ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" грудня 2021 р. Справа № 924/1105/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 , м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька області

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

встановив:

Фізична особа, ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою (від 08.11.2021р.) про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 15.11.2021 заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху, встановлено заявнику строк до 26.11.2021р., але не пізніше десять днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків, а саме, надати:

- належний конкретизований список кредиторів із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені);

- первинні документи (усі договори, квитанції, банківські виписки тощо), що підтверджують суми грошових зобов`язань (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань (банківські виписки, довідки із фінансових установ із зазначенням останнього здійсненого боржником платежу, претензії відповідних осіб тощо);

- актуальну на момент звернення до суду із заявою інформацію (довідки) про наявність на рахунках боржника грошових коштів із зазначенням їх сум;

- заповнену належним чином декларацію про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, або докази на підтвердження наявності підстав для зазначення "Член сім`ї не надав інформацію";

- проект плану реструктуризації боргів, який би містив зокрема, пропозиції щодо реструктуризації боргів, заходи спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів, інформацію черговості задоволення вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та дати та іншу інформацію, яка визначена у ст. 124 КУзПБ;

- докази здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у встановленому законодавством порядку та розмірі;

- письмові пояснення щодо включення до списку кредиторів ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", ТОВ "ІНСТАФІНАНС", АТ КБ "ПРИВАТБАНК", поточна заборгованість перед якими складає 0,00 грн.

15.12.2021р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, сформована в системі "Електронний суд" 14.12.2021р.

Кодекс України з процедур банкрутства визначає обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Дослідивши подану заяву про усунення недоліків, суд дійшов висновку, що заявником не надано доказів щодо усунення усіх недоліків, зазначених в ухвалі суду від 15.11.2021.

Зокрема, ОСОБА_1 не виконано вимоги ухвали суду від 15.11.2021 щодо надання належного конкретизованого списку кредиторів із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені).

У поданому конкретизованому списку кредиторів заявником зазначено розміри штрафу за окремими договорами, зокрема: за договором №4402657 від 01.07.2021р., укладеним з ТОВ „АВЕНТУС УКРАЇНА", за договором №909956 від 25.07.2021р., укладеним з ТОВ „МІСТЕР КЕШ", за договором №3323712 від 06.07.2021р., укладеним з ТОВ „СС ЛОУН". При цьому, в матеріалах заяви відсутні докази нарахування штрафу у розмірах, зазначених заявником. За іншими договорами не визначено суми неустойки (пені, штрафу). А вказані у списку кредиторів умови договорів про порядок нарахування пені та штрафу не є сумами неустойки, штрафів, окреме зазначення яких передбачене п. 3 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

Заявником не надано первинних документів (усіх договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують суми грошових зобов`язань (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором

Судом не приймається до уваги посилання заявника на те, що кредитори позбавили його можливості додати до суду належні докази у вигляді кредитних договорів, оскільки ОСОБА_1 , як сторона договорів не позбавлений був права звернутися до відповідних фінансових установ з метою отримання відповідних документів, які стосуються його прав та обов`язків, про що було зазначено в ухвалі суду від 15.11.2021р. Чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про інформацію" врегульовано відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.

Також заявником не надано докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань (банківські виписки, довідки із фінансових установ із зазначенням останнього здійсненого боржником платежу, претензії відповідних осіб тощо).

В ухвалі 15.11.2021р. про залишення без руху заяви ОСОБА_1 від 08.11.2021р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд звертав увагу, що надана заявником роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій від 23.09.2021р. не може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором.

У постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі №915/36/20 висловлено позицію, за якою на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржником повинні бути надані документи (первинні документи, договори, бухгалтерський баланс, аудиторський висновок, судові рішення тощо), які підтверджують наявність ознак неплатоспроможності або її загрози, інакше таке банкрутство має ознаки фіктивного, тобто ініційованого з метою невиконання зобов`язань.

Таким чином, за відсутності усіх первинних документів у суду відсутня можливість встановити наявність ознак неплатоспроможності заявника або загрози такої неплатоспроможності. Відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості позбавляє суд можливості надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Заявником не усунуто недоліки в частині надання актуальної, на момент звернення до суду із заявою від 08.11.2021р., інформації (довідки) про наявність на рахунках боржника грошових коштів із зазначенням їх сум, як передбачено п. 8 ч. 3 ст. 116 КУзПБ. Так, надання заявником довідки АТ „Універсал Банк" від 28.09.2021р. про наявність рахунку, довідки АТ КБ "Приватбанк" від 28.09.2021р. про залишок коштів на рахунку, виписки АТ „Альфа-Банк" від 27.09.2021р. по рахунках не підтверджує наявності у заявника виключно цих рахунків, беручи до уваги повідомлення заявника про укладення кредитних договорів, по яких існує заборгованість, з 12 фінансовими установами (згідно списку кредиторів), та суми грошових коштів на таких рахунках.

