ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2021 р. Справа№ 910/11929/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Барсук М.А.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.

та представників сторін згідно протоколу судового засідання від 29.11.2021

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Арбабіана Мілада Рєзовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2021

у справі № 910/11929/21 (суддя - Комарова О.С. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН.ТУ.АЙТІ»

до Фізичної особи-підприємця Арбабіана Мілада Рєзовича

про стягнення 180 000, 00 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 заяву Фізичної особи-підприємця Арбабіана Мілада Рєзовича про винесення додаткового рішення - залишено без розгляду.

Короткий зміст апеляційної скарги

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Фізична особа-підприємець Арбабіан Мілад Рєзович подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2021, передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про стягнення судових витрат.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 15.11.2021 апеляційна скарга Арбабіана Мілада Рєзовича передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді Барсук М.А., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Арбабіана Мілада Рєзовича та призначено судове засідання на 29.11.2021.

В судове засідання з`явились відповідач та представник відповідача. Представник позивача не з`явився. Про час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст. ст.120, 242 ГПК України.

Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 29.11.2021 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, у т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами справи.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Таким чином, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З матеріалів справи вбачається, що першою заявою по суті спору є відзив на позовну заяву, у якій відповідачем зазначено, що він очікує понести під час розгляду справи у суді першої інстанції судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму близько 18 000,00 грн.

Так, частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладені вимоги ГПК України, суд зазначає, що оскільки у процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас у даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 922/376/20.

Судове рішення у справі № 910/11929/21 ухвалене судом першої інстанції 27.09.2021. Разом з тим, заява про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено докази щодо розміру понесених судових витрат, направлена засобами поштового зв`язку 22.10.2021, тобто поза межами встановленого чинним законодавством процесуального строку.

Водночас, в означеній заяві відповідачем не заявлено клопотання про поновлення строку на подачу заяви про розмір судових витрат, а лише зазначено, що відповідач довідався про рішення суду лише 06.10.2021.

Частина 1 ст. 119 ГПК України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Однак, відповідач своїм правом на подання такого клопотання не скористався, а лише повідомив суд, що не міг подати заяву про винесення додаткового рішення, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні у період з 11.10.2021 по 19.10.2021.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває у межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і у залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №910/22695/13.

Із правового контексту норм статей 118, 119 Господарського процесуального кодексу України убачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17.

Згідно з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В той же час, колегія суддів вважає, що з моменту, коли відповідач дізнався про рішення суду (06.10.2021) до моменту його госпіталізації (11.10.2021), у відповідача було у наявності два робочих дні - 7 та 8 жовтня для подачі заяви про прийняття додаткового рішення із відповідним клопотанням про продовження пропущеного строку та із обґрунтуванням причин пропущення. Однак, відповідачем таких дій вчинено не було, хоча йому було відомо про необхідність подачі заяви у п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Арбабіана Мілада Рєзовича.

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Розподіл судових витрат

З урахуванням відмови у задоволенні апеляційної скарги, понесений судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на скаржника у порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Арбабіана Мілада Рєзовича залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 у справі № 910/11929/21 - без змін.

2. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Арбабіана Мілада Рєзовича.

3. Матеріали справи № 910/11929/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у порядку, визначеному статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 09.12.2021.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

М.А. Барсук