ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 Справа № 917/1614/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Отюговій О.І., розглянувши справу № 917/1614/21

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Алєнто", вул. Леваневського 53 Г, м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область, 09108

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивосвіт Глобал", вул. Добровольського, 14, м. Горішні Плавні, Кременчуцький район, Полтавська область, 39803

про стягнення 257 482,22 грн. заборгованості

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

18.10.2021 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Алєнто" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивосвіт Глобал" про стягнення 257 482,22 грн. заборгованості.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору оренди №3/04-21 від 10.04.2021 року в частині розрахунків за орендні платежі.

Ухвалою від 20.10.2021 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/1614/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановив відповідачу строки: для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження -5 днів з дня отримання цієї ухвали; для подання відзиву на позов, оформленого з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.ст. 167,184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов. Попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.10.2021 року, яка направлялася відповідачу на адресу місцезнаходження вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( вул. Добровольського, 14, м. Горішні Плавні, Кременчуцький район, Полтавська область, 39803) повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" .

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.10.2021 року, яка направлялася позивачу на адресу місцезнаходження вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Леваневського 53 Г, м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область, 09108) повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" .

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 20.10.2021 року є 28.10.2021 року, а днем вручення позивачу ухвали суду від 20.10.2021 року є 09.11.2021 року. Таким чином, суд належним чином повідомляв позивача та відповідача про розгляд справи. Крім того ухвала від 20.10.2021 року у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши та з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алєнто" (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дивосвіт Глобал" (відповідач, орендар) укладено договір оренди №3/04-21 з додатком (далі - договір, арк. с. 24-29).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне:

- орендодавець зобов`язується передати, орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування об`єкт оренди. Розміщення об`єкт оренди розташування обладнання (за наявності) вказані на плані-схемі (Додаток №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною) (п. 1.1 договору);

- орендодавець зобов`язаний передати орендарю об`єкт оренди за актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору, в стані придатному для його використання за цільовим призначенням, протягом 5 календарних днів від дати укладення цього договору (п. 2.1. договору);

- строк дії договору становить з дати підписання сторонами договору по 31.01.2024 року включно (п. 4.1. договору);

- сторони мають право достроково розірвати цей договір у випадках передбачених чинним законодавством України або цим договором (п. 4.2. договору);

- розмір орендної плати за користування об`єктом оренди на місяць становить: 50 000,00 грн. без ПДВ (п.5.2. договору);

- протягом 10 банківських днів з моменту підписання цього договору орендар сплачує орендодавцю 50% від орендної плати, у відповідності до п. 5.2. цього договору, що являється 50% від гарантійного платежу у розмірі 25000,00 грн. без ПДВ, що розраховується в якості часткової орендної плати за останній місяць оренди за цим договором. При цьому розмір оренди за останній місяць не корегується та не переглядається.

Протягом 10 банківських днів з моменту підписання цього акту приймання-передачі орендар сплачує орендодавцю 50% від орендної плати, у відповідності до п. 5.2. цього договору, що являється 50% від гарантійного платежу у розмірі 25000,00 грн. без ПДВ, та орендну плату за перший місяць оренди (п. 5.3., п. п. 5.3.1. договору);

- для розрахунку орендної плати сторони приймають календарний місяць: з першого числа поточного місяця до останнього числа поточного місяця включно. Сторони дійшли спільної згоди про те, що орендна плата за частину місяця, розраховується як пропорційна такій частині місяця сума орендної плати, і сплачується орендарем на підставі відповідного рахунку орендодавця (п. 5.5. договору);

- орендна плата сплачується орендарем щомісячно у безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця, в розмірі визначеному цим договором, не пізніше 15 числа поточного місяця (п. 5.6. договору);

- орендодавець зобов`язаний щомісячно, не пізніше 2 числа поточного місяця надавати орендарю рахунок-фактури на сплату орендної плати (п. 5.9. договору);

- орендна плата нараховується та підлягає сплаті з дня передачі об`єкта оренди орендарю за актом приймання-передачі до дня закінчення строку оренди або припинення договору (п. 5.10. договору);

- орендодавець додатково надсилає рахунки-фактури щодо сплати платежів за даним договором на електронну адресу орендаря: (п. 5.12. договору);

- у випадку, якщо орендодавець не надав орендарю у передбачені договором строки рахунок-фактури на сплату орендної плати та/або інших платежів, орендар має право самостійно здійснити оплату, сплативши відповідну суму на поточний рахунок орендодавця, що зазначений у реквізитах даного договору (п. 5.13. договору);

- щомісячно не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, орендодавець надає орендарю акт про надані послуги, яким підтверджується обсяг та вартість послуг за звітний місяць. Орендар зобов`язаний підписати акт про надані послуги та повернути його орендодавцю не пізніше 20 числі поточного місяця (п. 5.16. договору);

- орендодавець має право достроково розірвати цей договір, попередивши про це орендаря не менше ніж за 6 місяців до дати розірвання. Проте, у будь-кому випадку, орендодавець не має права розірвати договір раніше, ніж через 1 рік після підписання сторонами акту приймання-передачі. (п.11.4. договору);

- у випадку несвоєчасного та/або не в повному обсязі перерахування орендної плати та/або відшкодування витрат на оплату відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, орендар сплачує на вимогу орендодавця виключну неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (п. 12.2. договору).

До договору оренди сторонами складено та підписано додаток № 1 "План-схема розташування Об`єкта оренди - частини нежитлового приміщення" (арк. с. 29).

Відповідно до акту приймання-передачі до договору оренди №3/04-21 від 10.04.2021 року (арк. с. 30), орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування (оренду) майно - частину нежитлової будівлі літ "Б", загальною площею 272,8 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Нагірна, буд. 17. Вищезазначений акт підписаний представниками сторін.

За даними позивача в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за договором щодо оплати гарантійного платежу передбаченого п. 5.3. договору виконав лише частково сплативши позивачу лише 25 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1036 від 14.05.2021 року на суму 25000,00 грн. з призначенням платежу: гарантійний платіж (частково) з оренди нежитлового приміщення (м. Біла Церква, вул. Нагірна, б. 17) згідно рахунку №5 від 12.04.2021 року без ПДВ (арк. с. 31).

Також позивач вказує на те, що відповідач за період із 10.04.2021 року по 01.10.2021 року мав сплатити позивачу орендну плату за договором в розмірі 285 000,00 грн. На виконання умов договору позивачем виставлялися відповідачу рахунки на оплату орендних платежів в розмірі 285 000,00 грн. (арк. с. 51-58). Однак відповідачем здійснено лише часткову оплату орендної плати за договором в сумі 43 700,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №1151 від 20.05.2021 року на суму 20 000,00 грн. з призначенням платежу: оренда нежитлового приміщення (м. Біла Церква, вул. Нагірна, б. 17) за травень 2021 року згідно рахунку №9 від 11.05.2021 року без ПДВ; №1460 від 30.06.2021 року на суму 20 000,00 грн. з призначенням платежу: оренда нежитлового приміщення (м. Біла Церква, вул. Нагірна, б. 17) за травень 2021 року згідно рахунку №9 від 11.05.2021 року без ПДВ; №1479 від 02.07.2021 року на суму 3 700,00 грн. з призначенням платежу: оренда нежитлового приміщення (м. Біла Церква, вул. Нагірна, б. 17) з 24 по 30 квітня 2021 року згідно рахунку №8 від 11.05.2021 року без ПДВ (арк. с. 32-34).

Отже, за підрахунками позивача за відповідачем рахується заборгованість по орендній платі в сумі 241 300,00 грн.

В гарантійному листі від 01.07.2021 року №23 відповідач визнав існування заборгованості за договором оренди №3/04-21 від 10.04.2021 року в сумі 96 666,67 грн. та зобов`язувався сплатити дану заборгованість в розумні строки і сплачувати орендну плату відповідно до умов договору (арк. с. 50).

12.07.2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист з вимогою погасити заборгованість за договором оренди №3/04-21 від 10.04.2021 року (арк. с. 48-49).

