РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.12.2021Справа № 910/13601/21

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ ЕНЕРДЖІ" (04114, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДУБРОВИЦЬКА, будинок 28; ідентифікаційний код 39844689)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ОЛІМПІКС" (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ БАНКОВА, будинок 2; ідентифікаційний код 39288133)

про стягнення 647 775,12 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІ ЕНЕРДЖІ" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ОЛІМПІКС" (далі - відповідач, Компанія) про стягнення 647 775,12 грн, з яких 500 000,00 грн безпідставно отриманих коштів, 43 273,97 грн три проценти річних та 104 501,15 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від повернення безпідставно перерахованих грошових коштів у розмірі 500 000,00 грн згідно платіжного доручення № 1674 від 22.08.2018.

Подана позовна заява відповідає вимогам, викладеним у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні.

Ухвалою від 30.08.2021 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання) та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 30.08.2021 про відкриття провадження у справі № 910/13601/21 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ БАНКОВА, будинок 2.

Відповідно до частини 3 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами пункту 3 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що копія вищенаведеної ухвали Господарського суду міста Києва від 30.08.2021 була отримана уповноваженим представником відповідача 15.11.2021, про що свідчить наявне у матеріалах справи відповідне повідомлення про вручення цього судового відправлення № 006.

Проте Компанія в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

26 жовтня 2021 року до суду через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження надійшла заява, в якій вказано, що ціна позову не змінилась.

Зважаючи на те, що Компанію належним чином було повідомлене про розгляд даної справи, з моменту отримання останнім копії ухвали суду від 27 вересня 2021 року сплив достатній строк для подання необхідних заяв та клопотань, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.08.2018 Товариством згідно платіжного доручення № 1674 від 22.08.2018 на рахунок Компанії № 3501 відкритий в АТ «АЛЬФА-БАНК» було перераховано 500 000,00 грн з призначенням платежу: «авансова оплата на виконання будівельних робіт по договору №2208/2018 від 22.08.2018р.».

Однак, як стверджує позивач, між Товариством між Компанією такий правочин не укладався, а вищезгаданий переказ коштів здійснено помилково.

З метою виправлення цієї помилки Товариство листом від 28.08.2018 звернувся до відповідача з вимогою негайно повернути Товариству безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн за реквізитами з яких вони надійшли, а саме: Отримувач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІТІ ЕНЕРДЖІ»; Код в ЄДРПОУ отримувача: 39844689; Банк отримувача: AT«КРЕДІАГРІКОЛЬ БАНК»; Код банку отримувача (МФО): 300614; Рахунок отримувача: 1164.

Станом на день звернення з даним позовом, ані отримано відповідь на вищезгадану вимогу, ані грошових коштів на користь позивача не надходило.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Враховуючи, що між Товариством та Компанією зазначений у призначенні платежів договір № 2208/2018 від 22.08.2018 не укладався, відповідачем не спростовані вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що правовідносин між сторонами мають кондиційний характер та підпадають під регулювання положень глави 83 ЦК України.

Відповідно до приписів статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Указаної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 02.10.2013 в справі № 6-88цс13.

Ураховуючи те, що сума, яка має бути повернена позивачу в розмірі 500 000,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, Компанія на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчили би про наявність достатніх правових підстав для утримання ним вказаної суми, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість даної вимоги позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Приписами частини 2 статті 530 ЦК України унормовано, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, оскільки вимога про повернення коштів була скерована на адресу відповідача 28.08.2018, суд дійшов висновку, що грошові кошти мали бути повернуті до 04.09.2018 включно.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведених вище обставин, суд здійснив власний розрахунок суми трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 01.10.2018 по 19.08.2021 та дійшов висновку, що до стягнення з відповідача підлягає три проценти річних у розмірі 43 273,97 грн та 104 501,15 грн інфляційних втрат.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приписами частини 1 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ ЕНЕРДЖІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ОЛІМПІКС" про стягнення 647 775,12 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ОЛІМПІКС" (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ БАНКОВА, будинок 2; ідентифікаційний код 39288133) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ ЕНЕРДЖІ" (04114, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДУБРОВИЦЬКА, будинок 28; ідентифікаційний код 39844689) 500 000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) помилково перерахованих грошових коштів, 43 273,97 грн (сорок три тисячі двісті сімдесят три гривні 97 копійок) три проценти річних, 104 501,15 грн (сто чотири тисячі п`ятсот одну гривню 15 копійок) та 9 716,63 грн (дев`ять тисяч сімсот шістнадцять гривень 63 копійки) судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