ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Справа№ 910/15649/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Акініта Юкрейн» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 про відмову у забезпеченні позову за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Акініта Юкрейн»

у справі № 910/15649/21 (суддя: Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акініта Юкрейн»

до 1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Торгово-офісний центр «Мега-Сіті» (Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Торгово-офісний центр «ХШ МЕГА 19»)

2. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коби Наталії Володимирівни

про визнання недійним рішення загальних зборів та статуту, скасування реєстраційної дії

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Акініта Юкрейн» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Торгово-офісний центр «Мега-Сіті» та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коби Наталії Володимирівни про визнання недійним рішення загальних зборів та статуту, скасування реєстраційної дії.

До Господарського суду міста Києва представником ТОВ «Акініта Юкрейн» подано заяву про забезпечення позову у справі № 910/15649/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 у справі № 910/15649/21 у задоволенні заяви ТОВ «Акініта Юкрейн» про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ «Акініта Юкрейн» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 у справі № 910/15649/21 та прийняти нове рішення, яким заяву ТОВ «Акініта Юкрейн» про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала, прийнята місцевим господарським судом, є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права. Так, апелянт зазначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову та постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не взяв до уваги наведені заявником доводи настання обставин, які унеможливлять ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду та надав докази на їх підтвердження. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції, формально підійшовши до розгляду заяви про забезпечення позову, не з`ясував обставин, що мають значення для справи та на які посилався позивач у відповідній заяві. Позивач також вважає, що вирішуючи питання щодо забезпечення позову у даній справі, суд невірно оцінив фактичні обставини справи та допустив неправильне застосування положень ст. 136 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2021, апеляційна скарга у справі № 910/15649/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Акініта Юкрейн» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 у справі № 910/15649/21 та призначено до розгляду на 01.12.2021.

Відповідачі не скористались своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку.

11.11.2021 від позивача надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якому сторона просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 30 905,00 грн (в т.ч. витрати зі сплати судового збору та оплату професійної правничої допомоги).

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Владимиренко С.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О (головуючий), Гаврилюк О.М., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 справу прийнято до провадження визначеним складом суду.

01.12.2021 ОСОБА_1 подано клопотання про залучення його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1.

В судовому засіданні 01.12.2021 оголошено перерву до 20.12.2021.

17.12.2021 від позивача надійшли клопотання про долучення доказів до матеріалів справи; заперечення щодо задоволення клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1; клопотання про зміну найменування відповідача-1.

В судове засідання 20.12.2021 представники відповідачів не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Колегія суддів, розглянувши заявлене клопотання про долучення третьої особи, заслухавши доводи особи, яка його заявила, а також заперечення позивача, протокольною ухвалою відмовила в його задоволенні, оскільки долученими до матеріалів клопотання доказами не підтверджено обставини перебування у власності заявника нерухомого майна за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 19, а відтак не доведено того, що оскаржувана ухвала може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1

Відносно поданого позивачем клопотання про залучення нових доказів, колегія суддів відмовляє у його задоволенні, оскільки вони можуть бути доказами у зв`язку із зверненням заявника із новою заявою про забезпечення позову, так як відповідні обставини не існували на час звернення позивача з даною заявою, за результатами якої постановлено у цій справі оскаржувану ухвалу.

Щодо клопотання позивача про зміну найменування відповідача-1, колегія суддів, з урахуванням наданих стороною доказів, а також з огляду на те, що зміна найменування сторони не передбачає необхідність застосування процесуальної процедури в порядку ст. 52 ГПК України, вважає за необхідне врахувати відповідну інформацію та в подальшому зазначати назву відповідача-1 - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХШ МЕГА 19».

Представник позивача в судовому засіданні 20.12.2021 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову в забезпеченні позову, суд першої інстанції виходи з того, що обраний заявником захід забезпечення позову шляхом заборони співвласникам ОСББ «Торгово-офісний центр «Мега-Сіті» (ОСББ «ХШ МЕГА 19») приймати будь-які рішення щодо зміни складу правління, щодо зміни складу ревізійної комісії та про внесення змін до Статуту ОСББ «Торгово-офісний центр «Мега-Сіті» (ОСББ «ХШ МЕГА 19») є безпосереднім втручанням у діяльність ОСББ «Торгово-офісний центр «Мега-Сіті» (ОСББ «ХШ МЕГА 19») та перешкоджанням реалізації прав останнього та його учасників, що є недопустимим.

Крім того, місцевим господарським судом зауважено, що у заяві про вжиття заходів щодо забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не долучено належних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до прийняття рішення у даній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені.

Колегія суддів, за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, погоджується з вищевикладеними висновками суду, з огляду на таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 ГПК України викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Виходячи з положень ст. ст. 136, 137 ГПК України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Водночас, оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що спір між співвласником багатоквартирного будинку та ОСББ з приводу визнання недійсним рішень загальних зборів об`єднання є найбільш наближеним до корпоративного спору, оскільки є таким, що пов`язаний з діяльністю юридичної особи.

Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; 2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; 3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; 4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору (ч. 5 ст. 137 ГПК України).

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (ч. 10 ст. 137 ГПК України).

Отже, при вирішенні питання про забезпечення немайнового позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги та їх співмірності;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом обраного позивачем способу забезпечення позову;

- заборони забезпечення позову таким способом, який суперечить ч. 5 ст. 137 ГПК України та порушуе права інших акціонерів (учасників) господарського товариства.

Матеріалами оскарження у даній справі підтверджується, що позивач просив забезпечити позов шляхом:

- заборонити державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим та посадовим особам вчинення будь-яких реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (крім скасування реєстраційної дії від 18.08.2021 № 009025709 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу») щодо ОСББ «Торгово-офісний центр «Мега-Сіті» (ОСББ «ХШ МЕГА 19»), зокрема, щодо зміни керівника та/або відомостей про керівника та/або відомостей про керівника, зміни найменування (повного та/або скороченого), зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, зміни до установчих документів, до набрання рішенням суду законної сили;

- заборонити загальним зборам співвласників ОСББ «Торгово-офісний центр «Мега-Сіті» (ОСББ «ХШ МЕГА 19») приймати будь-які рішення щодо зміни складу правління, щодо зміни складу ревізійної комісії та про внесення змін до Статуту ОСББ «Торгово-офісний центр «Мега-Сіті» (ОСББ «ХШ МЕГА 19»), до набрання рішенням суду законної сили.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що позивачу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стало відомо, що внесено зміни до відомостей в реєстр відносно ОСББ «Торгово-офісний центр «Мега-Сіті» (ОСББ «ХШ МЕГА 19»), яким змінено склад правління ОСББ, змінено його голову, найменування юридичної особи та зареєстровано Статут ОСББ в новій редакції. Однак вказані рішення загальних зборів та проведена на їх підставі державна реєстрація відповідних змін є протиправними, оскільки позивача не було повідомлено про скликання і проведення загальних зборів, що позбавило можливості останнього взяти участь в заборах та голосувати по питанням порядку денного; директор ТОВ «Акініта Юкрейн» не підписував листка опитування, що був доданий до протоколу № 19/06/21 від 19.06.2021; новий голова правління ОСОБА_1 не може бути головою правління та членом, оскільки не є співвласником багатоквартирного будинку.

Внаслідок таких дій, як зазначає заявник, порушено його права на участь в управлінні ОСББ як у формі участі в загальних зборах співвласників, так і у складі правління.

Згідно вказаного рішення загальних зборів від 19.06.2021 повністю оновлено склад правління: замість його попередніх членів (в т.ч. і ТОВ «Акініта Юкрейн») сформовано нове правління. Фактично відповідні особи в протиправний спосіб, всупереч встановленому законом та чинному на дату проведення зборів Статуту ОСББ порядку, позбавили повноважень законно обраний склад правління, тим самим захопивши контроль над ОСББ.

Заявник також зазначає, що маючи формальні права діяти від імені ОСББ та розпоряджатися коштами на банківських рахунках без отримання у передбачений законом спосіб таких повноважень від більшості співвласників будинку ОСОБА_1 , як новий голова правління, може вільно на власний розсуд розпоряджатися коштами юридичної особи, має право приймати рішення та укладати правочини щодо розпорядження спільним майном співвласників.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що після подання ним позову до суду, деякі співвласники будинку отримали повідомлення про скликання та проведення загальних зборів ОСББ на 30.10.2021.

Проте, вищенаведені аргументи не можуть бути визнані судом як такі, що доводять наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом обраного ним способу забезпечення позову, адже гіпотетична можливість вчинення новим складом правління ОСББ дій щодо укладення правочинів, розпорядження коштами юридичними особами, тощо не може свідчити про реальність вчинення відповідних дій та, як наслідок, порушувати права позивача.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що заява про застосування заходів забезпечення позову фактично обґрунтована посиланням на незаконність прийнятого загальними зборами ОСББ рішення, що є предметом позову у цій справі, та не містить жодних обґрунтувань того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

До того ж, стороною позивача не було обґрунтовано, яким чином вжиті судом заходи можуть сприяти виконанню рішення у справі у разі задоволення позову та в чому полягатиме неможливість виконати таке рішення у разі не застосування таких заходів забезпечення позову.

Колегія суддів, серед іншого, також звертає увагу на те, що при вирішенні питання забезпечення позову слід також враховувати забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, адже заборона вчинення відповідачу дій, що випливають з повноважень, наданих загальними зборами рішення ОСББ, та яке на час вирішення відповідного питання про забезпечення позову у встановленому законом порядку не скасовано, є втручанням в діяльність такої юридичної особи та може порушувати права, інтереси інших мешканців багатоквартирного будинку.

З урахуванням наведеного, судова колегія, вважає, що місцевим господарським судом правомірно було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем належними і допустимими доказами в розумінні приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено обставин, з якими закон пов`язує застосування заходів забезпечення позову. Аргументи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків Господарського суду міста Києва.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 20.10.2021, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 136, 137, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Акініта Юкрейн» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Акініта Юкрейн» на ухвалу Господарський суд міста Києва від 20.10.2021 про відмову в забезпеченні позову у справі № 910/15649/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2021 про відмову в забезпеченні позову у справі № 910/15649/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені стороною у зв`язку з переглядом ухвали в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Акініта Юкрейн».

4. Матеріали оскарження у справі №910/15649/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді О.М. Гаврилюк

Л.П. Зубець

Повний текст постанови складено 22.12.2021