УХВАЛА

20 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 906/1190/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 і

рішення Господарського суду Житомирської області від 11.09.2020 у справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державного підприємства "Спецагро",

про стягнення 130 139,15 грн,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс"

до 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, 2) Державного підприємства "Спецагро", 3) Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області

про визнання дій незаконними, стягнення сплачених за оренду коштів,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 (повний текст складено 14.12.2020) і рішення Господарського суду Житомирської області від 11.09.2020 у справі № 906/1190/19, подана 27.10.2021 через засоби поштового зв`язку.

Ухвалою Верховного Суду від 23.11.2021 касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 і рішення Господарського суду Житомирської області від 11.09.2020 у справі № 906/1190/19 залишено без руху на підставі частин 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із неподанням доказів сплати судового збору в установленому законом розмірі та визнанням неповажними причин пропуску строку на касаційне оскарження, надано скаржнику строк для усунення недоліків до 17.12.2021, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвалу Верховного Суду від 23.11.2021 скаржник отримав 30.11.2021, а тому останнім днем для подання заяви про усунення недоліків касаційної скарги є 10.12.2021.

01.12.2021 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях подало заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами сплати судового збору, яка надійшла до Верховного Суду 07.12.2021.

14.12.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс" надійшли доповнення до заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, які враховані Судом.

Верховний Суд установив, що скаржником сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі.

Разом з тим, розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про визнання неповажними причин пропуску строку на касаційне оскарження з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частинами 2, 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 зазначеного Кодексу.

Верховним Судом установлено, що останнім днем оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 (повний текст складено 14.12.2020), відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, є 04.01.2021.

Проте Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях подало касаційну скаргу 27.10.2021, тобто з пропуском встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на касаційне оскарження понад дев`ять місяців.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях зазначає, що у зв`язку із відсутністю коштів не могло сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі. На підтвердження цього скаржник наводить такі обставини:

- Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.12.2020 №1563-р було скорочено обсяг видатків за програмою, кошти з якої передбачені на сплату судового збору;

- кошти, призначені для сплати судового збору, були направлені на боротьбу з COVID-19;

- наказом Фонду державного майна України від 15.12.2021 № 196 затверджено паспорт бюджетної програми на 2021 рік, тому до 15.12.2021 скаржник не мав бюджетних асигнувань для сплати судового збору;

- усі наявні кошти скаржника направлялися на виконання судових рішень.

З огляду на наведене, судовий збір у повному розмірі було сплачено лише 14.09.2021.

При цьому скаржник зазначає, що його місцезнаходженням є місто Рівне, в той час як юридичний супровід та підготовку процесуальних документів у справі № 906/1190/19 здійснює Управління забезпечення реалізації повноважень у Житомирській області, яке знаходиться у місті Житомирі. З огляду на це, платіжне доручення направлялося скаржником у місто Житомир. Однак у зв`язку із відсутністю поштових марок та конвертів Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях не мало можливості здійснювати направлення поштової кореспонденції частіше одного разу в місяць.

Скаржник зазначає, що саме ці обставини зумовили те, що касаційну скаргу було подано 27.10.2021, хоча судовий збір у встановленому законом розмірі сплачено ще 14.09.2021.

З огляду на наведені обставини Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях просить Суд визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити його.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03, від 03.04.2008) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків на оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Верховний Суд зазначає, що обставини, викладені у заяві про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, щодо відсутності у бюджетної організації коштів на оплату судового збору не свідчить про наявність поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Така позиція відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19, відповідно до якого особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору. Невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Як зазначено Верховним Судом, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Однак внутрішня процедура виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів свідчать про суб`єктивний характер пропуску строку на касаційне оскарження державним органом.

Щодо звернення з касаційною скаргою 27.10.2021, тобто більше, ніж через місяць після сплати судового збору (14.09.2021) колегія суддів зазначає, що посилання скаржника на знаходження його структурних підрозділів у різних містах та відсутність коштів на надсилання поштових відправлень також не свідчить про належне вжиття скаржником заходів щодо оскарження судового рішення у найшвидші строки.

Передача документів та комунікація структурних підрозділів державного органу залежить від ефективної організації роботи, неналежне здійснення якої не може визнаватися поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження. Скаржник може на власний розсуд реалізовувати організацію внутрішньої діяльності, однак несвоєчасне звернення із касаційною скаргою внаслідок таких заходів не ґрунтується на обставинах, які є непереборними та мають об`єктивний характер.

Таким чином, розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що причини, викладені у ній, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Поновлення строку на касаційне оскарження за вказаних вище обставин не буде виправданим, оскільки пропуск такого строку безпосередньо залежав від суб`єктивної волі та поведінки скаржника.

Пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням наведеного колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 і рішення Господарського суду Житомирської області від 11.09.2020 у справі № 906/1190/19 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 і рішення Господарського суду Житомирської області від 11.09.2020 у справі № 906/1190/19.

2. Матеріали касаційної скарги, в тому числі платіжні доручення від 14.09.2021 № 396 про сплату судового збору на суму 18 691,44 грн та від 17.12.2020 № 538 про сплату судового збору на суму 3 904,18 грн, повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак