РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021Справа № 910/14949/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Імпульс" м. Києва

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" м. Києва в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" Запорізької області

про зміну договору

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Тех-Імпульс" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 8 травня 2020 р. між ним та відповідачем укладено договір поставки № 20/05/86, згідно з умовами якого він зобов`язався поставити відповідачу штамп для вирубки днища КТРОф-0,2 кр.1101.047 СБ та штамп для формовки КТРОф-0,2 кр.1104.032 СБ загальною вартістю 2166000 грн., а останній - прийняти та оплатити вартість указаної продукції на умовах контракту.

Відповідно до умов п. 5.1. договору строк поставки продукції був встановлений до 30 вересня 2020 р. Додатковою угодою № 2 від 28 жовтня 2020 р. сторони подовжили граничний строк поставки продукції до 15 грудня 2020 р.

Зазначав, що в установлений строк поставка продукції ним здійснена не була у зв`язку з існуванням об`єктивної неможливості своєчасної поставки продукції за договором, настання істотної зміни обставин, що унеможливлює виконання договору на умовах, якими сторони керувалися під час його укладання.

Вказував на неможливість виконання зобов`язання у передбачений строк внаслідок форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), які були спричинені запровадженням на території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19". Зокрема, у зв`язку із зупинкою виробництва у визначеного тендерною пропозицією виробника продукції Товариства з обмеженою відповідальністю "Зазоснастка", у якого він замовив її для позивача, оскільки у того погіршилася епідеміологічна ситуація на підприємстві.

29 липня 2021 р. він звернувся до відповідача з пропозицією внести зміни до договору поставки № 20/05/86 від 8 травня 2020 р. в частині продовження строку поставки продукції до 1 квітня 2020 р., склавши додатку угоду № 4 до цього договору та надіславши останньому її примірники.

Посилаючись на те, що відповідач безпідставно не прийняв його пропозиції, позивач відповідно до вимог ст.ст. 651, 652 ЦК України просив задовольнити позов змінивши договір, а саме п. 5.1. в частині продовження строку поставки продукції до указаного строку.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Пояснив, що ним двічі було продовжено відповідачу строк поставки продукції за договором. Граничний строк поставки товару був встановлений 15 грудня 2020 р. (додаткова угода № 2 від 28 жовтня 2020 р.). Проте і в указаний строк поставка продукції не відбулася, а позивач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань за договором. Крім того, вказував, що відповідно до вимог чинного законодавства продовження строку виконання зобов`язання повинно відбуватися до спливу такого строку, але на час чергового звернення позивача з листом № 1512-001 від 15 грудня 2020 р. про продовження строку поставки продукції, такий строк вже сплинув, що унеможливлювало його продовження. Також зазначав, що у зв`язку з тривалим простроченням поставки продукції він повідомив відповідача листом № 1751/15 від 9 березня 2021 р. про розірвання договору поставки № 20/05/86 від 8 травня 2020 р.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 8 травня 2020 р. між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № 20/05/86, згідно з умовами якого позивач зобов`язався поставити відповідачу штамп для вирубки днища КТРОф-0,2 кр.1101.047 СБ та штамп для формовки КТРОф-0,2 кр.1104.032 СБ загальною вартістю 2166000 грн., а останній - прийняти та оплатити його вартість на умовах контракту.

Відповідно до умов п. 5.1. договору поставка продукції здійснюється до 30 вересня 2020 р. партіями відповідно до заявою покупця, в яких зазначається номенклатура, кількість продукції, що постачається та строки її поставки.

Строк дії договору відповідно до умов п. 10.1 договору встановлений з моменту його підписання уповноваженими сторін та діє 2 роки.

Додатковою угодою № 1 від 21 вересня 2020 р. до договору сторони продовжили граничний строк поставки продукції до 30 жовтня 2020 р.

Додатковою угодою № 2 від 28 жовтня 2020 р. до договору сторони продовжили граничний строк поставки продукції до 15 грудня 2020 р.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, наявними у матеріалах справи копіями вищезгаданого договору, додатковими угодами до нього.

29 липня 2021 р. позивач звернувся до відповідача з пропозицією внести зміни до договору поставки № 20/05/86 від 8 травня 2020 р. в частині продовження строку поставки продукції до 1 квітня 2020 р., склавши додатку угоду № 4 до цього договору та надіславши відповідачу її примірники.

Вимоги про внесення змін до договору обґрунтовані позивачем форс-мажорними обставинами (обставини непереборної сили), які були спричинені запровадженням на території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", а саме, зупинкою виробництва у визначеного тендерною пропозицією виробника продукції Товариства з обмеженою відповідальністю "Зазоснастка", у якого він замовив її для позивача, оскільки у того погіршилася епідеміологічна ситуація на підприємстві.

Правовідносини з приводу зміни договору врегульовані ст. 651 ЦК України, згідно з якою зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 4 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України позивачем не надано доказів наявності обставин, які в силу вищезгаданих вимог закону дають підстави для зміни договору поставки № 20/05/86 від 8 травня 2020 р.

Посилання відповідача на неможливість належного виконання зобов`язання за спірним договором внаслідок форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), які були спричинені запровадженням на території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" є безпідставними, оскільки договір поставки укладений вже після запровадженням на території України карантинних заходів, вплив яких на відносини сторін вже можна було передбачити.

Наданий до матеріалів справи висновок Торгово-промислової палати України про істотну зміну обставин № 1795/1.2 від 6 липня 2021 р. не є належним доказом вказаних обставин, оскільки Торгова-промислова не наділена повноваженнями встановлювати обставини щодо підстав для внесення змін до договорів.

Крім того, як вже було встановлено додатковими угодами №№ 1 від 21 вересня 2020 р. та 2 від 28 жовтня 2020 р. до договору сторони двічі продовжували строк поставки продукції.

Ризик є однією із ознак підприємницької діяльності. Принцип комерційного розрахунку та власного комерційного ризику є одним із принципів господарської діяльності. Тому, в даному випадку відсутні правові підстави перекладати комерційний ризик позивача на відповідача шляхом звільнення його від виконання частини прийнятих зобов`язань.

Доказів наявності інших обставин, що давали б підстави для зміни договору, також не надано.

Крім того, листом № 1751/15 від 9 березня 2021 р. відповідач повідомив позивача про розірвання договору поставки № 20/05/86 від 8 травня 2020 р. у зв`язку з тривалим простроченням поставки продукції.

За змістом ст. 188 ГК України змінений може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

За таких обставини у позові відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Імпульс" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар