ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.12.2021 Справа № 905/2019/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», м. Лиман, Донецька область

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м. Добропілля, Донецька область

про стягнення штрафу у розмірі 15100,00грн,

без виклику сторін

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м. Лиман, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м. Добропілля, Донецька область, про стягнення штрафу у розмірі 15100,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невірне зазначення відповідачем маси відправленого вантажу за накладними №48209043 від 27.04.2021, №48197743 від 27.04.2021, що підтверджується комерційними актами 482004/220, 482004/219, внаслідок чого позивачем нараховано штраф у розмірі 15100,00грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 13.09.2021, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань в порядку ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними в ній матеріалами в межах встановленого ст.248 Господарського процесуального кодексу України строку.

27.04.2021 вантажовідправником, Акціонерним товариством «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію призначення Покровськ Донецької залізниці було направлено за залізничними накладними №48209043, №48197743, вантаж вугілля кам`яне, марки г-газований, марка Г (Г1) (О-100) завантаження нижче рівня бортів 150мм, вугільний концентрат, вантаж в твердому стані, граничний показник вологості до 0%, вантаж розміщено та закріплено згідно з п.3, глава 14, додаток 3 до СМГС, відповідальний за завантаження вагону вантажник Істратов П.І. (вантажоодержувач ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське»).

При оформлені залізничних накладних:

- №48209043 у вагоні №62609946 відповідачем вказано масу нетто 70000кг; вантаж у вагон завантажено вантажовідправником.

- №48197743 у вагоні №56336969 відповідачем вказано масу нетто 68700кг; вантаж у вагон завантажено вантажовідправником.

Як свідчить розділ 26 вказаних накладних маса вантажу визначена на вагонних вагах (150т) заводський номер №064 ВВЭТ-150-ТД2 (накладна №48209043) та №078-ВВЭТ-150-ТД2 (накладна №48197743).

28.04.2021 при прибутті на станцію призначення Покровськ Донецької залізниці складено акти загальної форми №34212, №440, №34222, №441 відповідно до яких у вагонах №62609946, №56336969 виявлено комерційні несправності (код 9990002); вагони відчеплені для перевірки.

Невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №62609946 з масою вантажу, яка зазначена у накладній №48209043, засвідчено комерційним актом №482004/220, складеним 28.04.2021. В даному акті зазначено, що на підставі актів загальної форми №34212 та №440 від 28.04.2021 ст. Покровськ комісією у складі робітників станції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ДСЗ ОСОБА_3 , була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 23300кг, нетто 70000кг; при подаванні вагона із зупинкою без розчеплення на 150т статичні ваги станції, повірені 15.01.2021 виявлено: фактична маса брутто вагона склала 94400кг, тара вагона з ПД 23300кг, нетто 71100кг, що більше документа на 1100кг та понад ВП 1100кг; в документі зазначено: вантаж промарковано та ущілено скребковим розрівнювачем, п`ятьма повздовжніми борознами; навантаження нижче рівня бортів 150 мм; фактично поверхня вантажу нижче бортів 10см-20см, ущільнено, маркування повздовжніми борознами не порушено; вагон бездвірний, люка закриті, течі вантажу немає; вагон у технічному стані справний; завідувач вантажним двором по штату немає.

Невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56336969 з масою вантажу, яка зазначена у накладній №48197743, засвідчено комерційним актом 482004/219, складеним 28.04.2021. В даному акті зазначено, що на підставі актів загальної форми №34222 та №441 від 28.04.2021 ст. Покровськ комісією у складі робітників станції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ДСЗ Ветошко Д.В., була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 22200кг, нетто 68700кг; при подаванні вагона із зупинкою без розчеплення на 150т статичні ваги станції, повірені 15.01.2021 виявлено: фактична маса брутто вагона склала 91800кг, тара вагона з ПД 22200кг, нетто 69600кг, що більше документа на 900кг та понад ВП 600кг; в документі зазначено: вантаж промарковано та ущілено скребковим розрівнювачем, п`ятьма повздовжніми борознами; навантаження нижче рівня бортів 150 мм; фактично поверхня вантажу на рівні, ущільнено, маркування повздовжніми борознами не порушено; вагон бездвірний, люка закриті, течі вантажу немає; вагон у технічному стані справний; завідувач вантажним двором по штату немає.

Вказані обставини щодо невідповідності зазначених відповідачем даних маси вантажу стали підставою для нарахування штрафу та звернення позивача з даним позовом до суду, розглядаючи який, суд виходить з такого.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ст.ст.7,13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Згідно із ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів (ст. 23 Статуту залізниць України).

Відповідно до п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. У разі пред`явлення вантажу до перевезення навалом, насипом або наливом у графу 20 «Найменування вантажу» вноситься відмітка «навалом», «насипом» або «наливом».

У додатку 3 до цих Правил встановлено, що графа «маса вантажу, визначена відправником» заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом); у графі «спосіб визначення маси» зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником); у графі «ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» зазначається: відправником або залізницею; у графі «правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної «Правильність внесених відомостей підтверджую» вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Відповідно до п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Правильність внесених до накладних №48209043, №48197743 від відомостей, як це передбачено пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів, в тому числі щодо маси вантажу, своїм підписом підтвердив представник відправника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно із ст.52 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана на вимогу вантажоотримувача перевірити масу, кількість місць і стан вантажу.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно з ст.105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Частиною 1 ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

З наведеними приписами кореспондуються положення ст.129 Статуту залізниць України, якими визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За змістом вищенаведених положень залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Законодавцем встановлено матеріальну відповідальність вантажовідправника за пред`явлення до перевезення вантажу з неправильним зазначенням його маси у накладній та її невідповідності фактичній масі вантажу, який надійшов до станції призначення, у вигляді штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за все перевезення.

Отже допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Як встановлено судом, по прибуттю вантажу на станцію призначення Покровськ Донецької залізниці було здійснено перевірку маси вантажу:

- у вагоні №62609946 на 150т статичних вагах ст. Покровськ, під час якого було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №48209043, про що складено комерційний акт від 28.04.2021 №482004/220, в якому зазначено, що на підставі актів загальної форми №34212 та №440 від 28.04.2021 ст. Покровськ комісією у складі робітників станції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ДСЗ ОСОБА_3 , була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 23300кг, нетто 70000кг; при подаванні вагона із зупинкою без розчеплення на 150т статичні ваги станції, повірені 15.01.2021 виявлено: фактична маса брутто вагона склала 94400кг, тара вагона з ПД 23300кг, нетто 71100кг, що більше документа на 1100кг та понад ВП 1100кг; в документі зазначено: вантаж промарковано та ущілено скребковим розрівнювачем, п`ятьма повздовжніми борознами; навантаження нижче рівня бортів 150 мм; фактично поверхня вантажу нижче бортів 10см-20см, ущільнено, маркування повздовжніми борознами не порушено; вагон бездвірний, люка закриті, течі вантажу немає; вагон у технічному стані справний; завідувач вантажним двором по штату немає;

- у вагоні №56336969 на 150т статичних вагах ст. Покровськ, під час якого було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №48197743, про що складено комерційний акт від 28.04.2021 №482004/219, в якому зазначено, що на підставі актів загальної форми №34222 та №441 від 28.04.2021 ст. Покровськ комісією у складі робітників станції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ДСЗ ОСОБА_3 , була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. В документі зазначено: брутто відсутнє, тара вагона 22200кг, нетто 68700кг; при подаванні вагона із зупинкою без розчеплення на 150т статичні ваги станції, повірені 15.01.2021 виявлено: фактична маса брутто вагона склала 91800кг, тара вагона з ПД 22200кг, нетто 69600кг, що більше документа на 900кг та понад ВП 600кг; в документі зазначено: вантаж промарковано та ущілено скребковим розрівнювачем, п`ятьма повздовжніми борознами; навантаження нижче рівня бортів 150 мм; фактично поверхня вантажу на рівні, ущільнено, маркування повздовжніми борознами не порушено; вагон бездвірний, люка закриті, течі вантажу немає; вагон у технічному стані справний; завідувач вантажним двором по штату немає.

Відповідно до п.10 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, зі змінами, внесеними відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 року №138, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже п. 10 Правил складання актів на виконання ст. 29 Статуту залізниць України визначено імперативно частину суб`єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів: начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також передбачено можливість участі в складенні комерційного акта одержувача вантажу, якщо він брав участь у перевірці, або інших працівників залізниці.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 64 та ч.3 ст.65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Таким чином, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Судом встановлено, що комерційні акти від 28.04.2021 №482004/220 та №482004/219 складені та підписані заступником начальника станції Ветошко Д.В., робітниками станції Соляник Н.В., Вакуленко Я.В. Крім того в комерційних актах, зазначено, що завідувач вантажного двору по штату відсутній.

Враховуючи, що згідно штатного розпису структурного підрозділу «Станція Покровськ» завідувач вантажного двору по штату відсутній, позивачем визначено коло осіб працівників залізниці, яких згідно з наказом начальника структурного підрозділу «Станція Покровськ» №119/ДС від 14.01.2020 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів форми ГУ 22 по станції Покровськ» уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів, у тому числі, робітника станції Вакуленко Я.В., Соляник Н.В. та зам ДС ОСОБА_3 .