Даний лист залишений без відповіді відповідачем.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення 257 482,22 грн. заборгованості за договором оренди №3/04-21 від 10.04.2021 року, яка складається з: 241 300,00 грн. основного боргу, 4 236,81 грн. інфляційних, 1 887,64 грн. 3% річних та 10 057,77 грн. неустойки.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію договору оренди №3/04-21 від 10.04.2021 року; копію додатку №1 до договору оренди №3/04-21 від 10.04.2021 року "План-схема"; копію акту приймання-передачі до договору оренди №3/04-21 від 10.04.2021 року; копії платіжних доручень №1036 від 14.05.2021 року, №1151 від 20.05.2021 року, №1460 від 30.06.2021 року, №1479 від 02.07.2021 року; детальні розрахунки суми неустойки, інфляційних нарахувань, 3% річних за прострочені орендні платежі з квітня 2021 -вересень 2021 року; копію листа від 11.05.2021 року №11/05-2021; копію листа від 12.07.2021 року №12/07-2021 з доказами його направлення; копію гарантійного листа від 01.07.2021 року №23; рахунки на оплату: №5 від 12.04.2021 року, №10 від 28.05.2021 року, №8 від 11.05.2021 року, №9 від 11.05.2021 року, №13 від 01.06.2021 року; №16 від 12.07.2021 року, №19 від 19.08.2021 року, №25 від 12.10.2021 року, №26 від 12.10.2021 року; відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань по позивачу; відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань по відповідачу.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з оренди.

У відповідності до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Статтею 759 Цивільного Кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до п. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського кодексу України не допускається. Зазначене також кореспондується з п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, де встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобов`язання за Договором щодо сплати орендних платежів за період з 10.04.2021 року по 01.10.2021 року здійснював неналежним чином і заборгованість останнього з орендних платежів перед позивачем на момент прийняття рішення складає 241 300,00 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 241 300,00 грн. основного боргу, є правомірними, обґрунтованими, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до умов п. 12.2. договору, у випадку несвоєчасного та/або не в повному обсязі перерахування орендної плати та/або відшкодування витрат на оплату відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, орендар сплачує на вимогу орендодавця виключну неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позивачем заявлено до стягнення з відповідача:

- 10 057,77грн. неустойки за періоди: з 15.04.2021 року - 02.07.2021 року (на заборгованості по орендній платі за квітень 2021 року в сумі 35 000,00 грн.), з 02.07.2021 року - 10.10.2021 року (на залишок заборгованості по орендній платі за квітень 2021 року в сумі 31 300,00 грн. з урахуванням проплати); з 15.05.2021 року - 20.05.2021 року (на заборгованості по орендній платі за травень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.), з 20.05.2021 року - 30.06.2021 року (на залишок заборгованості по орендній платі за травень 2021 року в сумі 30 000,00 грн. з урахуванням проплати), з 30.06.2021 року - 10.10.2021 року (на залишок заборгованості по орендній платі за травень 2021 року в сумі 10 000,00 грн. з урахуванням проплати); з 15.06.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за червень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.); 15.07.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за липень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.); 15.08.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за серпень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.); 15.09.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за вересень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.);

- 1 887,64 грн. 3% річних за періоди: з 15.04.2021 року - 02.07.2021 року (на заборгованості по орендній платі за квітень 2021 року в сумі 35 000,00 грн.), з 02.07.2021 року - 10.10.2021 року (на залишок заборгованості по орендній платі за квітень 2021 року в сумі 31 300,00 грн. з урахуванням проплати); з 15.05.2021 року - 20.05.2021 року (на заборгованості по орендній платі за травень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.), з 20.05.2021 року - 30.06.2021 року (на залишок заборгованості по орендній платі за травень 2021 року в сумі 30 000,00 грн. з урахуванням проплати), з 30.06.2021 року - 10.10.2021 року (на залишок заборгованості по орендній платі за травень 2021 року в сумі 10 000,00 грн. з урахуванням проплати); з 15.06.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за червень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.); 15.07.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за липень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.); 15.08.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за серпень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.); 15.09.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за вересень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.);

- 4 236,81 грн. інфляційних за періоди: з 15.04.2021 року - 02.07.2021 року (на заборгованості по орендній платі за квітень 2021 року в сумі 35 000,00 грн.), з 02.07.2021 року - 10.10.2021 року (на залишок заборгованості по орендній платі за квітень 2021 року в сумі 31 300,00 грн. з урахуванням проплати); з 15.05.2021 року - 20.05.2021 року (на заборгованості по орендній платі за травень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.), з 20.05.2021 року - 30.06.2021 року (на залишок заборгованості по орендній платі за травень 2021 року в сумі 30 000,00 грн. з урахуванням проплати), з 30.06.2021 року - 10.10.2021 року (на залишок заборгованості по орендній платі за травень 2021 року в сумі 10 000,00 грн. з урахуванням проплати); з 15.06.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за червень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.); 15.07.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за липень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.); 15.08.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за серпень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.); 15.09.2021 року - 10.10.2021 року (на заборгованості по орендній платі за вересень 2021 року в сумі 50 000,00 грн.) (розрахунки арк. с. 35-46).

Перевіряючи розмір заявлених позивачем до стягнення неустойки, 3% річних та інфляційних, суд звертає увагу на наступне.

Позивачем невірно визначено початок перебігу строку прострочення без врахування положень ст. ст. 253, 254 ЦК України.

Так, згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частина 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Крім того, позивачем не враховано приписи пункту 30.1 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з п.8.1 ст.8 цього Закону банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

При перевірці наданого позивачем розрахунку інфляційних нарахувань судом додатково враховано наступне.

Згідно позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 20.11.2020 по справі № 910/13071/19, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Об`єднаної палати Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 26.06.2020 року в справі № 905/21/19 при зменшенні суми боргу, внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

З урахуванням вищевикладеного за перерахунком, здійсненим судом за допомогою калькулятору "ЛІГА: ЗАКОН ЕЛІТ 9.1.3", до стягнення підлягає неустойка в сумі 9828,19 грн., 3% річних в сумі 1842,19 грн. та інфляційні в сумі 2694,17 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Досліджуючи подані сторонами докази, суд звертає увагу, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до аналогічних положень частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вичерпний перелік підстав звільнення від доказування закріплює стаття 75 вказаного Кодексу.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 241 300,00 грн. основного боргу, 9828,19 грн. неустойки, 1842,19 грн. 3% річних та 2694,17 грн. інфляційних, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем також заявлено до стягнення 6000 грн. витрат на правову допомогу.

Щодо відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У позовній заяві позивачем заявлено попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

В підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду надано: Договір про надання правничої допомоги №1/10/2021 від 10.10.2021 року з укладений між ТОВ "Алєнто" та адвокатом Панченко Д.Г., додаток №1 до договору №1/10/2021 від 10.10.2021 року розрахунок витраченого часу, який брався до уваги при розрахунку витрат на надання правової допомоги, акт прийому-передачі надання послуг від 12.10.2021 року додаток №2 до договору №1/10/2021 від 10.10.2021 року, прибутковий касовий ордер №1 від 12.10.2021 року на суму 6000,00 грн. (арк. с. 59-62).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оскільки позовні вимоги задоволені судом частково, то витрати на правову допомогу на підставі ст. 129 ГПК України підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача частково пропорційно розміру задоволених позовних вимог - в сумі 5957,64 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивосвіт Глобал" (вул. Добровольського, 14, м. Горішні Плавні, Кременчуцький район, Полтавська область, 39803, ідентифікаційний код 43731108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алєнто" (вул. Леваневського 53 Г, м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область, 09108, ідентифікаційний код 39358844) 241 300,00 грн. основного боргу, 9828,19 грн. неустойки, 1842,19 грн. 3% річних, 2694,17 грн. інфляційних, 3 834,97 грн. витрат по сплаті судового збору та 5 957,64 грн. витрат на правову допомогу.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 21.12.2021 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Тимощенко