Також недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявника в порушення п. 11 ч. 3, ч. 5 ст. 116 КУзПБ не усунуто і в частині надання належним чином оформлених декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, доказів на підтвердження наявності підстав для зазначення у декларації про ненадання інформації членами сім`ї. Зокрема, посилаючись на примітку 9 наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 зі змінами щодо можливості зазначення у відповідному рядку декларації "Член сім`ї не наддав інформацію", заявником жодним чином не обґрунтовано неможливості отримання такої інформації з офіційних джерел, зокрема, державних реєстрів.

В ухвалі від 15.11.2021р. судом зверталася увага на те, що у деклараціях надано інформацію про наявність у батька заявника - ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) земельної ділянки за адресою: Черкаська область, Жашківський райн, с/р рада Кривчунська, яка перебуває в оренді у приватного сільськогосподарського підприємства „Глорія". Однак у поданій до заяви Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру №281103961 від 25.10.2021р. (за цим же РНОКПП - НОМЕР_1 , який присвоєно ОСОБА_2 ) власником земельної ділянки площею 2,8724 га за адресою: Черкаська область, Жашківський райн, с/р рада Кривчунська вказано ОСОБА_3 . Відтак, не зрозуміло, хто є власником земельної ділянки за адресою: Черкаська область, Жашківський райн, с/р рада Кривчунська.

Також суд зазначав про відсутність в матеріалах заяви доказів на підтвердження наявності чи відсутності рухомого майна (зокрема, з офіційних джерел) у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Однак інформації з офіційних джерел (державних реєстрів) щодо рухомого майна членів сім`ї заявником не наданою.

Заявником не подано на виконання вимог ухвали суду від 15.11.2021 доказів авансування на депозитний рахунок Господарського суду Хмельницької області винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у встановленому законодавством порядку та розмірі (35685,00 грн.) відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

Суд звертає увагу заявника на однозначне врегулювання Кодексом України з процедур банкрутства питання про обов`язок боржника-фізичної особи здійснити авансування винагороди арбітражного керуючого в момент звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

З приводу договору заявника з ОСОБА_5 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 23.09.2021, суд зазначає, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особи із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Закон містить імперативну однозначну вказівку на те, що цей доказ додається до заяви, і не містить будь-яких альтернативних варіантів поведінки заявника чи будь-яких пільг. Відповідно до ст. 19 Конституції України суд має діяти "лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

Правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20, на яку посилається заявник, допускає можливість мирного врегулювання між боржником та арбітражним керуючим питання авансування грошової винагороди, однак ставить таку можливість у залежність від наявності у боржника майна, яке буде реалізовано у перспективі (відстрочка платежу) у справі про неплатоспроможність. Крім того, Верховний Суд зазначає, що місцевий суд приймає рішення про надання такої можливості за результатами дослідження усієї сукупності наданих доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Твердження заявника щодо можливості здійснювати плату арбітражному керуючому відповідно до укладеного договору шляхом жорсткої економії є лише припущенням та не узгоджується з даними (інформацією), що міститься у поданому плані реструктуризації боргів, згідно якого витрати боржника перевищують його доходи на 64,42 грн.

Умовою відкриття провадження закон визначає подання одного доказу авансування грошової винагороди, а не будь-яких інших доказів її неавансування. Тому "згода" арбітражного керуючого навіть безкоштовно виконувати свої обов`язки не визначена законом як підстава заміни обов`язку надати доказ авансування грошової винагороди.

Крім того, після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність арбітражний керуючий добровільно, примусово чи з незалежних від нього причин може вийти зі справи, однак цей факт не стає підставою для її закриття. Із усуненням арбітражного керуючого, з яким боржником укладено договір, у суду виникає обов`язок призначити іншого арбітражного керуючого і забезпечити його грошову винагороду. Цей обов`язок суду законом не ставиться в залежність від можливості укладення боржником нової угоди з новопризначеним арбітражним керуючим. Отже, суд не може допустити таку можливість, а відкриття провадження без передбаченого законом доказу є порушенням закону.

Тобто існує потенційна можливість зміни арбітражного керуючого під час провадження у справі про неплатоспроможність та, як наслідок, виникнення в такому разі проблем з фінансуванням його діяльності у порядку, передбаченому КУзПБ.

