ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року м.Дніпро Справа № 904/6003/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Березкіна О.В.(доповідача),

судді: Іванов О.Г., Дармін М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 року у справі № 904/6003/21

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро

про стягнення збитків у розмірі 35 613, 15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся до Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" із позовом про стягнення збитків у розмірі 35 613, 15 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 року у справі №904/6003/21 в задоволенні позову Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" про стягнення збитків у розмірі 35 613, 15 грн. відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № №904/6003/21 від 31.08.2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що суд не врахував, що правовідносини у сфері використання природного газу регулюються Законом України « Про ринок природного газу», а тому повинен був застосувати норми даного закону, які регулюють питання відшкодування збитків за порушення умов договору.

Апелянт посилається на те, що місцевий господарський суд у судовому рішенні не навів жодних мотивів незастосування спеціального законодавства, що регулює правовідносини на ринку природного газу, щодо розміру збитків, завданих порушенням умов Договору.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у строки визначені пунктом 2.4. Договору, звертався до Позивача із вимогою про перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу у відповідні місяці.

Матеріали справи не містять доказів визнання недійсною вказаного Договору у відповідній частині, яка передбачає право на стягнення збитків внаслідок споживання природного газу в більшому або меншому обсязі від узгодженого сторонами.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 у справі № 904/6003/21 та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),уддів Іванова О.Г., Дарміна М.О. від 11.10.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі 904/6003/21. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2018 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Споживачем) укладено договір постачання природного газу № 3641/18-БО-4 (Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії яка споживається бюджетними установами/ організаціями (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, зазначений в пункті 2.1 мою Договору, споживач визначає самостійно.

За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території і та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ "Національна акціонерна "Нафтогаз України" на митну територію України (п. 1.3. Договору).

Відповідно до умов п. 3.13. Договору з урахуванням Додаткової угоди № 4 від 04.12.2018 року, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного Споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 цього Договору), Споживач зобов`язаний відшкодувати Постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 цього Договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:

3.13.1. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, Споживач зобов`язаний відшкодувати Постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

3.13.2. якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, Споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vn) х Ц х К,

де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений Постачальником Споживачу протягом розрахункового періоду за цим Договором відповідно до акту приймання - передачі природного газу;

Vn - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в пункті 2.1. цього Договору;

Ц - ціна природного газу за цим Договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Згідно п. 5.7. Договору з урахуванням Додаткової угоди № 4 від 04.12.2018 року відшкодування Постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов пункту 3.13 цього Договору, здійснюється наступним чином:

- Постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо Споживач) порушив пункт 3.9 цього Договору та не надав акт приймання-передачі, використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м) та замовлених обсягів, визначених пунктом 2.1 цього Договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 пункту 3.13 цього Договору;

Постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає Споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- Споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати Постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

У разі, якщо протягом зазначеного періоду Споживач не відшкодував (не повністю відшкодував) Постачальнику збитки, Споживач несе відповідальність перед Постачальником на загальних умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України.

Звертаючись до Дочірнього підприємства "Північтепломережа" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" із позовом про стягнення збитків у розмірі 35 613, 15 грн., позивач Акціонерне товариство « Національна акціонерна компанія « Нафтогаз України» посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору № 3641/18-БО-4 від 11.10.2018 в частині споживання природного газу в більшому або меншому обсязі від узгодженого сторонами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено існування повного складу цивільного правопорушення, зокрема, збитки та їх розмір, що виключає підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 3.13. Договору з урахуванням Додаткової угоди № 4 від 04.12.2018 року, сторони передбачили, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного Споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 цього Договору), Споживач зобов`язаний відшкодувати Постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 цього Договору.

Як встановлено судом першої інстанції, Постачальник передає Споживачу у березні 2019 року замовлений Споживачем обсяг природного газу в кількості 48,200 тис.куб.м., а згідно з Актом приймання-передачі від 31.03.2019 року обсяг фактично переданого Споживачу природного газу в березні 2019 склав 57,380 тис.куб.м.

Таким чином, Відповідач в березні 2019 фактично спожив природний газ в обсязі більшому на 9, 18 тис.куб.м. (на 19,05%) ніж було узгоджено сторонами відповідно до п. 2.1 Договору.

У травні 2019 року позивач повинен був передати відповідачу замовлений обсяг природного газу в кількості 5,72 тис.куб.м., а згідно з Актом приймання-передачі від 31.05.2019 року обсяг фактично переданого Споживачу природного газу в травні 2019 склав 6,065 тис.куб.м.

Отже, в травні 2019 Відповідач фактично спожив природний газ в обсязі більшому на 0,345 тис.куб.м. (на 6,03%), ніж було узгоджено сторонами відповідно до п. 2.1 Договору.

В серпні 2019 року позивач повинен був передати відповідачу замовлений обсяг природного газу в кількості 0,991 тис.куб.м., а згідно з Актом приймання-передачі від 31.08.2019 року обсяг фактично переданого Споживачу природного газу у серпні 2019 склав 0,8171 тис.куб.м.

Таким чином, у серпні 2019 Відповідач фактично спожив природний газ в обсязі меншому на 0,1739 тис.куб.м. (на 17,55%), ніж було узгоджено сторонами відповідно до п. 2.1 Договору.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Частиною другою статті 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому у випадку невиконання договору чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Отже, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розмір, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку між такою поведінкою і заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом підлягала доведенню позивачем перед судом.

Що стосується вина боржника у порушенні зобов`язання, то вона презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Умовами розділу 2 Договору сторони передбачили замовлені обсяги природного газу які можуть переглядатися та коригуватися за ініціативою споживача.

Сторони договору передбачили, що допускається відхилення обсягів використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі плюс/мінус п`ять відсотків від визначеного в п. 2.1. обсягу.

Підпунктами 1, 2 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що відшкодування збитків споживачем, який не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою

В = (Vф - Vп) x Ц х K,

де:Vф-об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;
Vп-підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;
Ц-ціна природного газу за договором постачання природного газу;
K-коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.
Відповідно до пункту 2 розділу VI Правил постачання природного газу у договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені пунктом 1 цього розділу.

За результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія. Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку не реагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Таким чином, враховуючи, зокрема положення підпунктів 1, 2 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу та те, що Договором передбачено обсяги природного газу та встановлена допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу (в розмірі до 5,0 відсотків без проведення коригування), Позивач має право вимагати від споживача відшкодування збитків, у разі підтвердження факту, що за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший або більшим від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем).

Проте наявність такого права не вказує на безумовну можливість стягнення суми в розмірі, якій розраховано на підставі підпунктів 1, 2 пункту 1 зазначеного розділу Правил. Вказане право на стягнення збитків зі споживача не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку передбаченому ГПК України.

Оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження понесення ним збитків (реальних чи упущеної вигоди), спричинених неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором; не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між наявністю факту більшого обсягу споживання відповідачем природного газу в березні та травні 2019 року, та меншого обсягу у серпні 2019 року, ніж погоджений, і понесеними у зв`язку з цим збитками; у матеріалах справи відсутні достовірні докази, які свідчили б про наявність з боку відповідача повного складу цивільного правопорушення (протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника), господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення збитків.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 року у справі №904/6003/21- залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.12.2021.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя М.О.Дармін