржником разом із розпорядником майна чи ні, суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та визначає правомірність і обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника і за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги ТОВ "Руяна" є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи. Отже, з урахуванням приписів ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства підлягають визнанню у розмірі 996 757,00 грн, з яких:

- 600 000 грн. вимоги щодо сплати основної заборгованості, які забезпечені заставою майна боржника, а саме: врожаєм 2020 року посівів озимої пшениці на земельних ділянках загальною площею 280 га, що розташовані в межах території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, а саме: в полі №1-34 га,в полі №2-70 га, в полі №3-32 га, в полі №4-35 га, в полі №5-54 га, в полі №6-50 га, в полі №7-5 га;

- 320 000, 00 грн. штраф;

- 19 899,84 грн. 3% річних:

- 61 397,16 грн. інфляційні витрати.

З урахуванням того, що офіційне повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 19.08.2021 (номер публікації 67081), а заява ТОВ "Руяна" подана в межах визначеного законом 30-денного строку, строк виконання зобов`язань настав до моменту відкриття провадження у справі, то зазначені вимоги є конкурсними та підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості.

Розпорядником майна були розглянуті вказані вимоги та визнані в повному обсязі.

За подання заяви з грошовими вимогами заявником також був сплачений судовий збір у розмірі 4540,00 грн. який також визнається судом та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів.

Отже, зважаючи на наявність доказів, якими підтверджуються вимоги ТОВ "Руяна" у заявленому розмірі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Руяна" (вх. 21780 від 17.09.2021) про визнання грошових вимог до боржника.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 14, 73, 74, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Руяна» (вх.. №21780 від 17.09.2021) з грошовими вимогами до боржника.

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Руяна» до боржника у загальному розмірі 1 001 297,00 грн., з яких:

- 600 000 грн. вимоги щодо сплати основної заборгованості, які забезпечені заставою майна боржника, а саме: врожаєм 2020 року посівів озимої пшениці на земельних ділянках загальною площею 280 га, що розташовані в межах території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, а саме: в полі №1-34 га,в полі №2-70 га, в полі №3-32 га, в полі №4-35 га, в полі №5-54 га, в полі №6-50 га, в полі №7-5 га;

- 320 000, 00 грн. штраф;

- 19 899,84 грн. 3% річних:

- 61 397,16 грн. інфляційні витрати;

- 4540,00 грн. судовий збір, сплачений за подачу заяви з грошовими вимогами до боржника.

Зобов`язати розпорядника майна включити визнані судом вимоги до реєстру вимог кредиторів у визначеній Кодексом України з процедур банкрутства черговості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 254-258 ГПК України.

Ухвалу підписано 24.12.2021.

Суддя Кононова О.В.