ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2804/21

за кредиторською заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10 (поштова адреса: 04080, м. Київ, вул. Терьохіна, 8-А; )

у справі № 911/2804/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тасаір» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7; )

до боржника Приватного акціонерного товариства «Мукачівприлад» (08321, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Чубинське, вул. Погребняка, 13, кв. 47; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників учасників у справі.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/2804/21 за заявою ТОВ «Тасаір» про банкрутство ПрАТ «Мукачівприлад», прийнята до розгляду ухвалою суду від 07.10.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.11.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Мукачівприлад», введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Цвітненка Д.М.; попереднє засідання призначено на 14.12.2021.

03.11.2021 Господарським судом Київської області в установленому порядку було здійснено публікацію оголошення № 67518 про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Мукачівприлад».

В судовому засіданні 14.12.2021 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення попереднього засідання на 01.02.2022.

17.12.2021 до суду надійшла заява ГУ ПФУ у Київській області від 13.12.2021 № 1000-0905-7/128989 (вх. № 29143/21) про визнання грошових вимог до Боржника у сумі 582698,14 грн. Крім цього Заявником подано клопотання від 13.12.2021 № 1000-0905-7/128995 про поновлення строку для подачі заяви про грошові вимоги.

Дослідивши подану кредиторську заяву суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 КУзПБ, заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви. До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставку судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом встановлено 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2270,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання даної заяви про визнання грошових вимог до боржника становить 4540,00 грн (2270,00*2).

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів заяви № 1000-0905-7/128989 від 13.12.2021 (вх. № 29143/21), Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області до вказаної заяви не додано жодних документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, а також належних доказів (опису вкладення) направлення зазначеної заяви і доданих до неї документів Боржнику і розпоряднику майна Боржника.

Разом з тим, у заяві № 1000-0905-7/128989 від 13.12.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області заявлено вимогу про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про грошові вимоги з посиланням на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, право суду відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати закон пов`язує з переліком відповідних обставин.

Разом з тим, питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності, передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, всупереч вимогам статей 13, 74 ГПК України, не надано належних доказів наявності обставин, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги ГУ ПФУ у Київській області про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про грошові вимоги.

При цьому, суд відхиляє доводи ГУ ПФУ у Київській області про те, що підставою для звільнення від сплати судового збору є відсутність коштів, призначених на цю мету, оскільки вони суперечать положенням ч. 2 ст. 123 ГПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», водночас, суд враховує, що при зверненні із заявою № 1000-0905-7/128989 від 13.12.2021 Заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності відповідних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КУзПБ, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.

За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити ГУ ПФУ у Київській області строк для усунення виявлених недоліків заяви № 1000-0905-7/128989 від 13.12.2021 про визнання грошових вимог у спосіб надання суду доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі, зокрема в сумі 4540,00 грн, а також належних доказів направлення зазначеної заяви і доданих до неї документів Боржнику та розпоряднику майна Боржника.

В той же час суд звертає увагу ГУ ПФУ у Київській області на те, що якщо у строк встановлений судом вищезазначені недоліки не буде усунуто, подана заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню без розгляду.

Крім цього судом розглянуто клопотання ГУ ПФУ у Київській області про поновлення строку на подання заяви про визнання грошових вимог.

Зокрема, Заявник просить суд поновити відповідний строк та прийняти кредиторську заяву до розгляду, обґрунтовуючи клопотання тим, що Боржник ПрАТ «Мукачівприлад» перебував на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області і лише 08.12.2021 Заявником отримано лист ГУ ПФУ в Закарпатській області про переведення страхувальника за новим місцем реєстрації, в результаті чого було підписано акт прийому-передачі залишків заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що визначений в ч. 1 ст. 45 КУзПБ строк на пред`явлення кредиторських вимог не підлягає поновленню, у зв`язку з чим подане Заявником клопотання залишається без задоволення.

Разом з тим суд звертає увагу Заявника на те, що відповідно до положень КУзПБ, пропуск конкурсним кредитором строку, визначеного ч. 1 ст. 45 КУзПБ, не є підставою для відмови у прийнятті кредиторської заяви до розгляду; наслідки пропуску встановленого строку на пред`явлення грошових вимог визначені ч. 4 ст. 45 КУзПБ.

Керуючись ст. 232-235 ГПК України, ст. 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ГУ ПФУ у Київській області від 13.12.2021 № 1000-0905-7/128995 про поновлення строку на подачу заяви про визнання грошових вимог.

2. Відмовити у задоволенні клопотання ГУ ПФУ у Київській області про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про грошові вимоги.

3. Заяву ГУ ПФУ у Київській області від 13.12.2021 № 1000-0905-7/128989 (вх. № 29143/21) про визнання грошових вимог до Боржника залишити без руху.

4. Встановити ГУ ПФУ у Київській області строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення виявлених недоліків заяви про визнання кредиторських вимог, шляхом надання Господарському суду Київської області доказів сплати судового збору в розмірі 4540,00 грн та належних доказів направлення копії кредиторської заяви Боржнику і розпоряднику майна Боржника (листом з описом вкладення).

5. Копію ухвали надіслати ГУ ПФУ у Київській області (04080, м. Київ, вул. Терьохіна, 8-А).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо відповідно до ст. 254, 255 ГПК України.

Дата підписання ухвали 21.12.2021.

Суддя С.Ю. Наріжний