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що комерційні акти від 28.04.2021 №482004/220 та №482004/219 підписані уповноваженими працівниками залізниці в порядку п. 10 Правил складання актів та вважаються такими, що складені з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Зважування маси вантажу у вагонах №62609946 та №56336969 на станції призначення Покровськ Донецької залізниці здійснювалось на 150т статичних вагах ст. Покровськ, що пройшли держповірку 15.01.2021 та контрольний огляд перевірку 15.10.2020.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, визначено, що ЗВВТ, які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (далі сторонні організації), підлягають обліку залізницями.

Узяття на облік ЗВВТ здійснюється за письмовим зверненням власника ЗВВТ до начальника дирекції з наданням завірених власником копій: експлуатаційної документації; методики повірки, атестованої згідно з вимогами Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»; свідоцтва про повірку (якщо це передбачено методикою повірки) або державну метрологічну атестацію ЗВВТ, виданого згідно з ДСТУ 2708:2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» або ДСТУ 3215-95 «Державна система забезпечення єдності вимірювань. Метрологічна атестація засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення»; переліку вантажів, маса яких буде визначатися на ЗВВТ; висновку за результатами діагностичного обстеження ЗВВТ (у разі потреби).

Якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який відповідно до вимог пункту 2.2 розділу 2 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року №411, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 лютого 1997 року за № 50/1854 (далі - ПТЕ), оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної (далі технічний паспорт ЗВВТ) згідно з додатком 1 до цієї Інструкції. У технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку або державну метрологічну атестацію, вказується нормована похибка для різних режимів зважування згідно з вимогами пункту 1.9 розділу I цієї Інструкції, зазначається можливість зважування небезпечних вантажів згідно з наданими документами та робиться запис про придатність ЗВВТ для зважування відповідних вантажів, що перевозяться залізничним транспортом. У технічному паспорті електронних ЗВВТ записуються також заводські номери датчиків, вагопроцесора, у разі потреби контрольне число фіскальної реєстрації регулювання ЗВВТ, зазначене в експлуатаційних документах виробника ЗВВТ, яке визначає його технічний стан. Технічний паспорт ЗВВТ надається начальнику станції, на якій будуть оформлятися перевізні документи за результатами зважування на цих ЗВВТ. Технічні паспорти ЗВВТ повинні зберігатися в місці, визначеному розпорядчим документом начальника станції, який забезпечує їх схоронність. На прохання власника ЗВВТ йому може бути надано копію технічного паспорта ЗВВТ. Технічні паспорти ЗВВТ, які зберігаються у начальника станції, є документами, згідно з якими розглядаються претензії, пов`язані з визначенням маси вантажу.

Відповідно до наявного в матеріалах справи технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №82 станції Покровськ Донецької залізниці відміткою у паспорті підтверджено, державна повірка здійснювалась 15.01.2021, контрольний огляд перевірка здійснювалась 15.10.2020, ваги придатні для зважування. Тобто ваги, на яких проводилось контрольне переважування вантажу, проходили своєчасну перевірку та повірку. Доказів, які б викликали сумніви у достовірності показів зазначеного засобу ваговимірювальної техніки, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що станом на дату складання комерційних актів від 28.04.2021 482004/220 та 482004/219 засіб вимірювальної техніки був повірений як того вимагають норми чинного законодавства.

Комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, а тому приймаються судом в якості належних доказів на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладних, фактичній масі вантажу.

Згідно із ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата за вагон зі станції Добропілля Донецької залізниці до станції Покровськ Донецької залізниці становить:

- по накладній №48209043 за вагон №62609946 - 1510грн;

- по накладній №48197743 за вагон №56336969 1510грн.

За розрахунком позивача штраф (п`ятикратний розмір провізної плати) становить 15100,00грн, виходячи з ((1510,00 х 5)+ (1510,00 х 5)).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу за невірно зазначену масу вантажу у накладних, суд дійшов висновку про його обґрунтованість. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення 15100,00грн є обґрунтованими.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м. Лиман, Донецька область, та стягнення з Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» штрафу у розмірі 15100,00грн за неправильне зазначення маси відправленого вантажу.

З урахуванням ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача. Доказів понесення інших судових витрат сторонами не надано.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (8500, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) штраф у розмірі 15100,00грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 21.12.2021.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення підписано судом без його проголошення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається з урахуванням пп.17.5 п.17 п.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова