У Х В А Л А

16 грудня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/135/21 (927/1172/21)
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь" від 16.12.2021 про відвід судді Моцьора В.В. у справі

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ТРЕЙД", , вул. Князя Чорного, 4, офіс 119, м. Чернігів, 14014, e-mail:

відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь"

вул. Миру, буд. 2, село Будо-Вороб`ївська, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, 16012

відповідач-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ПЛЮС"

вул. Дегтярівська, буд. 25-А, корпус "Л", м. Київ, 04119

про визнання недійсним договору

в межах справи

за заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТ КОНТРОЛ"

вул. Молодіжна, буд. 18, с. Лучка, Липоводолинський р-н, Сумська обл., 42574)

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ТРЕЙД", , вул. Князя Чорного, 4, офіс 119, м. Чернігів, 14014, e-mail:

розпорядник майна: Косякевича С.О., а/с 5, м. Київ, 04211

кредитори: ТОВ "Хім-Агро-Сервіс" (вул. Сільгосптехніки, 1-В, м. Яготин, Київська обл., 07700, e-mail ), ТОВ "А-Б-В" (вул. Декабристів, 5 офіс 249, м. Київ, 02121), ТОВ "БФ-КОНСАЛТИНГ" (вул. Князя Чорного, 4 офіс 119, м. Чернігів, 14014)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

за участю представників учасників справи:

від позивача: не прибув,

від відповідача-1: Андрієць І.І. - адвокат,

від відповідача-2: не прибув.

У судовому засіданні 16.12.2021 відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебуває справа за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТ КОНТРОЛ" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ТРЕЙД".

Ухвалою суду від 12.11.2021 у справі №927/135/21(927/1155/21) задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ТРЕЙД" від 10.11.2021 про забезпечення позову.

16.11.2021, у встановлений строк, Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ТРЕЙД" звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" та Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ПЛЮС" про визнання недійсним договору обміну правами користування земельними ділянками від 26.10.2020 з додатками №1, №2, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ТРЕЙД", Товариством з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ПЛЮС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНЬ".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вказаний договір не відповідає вимогам чинного законодавства і не підписувався директором ТОВ "БФ-АГРО-ТРЕЙД" Пилипенком Ю.М.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства, підготовче засідання призначено на 16.12.2021.

14.12.2021, у встановлений судом строк, від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

16.12.2021 на електронну пошту суду від арбітражного керуючого Косякевича С.О. надійшло клопотання про проведення судового засідання по справі без його участі.

16.12.2021, до початку підготовчого засідання, на електронну пошту суду від ТОВ "Промінь" надійшла заява про відвід судді.

Заяву вмотивовано тим, що при винесенні ухвали від 12.11.2021 у справі №927/135/21(927/1155/21), якою задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ-АГРО-ТРЕЙД" від 10.11.2021 про забезпечення позову до пред`явлення позову, судом у складі судді Моцьора В.В. залишено поза увагою висновки Верховного Суду щодо застосування п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 16.10.2019 у справі № 911/1530/19, від 25.09.2020 у справі №925/77/20, від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20. Також заявник зазначає, що судом залишено поза увагою характер заявлених позовних вимог, не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування ч.2 ст. 136 ГПК України, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у зв`язку з чим не з`ясовано з достовірністю, які підстави забезпечення позову. За твердженнями заявника не містять обґрунтування наслідків невжиття заходів забезпечення майбутнього позову як підстави для забезпечення позову; судом не досліджено зв`язок забезпечення позову з предметом позову та не з`ясовано характер заявлених позовних вимог у цій справі (майновий та/або немайновий). Заявник вважає, що приймаючи таке рішення, суддя Моцьор В.В. не надав належної правової оцінки вищезазначеному, у немайновому спорі наклав арешт на врожай, який не є предметом позову; без відсутності доказів загрози втрати врожаю наклав арешт на невизначене майно (ділянки з посівами соняшника не відділені від посівів кукурудзи), що в своїй сукупності такі обставини викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин 1-3, 7, 11 статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Заяву про відвід судді подано заявником до початку підготовчого засідання, тобто у строк. встановлений ст.38 ГПК України.

Заява представника відповідача-1 від 16.12.2021 про відвід судді Моцьора В.В. не містить обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженість судді Моцьора В.В. З її змісту вбачається, що доводи фактично зводиться до незгоди з процесуальними діями судді, тобто, до оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України.

Однак, в силу ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява N21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (Заява N33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Крім того, суд наголошує, що суддя відправляючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Таку суддівську дискрецію або суддівський розсуд визначають як повноваження, надане особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 ГПК України, для відводу судді Моцьора В.В., а визначені підстави задля відводу зводяться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні відводу.

Керуючись ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" про відвід судді Моцьора В.В. від участі у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.12.2021.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебдресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор