Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/95/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання Стретович Н.К.

за участю представників сторін:

- від позивача: Гончарук О.М. - довіреність №007-36-032 від 22.01.2021; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001042 від 20.03.2019

- від відповідача: Пашинський Ю.А. - довіреність від 01.03.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк" (м. Київ)

про стягнення 282400,80 грн

У засіданні суду оголошено вступну і резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Коростенський індустріальний парк" про стягнення 186974,18 грн, з яких 139986,99 грн основного боргу, 38228,61 грн пені, 8758,58 грн 3% річних, а також судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем боргу за надані у жовтні-листопаді 2020 року послуги на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498.

Ухвалою від 08.02.2021 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання (а. с. 75 у т. 1).

24.02.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позов (а. с. 78 - 87 у т. 1).

04.03.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про долучення до матеріалів справи копій судових актів у справі №906/497/20; листа НКРЕКП № 3831/16/7-20 від 02.04.2020, роз`яснення (презентація), щодо змін, внесених в Постанову НКРЕКП №2080 від 07.10.2020 (а. с. 88 - 132 у т. 1).

Ухвалою від 16.04.2021 господарський суд зупинив провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі 906/1342/20 (а. с. 175,176 у т. 1).

07.09.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки 31.08.2021 Північним апеляційним господарським судом ухвалено постанову у справі №906/1342/20, якою рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 906/1342/20 залишено без змін.

Ухвалою від 08.09.2021 господарський суд поновив провадження у справі; призначив підготовче засідання суду для розгляду справи на 01.10.2021 об 11:30.

Ухвалами від 02.11.2021 господарський суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог від 15.09.2021; постановив вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача 282400,80 грн, з яких, 139986,99 грн - за послуги, надані у жовтні - листопаді 2020 р. за Типовим договором розподілу природного газу; 47755,41 грн пені, 25129,46 грн З % річних, 69528,94 грн інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язань з оплати вартості наданих послуг за січень - листопад 2020 р., а також 4236,01 грн судового збору; залишив без розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі; відклав підготовче засідання суду (а. с. 235 - 240 у т. 1).

Ухвалою від 11.11.2021 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.11.2021 о 12:20 (а. с. 3 у т. 2).

Ухвалою від 23.11.2021 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 14.12.2021 о 15:00 (а. с. 9 у т. 2).

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у заяві про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог від 15.09.2021 (а. с. 195 - 198 у т. 1).

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 23.02.2021 (а. с. 78 - 81 у т. 1).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2498 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - договір), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829 (а. с. 11 - 23 у т. 1).

04.01.2017 позивач підписав заяву - приєднання №09420Z8B7FCP017 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), яка є додатком №2 до договору (далі - заява - приєднання), за якою позивач є оператором ГРМ, а відповідач - споживачем. До заяви-приєднання додано додаток №4 до договору "Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача", в якому зазначено, серед іншого, об`єкт (точка комерційного обліку) знаходиться у м. Коростені по вул. Шатрищанська, 69 (а. с. 24, 25 у т. 1).

За п.п. 1.1,1.2 договору він є публічним, регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи; умови договору однакові для всіх споживачів України, розроблені згідно із Законом України "Про ринок природного газу" і Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494.

Відповідно до п. 1.3 договору він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк.

За абз. 10 п. 1.4 договору (із змінами, внесеними згідно з постановою НКРЕКП №2080 від 07.10.2019) послуга з розподілу природного газу - це послуга оператора ГРМ, яка надається споживачу і включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи та розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

Згідно з п. п. 2.1, 2.2, 2.3 договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач - прийняти цю послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки і порядку, визначені договором; обов`язковою умовою надання споживачу зазначеної послуги є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ; при вирішенні питань, що не обумовлені договором, сторони зобов`язані керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем.

За п. 5.2 договору визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві - приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та договором.

Згідно з п. 6.1 договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до абз. 3 п. 6.3 (яким доповнено розділ VІ згідно з постановою НКРЕКП №2080 від 07.10.2019) місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Відповідно до п. 6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти; остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно з п. 12.2 договору якщо в установленому порядку регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності. У разі незгоди споживача зі змінами він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього договору зміни. Нерозірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживача з внесеними до цього договору змінами.