У будь-якому випадку, право на грошову винагороду арбітражний керуючий має відповідно до закону, це право не припиняється у зв`язку з домовленістю з боржником до відкриття провадження у справі, тому несплата боржником коштів авансування грошової винагороди автоматично лягає тягарем на кредиторів, які власне і так зазнали втрат у зв`язку з неплатоспроможністю боржника.

Законом не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією зі сторони держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

Заявник у заяві про усунення недоліків просить врахувати судову практику, зокрема, Чернігівського, Рівненського, Харківського, Кіровоградського, Черкаського, Вінницького, Сумського, Житомирського, Київського, Донецького господарських судів, у яких були відкриті провадження у справі про неплатоспроможності фізичної особи, при цьому умови оплати праці та докази авансування винагороди арбітражному керуючому у даних справах були надані шляхом укладання договору про розстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого.

Однак суд зазначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 236 ГПК України).

Заявником не виконано вимоги ухвали суду від 15.11.2021 щодо надання відповідно до ч. 4 ст. 116 ГПК України пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів), в тому числі щодо заходів, спрямованих на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів, інформацію черговості задоволення вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та іншу інформацію, яка визначена у ст. 124 КУзПБ.

Доданий до заяви документ "План реструктуризації боргів" не містить будь-яких пропозицій щодо реструктуризації боргів, а саме: про відстрочення або розстрочення сплати боргу, накопиченого боржником, а також його часткове списання на умовах, які є прийнятними для кредиторів, в той час як містить умови про його безумовне прощення. Як зазначає заявник з посиланням на КУзПБ, у випадку, якщо витрати фізичної особи значно перевищують її доходи, можливе застосування списання усіх боргів боржника. Натомість, суд звертає увагу на відсутність такої необхідної умови для застосування повного списання боргів як значне перевищення витрат боржника над його доходами, оскільки згідно з зазначеними у доданому заявником "Плані реструктуризації боргів" відомостями витрати заявника перевищують його доходи на 64,42 гривень. Таким чином, доданий план реструктуризації не відповідає ст. 124 КУзПБ.

Крім того, заявник посилаючись на судову практику господарських судів першої інстанції, зазначає, що жодних вимог до плану реструктуризації боржників у випадку відкриття провадження у справі судами не ставиться, адже боржник подає саме проект плану реструктуризації боргів, що у подальшому буде змінюватись та уточнюватись.

Суд погоджується з доводами заявника, що ч. 3 ст. 124 КУзПБ визначено положення, які може містити план реструктуризації боргів боржника. Однак, у ч. 2 ст. 124 КУзПБ передбачено положення, які повинні міститися у плані реструктуризації боргів боржника. Враховуючи, що план реструктуризації боргів заявника не містить інформації, яка передбачена у ч. 2 ст. 124 КУзПБ, суд констатує відсутність усунення недоліків заяви у цій частині

Крім того, суд звертає увагу, що заява про усунення недоліків від 14.12.2021р. (як і заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи) надійшла до суду 15.12.2021р. через систему „Електронний суд".

Рішенням Вищої ради правосуддя №1845-0/15-21 від 17.07.2021р. затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення).

Відповідно до абз. 5 ч. 37 вказаного Положення, особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Відповідно до Положення, ухвалу суду від 15.11.2021р. надіслано ОСОБА_1 15.11.2021р. на зазначену ним у заяві електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч.1 ст.118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заявник повинен був усунути недоліки позовної заяви у строк до 26.11.2021р., однак у зазначений строк недоліки не усунув.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач (заявник) не усунув недоліки позовної заяви (заяви) у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи).

Частинами 1, 2 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду. Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

Отже, недотримання заявником приписів ст. 116 КУзПБ та ст. 174 ГПК України, а також не усунення вказаних судом недоліків у встановлений судом строк свідчить у даному випадку про порушення процесуальної дисципліни, яка встановлена національним процесуальним законодавством та тягне за собою застосування наслідків, встановлених статтею 38 КУзПБ та 174 ГПК України - повернення заяви та доданих до неї документів заявнику.

Враховуючи викладене, оскільки не усунення заявником недоліків заяви позбавляє суд можливості прийти до висновку щодо наявності або відсутності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про повернення заяви останнього.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 08.11.2021р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з доданими документами повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 17.12.2021 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя О.Є. Танасюк

Виготовлено 2 примірники:

1 - до справи;

2 - заявнику ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1