ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/561/21

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Оуаді С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дану справу

за позовом фізичної особи-підприємця Мандзюк Михайла Михайловича, с Вільхівці-Лази Закарпатської області

до Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, смт.Тересва Закарпатської області

про стягнення заборгованості на суму 281548,08 грн., в т.ч. 266102,58 грн. основного боргу, 3535,91 грн. 3% річних, 11945,59 грн. інфляційних втрат

представники:

позивача Решетар В.В., адвокат;

відповідача Решетар Н.М., самопредставництво

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаними вимогами до відповідача у зв`язку з невиконанням останнім власних зобов`язань з оплати отриманої теплової енергії за договором про закупівлю №1 від 18.02.2020 та клопотав про розгляд справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 15.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи: відповідачу - відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив.

На адресу суду надійшов письмовий відзив відповідача, за змістом якого останній проти заявлених позовних вимог заперечує, стверджуючи, зокрема, що послуги у позивача не замовляв, що між сторонами з 01.01.2021 відсутні договірні відносини, а строк дії договору про закупівлю теплової енергії №1 від 18.02.2020 закінчився 31.12.2020.

Позивач відповіддю на відзив відповідача наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на матеріали справи.

Ухвалою суду від 26.11.2021 постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи та призначено судове засідання на 21 грудня 2021.

Представник позивача присутній у даному судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами, відповіддю на відзив.

Представник відповідача у ході судового розгляду справи позовні вимоги визнав частково на суму 157309,26 грн. згідно акту звірки від 12.02.2021, в іншій частині позовних вимог просить суд відмовити, як безпідставно заявлені та недоведені позивачем, також заперечує проти заявлених 3% річних та інфляційних втрат.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін у ході судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, керуючись законом, дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

При цьому суд виходив з наступного.

18.02.2020 сторонами у даній справі укладений договір № 1 на закупівлю товару (далі договір) постачання теплової енергії (код згідно Єдиного закупівельного словника ДК 021:2015:09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (централізоване постачання теплової енергії) (далі - товар). За умовами договору постачальник - позивач у справі - зобов`язався поставити замовнику -відповідачу у справі - теплову енергію для потреб опалення протягом опалювального сезону у 2020 році за адресою: смт. Тересва, вул. Народна, буд. 83, останній зобов`язався прийняти товар, вартістю однієї Гкал - 1470,18 грн. При цьому вартість та кількість фактично відпущеної теплової енергії замовнику встановлюється на підставі показань приладів обліку теплової енергії. Оплата здійснюється безготівковій формі за рахунок бюджетних коштів після пред`явлення рахунків та підписання сторонами акта приймання-передачі товару, не пізніше 5-ти банківських днів після підписання відповідного акту, інших супровідних документів, необхідних для поставки товару постачальником (п.п.1.1,1.2, 3.2, 3.3, 4.1-4.5, 5.1-5.3).

За умовами договору (п. 6.1) облік споживання теплової енергії проводиться згідно показників приладу обліку теплової енергії (теплового лічильника). Представник замовника та постачальника щомісячно з 25 по 28 число спільно знімають показники приладу обліку теплової енергії та подають постачальнику дані про фактичне споживання теплової енергії у гарячій воді/парі (теплопостачанні).

Сторони пунктом 11.1 договору визначили термін дії договору до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань. Припинення дії договору не звільняє замовника від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію у гарячій воді/парі та теплопостачанні (п.10.4) Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п.10.5).

Матеріалами справи встановлено, зокрема, актом звірки станом на 12.02.2021, який підписаний представниками сторін, що позивач на виконання умов договору у період з 01 січня по 12 лютого 2021 здійснив постачання відповідачу теплової енергії у кількості 107 Гкал вартістю 157309,26 грн, яка відповідачем не оплачена та яка становить частину суми основного боргу у даній справі визнану представником відповідача у ході судового розгляду.

Щодо позовних вимог в іншій частині основного боргу, то такі не доведені належним чином, оскільки акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №1, 2, 3 на загальну суму 266102,58 грн. за період 01.01.2021 по 12.03.2021 складені всупереч умов договору односторонньо позивачем, не підписані відповідачем, не містять показів приладів обліку теплової енергії, відповідно до яких повинна визначатися відповідно до умов договору кількість поставленої теплової енергії.

Суд, вирішуючи спір по суті, керується відповідними приписами цивільного та господарського права, які регулюють спірні правовідносини, виходячи з їх предмету та суб`єктного складу.

Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України)

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За таких фактичних обставин даної справи, оскільки відповідач не сплатив позивачеві вартість поставленої теплової енергії у строки та в порядку визначеними договором, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію на суму 157309,26 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на наведені норми цивільного та господарського законодавства, в іншій частині цих вимог належить відмовити через недоведеність факту поставки теплової енергії

Щодо позовних вимог в частині інфляційних нарахувань на суму 11945,59 грн. та річних на суму 3535,91 грн. заявлених позивачем на підставі приписів ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.02.2021 по 05.07.2021, то такі з урахуванням встановленої судом суми основного боргу (157309,26 грн.), періоду прострочення починаючи з 17.02.2021 (зі спливом 5 днів після підписання сторонами акту від 12.02.2021) по 05.07.2021, становлять відповідно суми 6214,87 грн. та 8352,46 грн., однак до задоволення належать інфляційні нарахування на суму 6214,87 грн. та річні - на суму 3535,91 грн. (остання з урахуванням суми заявленої позивачем).

Таким чином, всього до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума 167060,04 грн., в іншій частині - заявлених вимог належить відмовити за недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ст. 129 ГПК України судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору належить відшкодувати за рахунок відповідача відповідно до присудженої суми стягнення, в іншій частині судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити частково.

Стягнути із Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, (90564, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Тересва,вул. Народна, буд. 83, ) на користь фізичної особи-підприємця Мандзюк Михайла Михайловича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість на суму 167060,04 грн.(сто шістдесят сім тисяч шістдесят гривень 04 коп.), включаючи: основний борг 157 309,26 грн. , інфляційні втрати - 6214,87 грн. та 3 % річних - 3535,91 грн. , а також у відшкодування сплаченого позивачем судового збору суму 2505,77 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ять грн. 77 коп.)

2. В іншій частині позову відмовити, поклавши в цій частині на позивача судовий збір.

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ушак І.Г.