За п. 12.5 договору у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це оператора ГРМ не пізніше ніж 21 день до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за цим договором. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем оператора ГРМ про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за цим договором, виходячи з його умов.

В матеріалах справи є заява відповідача (а. с. 54 у т.1) щодо присутності фахівців позивача для закриття та опломбування вхідної засувки подачі газу в газопровід відповідача в зв`язку з проведенням ремонту технологічного обладнання.

01.02.2019 припинено подачу природного газу на об`єкт відповідача шляхом опломбування вхідного крану, про що свідчить акт пломбування вхідної засувної арматури, складений фахівцями позивача (а. с. 34 у т. 1).

З врахуванням того, що у строк, визначений ч. 7 п. 2 гл. 6 розд. 6 Кодексу газорозподільних систем відповідачем не надано уточнену заявку щодо величини річної замовленої потужності на період з 01.10.2019 по 30.09.2020, визначення величини річної замовленої потужності здійснювалось позивачем на підставі даних фактичного обсягу споживання об`єктом відповідача природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року.

За актами приймання-передачі природного газу, які складались з 01.10.2018 р. по вересень 2019 р. включно, відповідач фактично спожив природний газ в об`ємі 707005,00 метрів кубічних, що згідно з п. 2 гл. 6 розд. 6 Кодексу газорозподільних систем визнається річною замовленою потужністю об`єкта споживача.

Позивач направив відповідачу лист від 11.01.2021, вих. №100-Сл-149-0121 з рахунком на оплату №60026116 від 11.11.2020 та актами наданих послуг: № ЖТП80022289 від 30.10.2020 на суму 69993,49 грн і №ЖТП80024233 від 30.11.2020 на суму 69993,50 грн (а.с. 30 - 32 у т. 1).

Ухвалою від 02.11.2021 господарський суд прийняв до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог від 15.09.2021 (а. с. 195 у т. 1), постановив вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача 282400,80 грн, з яких 139986,99 грн основного боргу за жовтень-листопад 2020 року, 47755,41 грн пені, 25129,46 грн 3% річних та 69528,94 грн. інфляційних втрат (а. с. 235, 236 у т. 1).

Як вбачається з відзиву на позов від 23.02.2021 (а. с. 78 - 81 у т.1), відповідач заперечив проти позову, посилаючись на те, зокрема, що ні Законом України "Про ринок природного газу", ні Кодексом газорозподільних систем, ні договором не встановлено, що послуги з розподілу природного газу полягають у підтриманні замовленої потужності та забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи; вважає, що позивач не довів фактичне надання послуг відповідачу з розподілу газу, оскільки відповідач не замовляв та не споживав природний газ у 2020 році; просить у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його необгрунтованістю.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

За ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

04.01.2017 між сторонами укладено договір розподілу природного газу для споживача, що не є побутовим, шляхом підписання заяви-приєднання №09420Z8B7FCP017, який за своєю правовою природою є договором надання послуг з розподілу природного газу.

Згідно із ч. ч. 2, 6 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору, які суперечать ч. 2 цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

За cт. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Тобто, договір розподілу природного газу є договором приєднання, за яким його умови визначені заздалегідь однією із сторін, а тому такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другою стороною до нього в цілому, що означає, що друга сторона не може змінювати умови запропонованого договору, а може лише прийняти їх в запропонованому вигляді.

На виконання Закону України "Про ринок природного газу", НКРЕКП постановою від 07.10.2019 № 2080 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП" внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем (постанова НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 із змінами і доповненнями), Типового договору розподілу природного газу (Постанова НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 із змінами), Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу (Постанова НКРЕКП № 236 від 25.02.2016 із змінами). Зазначеними змінами для споживачів з 01.01.2020 запроваджено новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, змінено принципи визначення обсягів газу, що беруться за основу.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу; споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини; постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, визначаються взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

За п. 4 гл.1 розділу І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі, побутовим) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Відповідно до положень п. 1 гл. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Згідно із п. 2 гл. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається оператором ГРМ за абз. 1 цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року.

У випадку якщо річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування Оператором ГРМ вартості перевищення замовленої потужності не здійснюється.

3. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 139986,99 грн боргу за надані послуги за період з жовтня-листопада 2020 року.

Судом встановлено, що на період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01.10.2018 до 30.09.2019.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у справі № 906/497/20 (а. с. 103 - 115 у т. 1) встановлено, що враховуючи, що у строк визначений ч. 4 п. 2 гл. 6 розд. 6 Кодексу ГРМ, ТОВ "Коростенський індустріальний парк" не надало заяви про величину річної замовленої потужності у строк до 01.11.2019, визначення величини річної потужності правомірно здійснювалось позивачем на підставі даних фактичного обсягу споживання об`єктом відповідача природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3020 від 24.12.2019, для АТ "Житомиргаз" визначено тариф на послуги розподілу природного газу на період з 01.01.2020 до 30.06.2020 (включно) у розмірі 0,89 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), а з 01.07.2020 - у розмірі 1,09 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1158 від 24.06.2020 внесено зміни до постанови №3020 від 24.12.2019 та встановлено, що з 01.07.2020 тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 0,99 грн за 1 м-3 на місяць (без урахування ПДВ).

За період з жовтня по листопад 2020 року, позивач забезпечив підтримання річної замовленої потужності на об`єкті відповідача та його доступ до газорозподільної системи та за його розрахунком 1/12 річної замовленої потужності об`єкту відповідача становить 58917,08 метрів кубічних.

На підставі п. 6.3 договору та відповідно до встановленого для позивача тарифу, за об`єктом відповідача з липня 2020 року визначено вартість послуг за договором у розмірі 69993,50 грн. за місяць з врахуванням ПДВ, що підтверджується відповідним розрахунком (а. с. 26 у т.1).

Позивач направив відповідачу лист від 11.01.2021, вих. № 100-Сл-149-0121 з рахунком на оплату №60026116 від 11.11.2020 (а. с. 30 у т. 1) та актами наданих послуг: № ЖТП80022289 від 30.10.2020 на суму 69993,49 грн. (а. с. 31 у т. 1); №ЖТП80024233 від 30.11.2020 на суму 69993,50 грн. (а. с. 32 у т. 1).

Відповідно до актів наданих послуг з розподілу природного газу (потужність) за період з 01.10.2018 по 30.09.2019 (газовий рік, що передував розрахунковому календарному року) відповідачем фактично спожито природного газу в об`ємі 707005 метрів кубічних, що згідно п.2 гл.6 розд. 6 Кодексу ГРМ визнається річною замовленою потужністю об`єкта споживача.

Таким чином, 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача становить 58917,08 м. куб., тариф 1 тис.м.куб. складає 0,89 грн (з 01.01.2020 до 30.06.2020).

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем наданих послуг.

За наведеного позовні вимоги про стягнення з відповідача 139986,99 грн боргу за надані послуги за період з жовтня по листопад 2020 на підставі типового договору є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

4. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 47755,41 грн. пені.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ч. 1 ст. 546 ЦК України також зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; зокрема, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно із ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за невиконання грошового зобов`язання" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За п. 8.2. договору сторонами погоджено, зокрема, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

Як вбачається з розрахунку пені, викладеному у позовній заяві (а. с. 1-7 у т. 1), позивач заявив до стягнення 38228,61 грн пені за період з 10.02.2020 до 24.01.2021; у заяві про збільшення позовних вимог (а. с.195-198 у т.1) - у сумі 9526,80 грн за період з 25.01.2021 до 10.06.2021, а всього на загальну суму 47755,41 грн.

Судом перевірено розрахунок пені та встановлено його обгрунтованість, тому заявлена сума пені у розмірі 47755,41 грн підлягає задоволенню.

5. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 3% річних у сумі 25129,46 грн та інфляційних втрат у сумі 69528,94 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається з розрахунку 3% річних, викладеному у позовній заяві (а. с. 1 - 7 у т. 1), позивач заявив до стягнення 3% річних у сумі 8758,58 грн за період з 10.02.2020 до 24.01.2021; у заяві про збільшення позовних вимог (а. с. 195 - 198 у т. 1) - у сумі 16370,88 грн за період з 11.08.2020 до 08.09.2021, а всього на загальну суму 25129,46грн.

Як вбачається з розрахунку інфляційних втрат, викладеному у заяві про збільшення позовних вимог (а. с. 195-198 у т.1) позивач заявив до стягнення інфляційних втрат з березня 2020 р. до 08.09.2021 на загальну суму 69528,94 грн.

Судом перевірено розрахунки 3% річних та інфляційних втрат та встановлено їх обгрунтованість, тому заявлені суми 3% річних та інфляційних втрат у розмірах, відповідно, 25129,46 грн та 69528,94 грн підлягають задоволенню.

6. Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов (а.с. 78-81 у т.1).

6.1. Відповідач зазначив, що як непобутовий споживач зобов`язаний оплачувати послуги з переміщення (фізичної доставки споживачу) придбаного ним газу, а не річну замовлену потужність як це стверджує позивач.

За умовами п. 8 гл.6 р. VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що припинення або обмеження розподілу споживання природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору.

Із матеріалів справи встановлено, що на підставі заяви відповідача (а. с. 54 у т. 1) подача природного газу до діючого обладнання відповідача була припинена, про що складено акт пломбування вхідної засувної арматури від 01.02.2019 (а. с. 34 у т.1).

Однак, п. 8 гл. 6 р. VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що припинення споживання природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу. Зазначений пункт не ставить у залежність фактичне постачання газу споживачу з оплатою послуг розподілу газу, тому відповідач міг не здійснювати таку оплати лише у випадку розірвання договору розподілу природного газу. Однак матеріали справи не містять доказів щодо розірвання договору розподілу природного газу, укладеного сторонами.

Беручи до уваги, що з 01.02.2019 припинено розподіл природного газу, відсутні докази розірвання договору розподілу природного газу, позивач правомірно нараховував відповідачу вартість наданих послуг з розподілу природного газу.

6.2. Щодо тверджень відповідача, що позивач не довів фактичне надання послуг з розподілу газу, так як відповідач не замовляв і не споживав природний газ у 2020 р.

За п. 6-8, 17, 19, 29-30, 34-35 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам. Газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу. Доступ - право користування потужністю об`єкта газової інфраструктури в обсязі та на умовах, встановлених у договорі про надання послуг транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу або послуг установки LNG. Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь замовників. Потужність - максимально допустиме перетікання обсягу природного газу, виражене в одиницях енергії до одиниці часу, що надається замовнику за договором про надання послуг транспортування, розподілу, зберігання природного газу або установки LNG. Приєднання - сукупність заходів, спрямованих на створення технічної можливості для надання послуг транспортування чи розподілу природного газу, які здійснюються у зв`язку з підключенням об`єкта будівництва чи існуючого об`єкта замовника до газотранспортної або газорозподільної системи.

Згідно із п. 4 гл.1 р. I Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

В п. п. 1 - 3 гл.1 р. I Кодексу газорозподільних систем вказано, що оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, яка видається Регулятором. Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу. Основними функціями Оператора ГРМ є:

1) забезпечення розподілу (переміщення) природного газу від місць його надходження в ГРМ з ГТС та з інших джерел (від ГДП та ВБГ, підключених до ГРМ, та від суміжних ГРМ) до споживачів природного газу з урахуванням його якісних і фізико-хімічних характеристик та потреб цих споживачів;

2) забезпечення оперативно-диспетчерського управління ГРМ та планово-профілактичних і аварійно-відновлювальних робіт на об`єктах ГРМ з урахуванням вимог охорони праці та техніки безпеки;

3) забезпечення максимальної економічності, оптимальних режимів та надійності роботи ГРМ, розробка оптимальних технологічних режимів роботи ГРМ для безперебійного та безаварійного газопостачання споживачів;

4) забезпечення організації та реєстрації взаємовідносин (адміністрування) суб`єктів ринку природного газу, які підключені до/через ГРМ та співпрацюють з ним, при забезпеченні розподілу (передачі) природного газу ГРМ;

5) виконання договірних зобов`язань при розподілі природного газу ГРМ;

6) своєчасне інформування суб`єктів ринку природного газу про відхилення технологічних режимів роботи ГРМ, що можуть вплинути на режим газоспоживання (обмеження обсягів тощо), та вжиття заходів щодо їх ліквідації;

7) забезпечення контролю якості фізико-хімічних характеристик та показників природного газу, який передається до/з ГРМ;

8) забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі, приладового, в ГРМ;

9) забезпечення приєднання об`єктів замовників до ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності або користуванні (у тому числі в експлуатації) оператора ГРМ, за їх зверненням та за умови дотримання вимог цього Кодексу;

10) забезпечення балансування між об`ємами і обсягами передачі природного газу до ГРМ (від ГТС, ГДП, ВБГ, інших ГРМ) та об`ємами і обсягами передачі природного газу з ГРМ (споживачам, для транзиту в інші ГРМ);

11) формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу по об`єктах суб`єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території оператора ГРМ та/або які замовили розподіл природного газу ГРМ у відповідному періоді;

12) співпраця з операторами суміжних систем з метою надійного та ефективного функціонування ГРМ;

13) дослідження потреб споживачів (замовників), у тому числі різних галузей економіки, в природному газі для здійснення підготовки планів розвитку та розбудови ГРМ.

За п. 1-3 гл. 3 р. I Кодексу газорозподільних систем доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходяться у власності чи користуванні (у т.ч., в експлуатації) оператора ГРМ, здійснюється на принципах: забезпечення рівних прав доступу, у т.ч., приєднання до ГРМ відповідно до Кодексу; забезпечення оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах; забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розд. V, VI Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги.

Оператор ГРМ зобов`язаний розміщувати на своєму веб-сайті інформацію про технічні та комерційні умови доступу (приєднання) до об`єктів газорозподільної системи, що на законних підставах перебувають в його власності чи користуванні (у тому числі експлуатації), а також методологію встановлення плати за приєднання до газорозподільної системи, затверджену Регулятором.

Оператор ГРМ не має права відмовити замовнику в доступі (приєднанні) до об`єктів газорозподільної системи, що на законних підставах перебувають в його власності чи користуванні (у тому числі експлуатації), за виключенням випадків, передбачених розділами V та VI цього Кодексу.

Для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Власники об`єктів будівництва або існуючих об`єктів, які фізично не підключені до ГРМ, для набуття права на цілодобовий доступ до ГРМ та розподіл (переміщення) природного газу ГРМ повинні здійснити заходи щодо підключення (приєднання) власних об`єктів до ГРМ у порядку, визначеному в розділі V цього Кодексу.

Споживачі та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному розд. VI цього Кодексу.

Таким чином, оператор газорозподільної системи, яким є позивач, забезпечує не лише фізичне транспортування газу до відповідача, а і комплекс інших дій, котрі полягають в забезпеченні споживача (відповідача) доступом до газорозподільної системи, належної потужності системи на підставі укладеного договору.

Враховуючи укладений між сторонами договір, позивач вправі нараховувати грошові кошти в порядку та розмірі, визначеному законодавством як оплату вартості послуг за договором розподілу природного газу, якщо такий договір не розірвано.

7. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Відповідачем не надано суду доказів сплати заявленої суми боргу.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та нормами чинного законодавства.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню на суму 282400,80 грн, з яких 139986,99 грн основного боргу, 47755,41 грн пені, 25129,46 грн. 3 % річних, 69528,94 грн інфляційних втрат.

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 2804,61 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 31 від 28.01.2021 (а. с. 53 у т. 1).

При подачі заяви про збільшення позовних вимог, позивач сплатив 1431,40 грн судового збору за платіжним дорученням №236 від 14.09.2021 (а. с. 195 -199 у т. 1).

Тобто позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 4236,01 грн, витрати по сплаті якого у зв`язку з задоволенням позову слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський індустріальний парк" (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38; ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (10002, м. Житомир, вул. Фещенка - Чопівського, 35; 1):

- 139986,99 грн основного боргу;

- 47755,41 грн пені;

- 25129,46 грн З % річних;

- 69528,94 грн інфляційних втрат;

- 4236,01 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.12.21

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на електронну адресу:

3 - відповідачу на електронну адресу: