ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 грудня 2021 року Справа № 903/803/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу № 903/803/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Пацюка Іллі Васильовича, м. Луцьк

до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Волинська митниця, с. Римачі Любомльського району, Волинської області

про усунення перешкод у користуванні майном,

за участю представників:

від позивача: Місюк Р.П. - адвокат (ордер серії ВЛ №000084585 від 30.09.2021),

від відповідача: Наумчик Р.П. (діє в порядку самопредставництва),

в с т а н о в и в:

01.10.2021 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 01.10.2021 Фізичної особи-підприємця Пацюка Іллі Васильовича, в якій позивач на підставі ч.1 ст.317, ст.319, ч.1 ст.321, ст.391 Цивільного кодексу України просить зобов`язати Волинську митницю усунути перешкоди у користуванні Фізичною особою-підприємцем Пацюком І.В. своїм майном, а саме: транспортним засобом марки "Опель", реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом надання можливості виїзду останнього з міжнародного пункту попуску для автомобільного сполучення "Ягодин" митного поста "Ягодин" Волинської митниці, без товару - "олії конопляної", яка упакована в скляні пляшки по 0,2 л - 2640 шт., загальною вагою 1082 кг.

На обгрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач чинить перешкоди у користуванні його власністю - транспортним засобом марки "Опель", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який майже один рік знаходиться на митному посту «Ягодин». Позивач вважає, що відповідач не має законних підстав утримувати/затримувати транспортний засіб, що відповідач діє протиправно, не поміщаючи товар на склад митниці.

Ухвалою суду від 06.10.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.10.2021; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 25.10.2021 року.

25.10.2021 від відповідача надійшов відзив №404/73-10-11 від 21.10.2021, в якому відповідач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України просить закрити провадження у справі, посилаючись на те, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки є публічно-правовим.

В судовому засіданні 27.10.2021 представник позивача просив надати можливість ознайомитись з відзивом відповідача та подати відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 27.10.2021 підготовче засідання було відкладено на 11.11.2021; запропоновано позивачу подати суду у строк до 09.11.2021 року відповідь на відзив відповідача; постановлено клопотання відповідача про закриття провадження у справі вирішити в наступному судовому засіданні.

29.10.2021 представник позивача подав до суду відповідь на відзив та заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження у справі, в яких просить у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження відмовити, посилаючись на те, що спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

В судовому засіданні 11.11.2021 представник відповідача підтримав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача, вважає твердження відповідача про те, що спір підсудний суду адміністративної юрисдикції із вказівкою виключно на суб`єктний склад учасників справи, хибним з огляду на те, що негаторні позови (про усунення перешкод у користуванні майном) суди адміністративної юрисдикції не розглядають, а інших вимог, зокрема, про оскарження дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень позивач не заявляє.

В засіданні 11.11.2021 суд розглянув клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв?язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, та відмовив у його задоволенні.

Мотиви відмови у задоволенні клопотання викладені в ухвалі суду від 11.11.2021 (а.с.81 - 82).

Ухвалою від 11.11.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 01.12.2021.

26.11.2021 Адвокатське об`єднання «Матвіюк, Смоленський, Місюк і партнери» подало до суду заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

01.12.2021 представник Волинської митниці Держмитслужби подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

В судовому засіданні 01.12.2021 було оголошено перерву до 16.12.2021.

В судовому засіданні 16.12.2021 представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

05.10.2020 через митний пост «Ягодин» було здійснено вивезення за межі митної території України товару «Олії рослині сирі в рідкому вигляді для харчових цілей: олія конопляна», упакована в скляні пляшки по 0,2л. (200 мл.), 2640 шт., склад: 100% конопляна олія, виготовлена методом першого холодного віджиму, торговельна марка: ТОВ "Десналенд", виробник: ТОВ "Десналенд", країна походження - Україна», вагою 1082 кг, вартістю 6600 євро, який переміщувався у митному режимі реекспорту згідно з митною декларацією типу ЕК11АА №UA305130/2020/23283, СМR 853501 від 29.09.2020, рахунком-фактурою №1 від 25.09.2020 транспортним засобом, реєстраційний номер якого НОМЕР_1 . Згідно з митною декларацією №UА305130/2020/23283 відправником товару виступає ТзОВ СП "Ревайвел-Експрес» (м.Чоп. вул.Берег.2; ). Відповідно до інформації, зазначеної в рахунку- фактурі №1 від 25.09.2020, продавцем виступає ТОВ «ВАЙТ КОМПАН1 СМ» (м.Київ, пр. Академіка Глушкова, буд.30, кв.125; 6), перевізник - ФОП Пацюк Ілля Васильович, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , водій - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.85 Митного кодексу України (надалі - МК України) реекспорт - це митний режим, відповідно до якого товари, що були раніше ввезені на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивозяться за межі митної території України без сплати вивізного мита та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ч.2 ст. 71 МК України поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

У разі вивезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення за межі митної території України митний контроль розпочинається з моменту пред`явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення для митного оформлення. та їх декларування (ч.3 ст.321 МК України) та закінчується - у разі вивезення за межі митної території України - після здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та перетинання ними митного кордону України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Зважаючи на оформлення митної декларації типу ЕК11АА №UА305130/2020/23283, а також фактичне вивезення товару з митної території України, про що свідчить відмітка, внесена до ЄАІС Держмитслужби, митний режим реекспорту товару було завершено.

Однак, того ж дня, вказаний транспортний засіб в`їхав у зону митного контролю МАПП «Ягодин» у напрямку в`їзду в Україну, оскільки, зі слів водія, автомобіль з товаром повернуто польською стороною.

Статтею 88 Митного кодексу України визначено, що іноземні товари, поміщені у митний режим реекспорту, зберігають статус іноземних товарів. Товари, що набули статусу українських внаслідок імпорту та реекспортуються згідно з пунктом 5 частини першої статті 86 цього Кодексу, втрачають статус українських товарів з моменту їх фактичного вивезення за межі митної території України.

Тобто, фактично відбулось повторне ввезення товару, який набув статусу іноземного, на митну територію України.

Згідно з п.24 ч.1 ст.4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Частинами 1, 2 ст.321 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів. (ч.4 ст.321 МК України).

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон визначено ст. 189 МК України, згідно з приписами якої цей строк не повинен перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

Товари, що переміщуються через митний кордон України, разом з їх упаковкою та маркуванням, транспортній засоби комерційного призначення, якими вони переміщуються через митний кордон України, пред`являються у незмінному стані для митного контролю, а документи на ці товари, транспортні засоби подаються митним органам у пунктах пропуску через державний кордон України та в інших місцях на митній території України, встановлених митними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення, не пізніше ніж через три години після прибуття зазначених товарів у пункт пропуску через державний кордон України або інше визначене митним органом місце.(ч.1 ст.322 МК України).

Відповідно до ч.ч.4.3 ст.325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

У разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари.(ч.1 ст.194 МК України).

Згідно з ч.4 ст.194 МК України під час надання митному органу попереднього повідомлення про намір здійснити переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України цьому митному органу надаються документи та/або відомості, у тому числі засобами інформаційних технологій, передбачені ч.4 ст.335 МК України.

У зв`язку з відсутністю на товар «олії рослинні», що ввозиться на митну територію України на адресу ТзОВ СП "Ревайвел-Експрес" (м.Чоп, вул.Берег, 2) та слідує транспортним засобом, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ЄАІС митних органів попереднього повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України, що є порушенням вимог статті 194 Митного кодексу України, та відсутності в електронному вигляді документів, передбачених ч.4 ст.335 МК України, посадовою особою митниці було прийнято рішення про відмову у пропуску товару через митний кордон України, про що свідчить оформлена картка відмови №UА205020/2020/208859 від 06.10.2020.

Інших дій, визначених митних законодавством та спрямованих на ввезення товарів та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України ні декларантом, ні уповноваженою ним особою, ні перевізником вчинено не було. Доказів цього суду не подано.

Відповідно до п.11 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №451 «Питання пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними», для здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів і товарів декларант, уповноважена ним особа або перевізник подають митним органам документи в паперовій або електронній формі, що містять відомості про автомобільні транспортні засоби і товари, достатні для ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про їх пропуск через митний кордон України.

Крім цього, статтею 3 розділу ІІ Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів визначено, що для цілей цієї Конвенції, перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов`язки, як за власні дії і недогляди.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 238 МК України товари, граничний строк перебування яких під митним контролем на території зони митного контролю закінчився, підлягають обов`язковій передачі митному органу для зберігання.

Разом з цим, частиною 3 статті 238 МК України, пунктом 5.4. Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 липня 2012 за № 1097/21409, визначено, що якщо товари, що підлягають обов`язковій передачі для зберігання митному органу, втратили свої споживчі властивості у зв`язку із закінченням строку їх придатності або з інших причин, вони підлягають знищенню без передачі на склад митного органу.

Згідно зі статтею 175 Митного кодексу України знищення або руйнування - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари під митним контролем знищуються або приводяться у стан, який виключає можливість їх використання, з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, установленими на імпорт цих товарів, та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Умови поміщення товарів у митний режим знищення або руйнування регламентовані статтею 176 Митного кодексу України, частиною 1 якої визначено, що знищення або руйнування товарів допускається з письмового дозволу митного органу за заявою власника товарів чи уповноваженої ним особи .

З наведених норм законодавства вбачається, що дії відповідача чітко регламентовані Митним кодексом України, а відсутність повідомлення від власника товару чи уповноваженої ним особи про намір ввезти товар, як це передбачено ч.1 ст. 194 МК України, є підставою для відмови у пропуску товару, який слідує транспортним засобом, що належить позивачу, через митний кордон України.

Волинська митниця Держмитслужби на адресу відправника товару - ТзОВ СП "Ревайвел-Експрес» () та продавця товару - ТОВ «ВАЙТ КОМПАНІ СМ» (6) надсилала лист від 30.10.2020 №9445-7.3-28-01 про забезпечення дотримання вимог ст.194 МК України, на адресу перевізника - ФОП Пацюка І.В. - лист від 09.11.2020 №9713-7.3-28-01 про вжиття заходів щодо забезпечення поміщення товарів у митний режим знищення, на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «АС-ЛОГІСТІК ІНТЕРНЕШНЛ» (через адвоката Кудрявцева О.В.) на запит про надання дозволу на поміщення вищевказаного товару «олія конопляна» в режим знищення або руйнування - лист від 27.012021 №768-7.3-28-01, на адресу ТОВ «ВАЙТ КОМПАНІ СМ» - від 02.02.2021 №7.3-28-01/958/37 про митне оформлення товару.

Проте, жодних дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України, ні декларантом, ні уповноваженою ним особою, ні перевізником вчинено не було.

Підстави для поміщення товару у митний режим знищення у відповідача також відсутні, оскільки ні власник товару, ні уповноважена ним особа не зверталися до митного органу з відповідною заявою.

Як пояснювала представник відповідача, в ЄАІС митних органів відсутнє попереднє повідомлення митних органів про намір ввезти товари на митну територію України, документи до митного оформлення у режимі знищення або руйнування власником товарів чи уповноваженою ним особою також не подавались.

За таких обставин відсутні підстави для зобов`язання Волинської митниці усунути перешкоди у користуванні Фізичною особою-підприємцем Пацюком І.В. своїм майном, а саме: транспортним засобом марки "Опель", реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом надання можливості виїзду останнього з міжнародного пункту попуску для автомобільного сполучення "Ягодин" митного поста "Ягодин" Волинської митниці, без товару - "олії конопляної", яка упакована в скляні пляшки по 0,2 л - 2640 шт., загальною вагою 1082 кг, оскільки ні власник товару, ні уповноважена ним особа, не вчиняли дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон України; не подавали документів до митного оформлення у режимі знищення або руйнування, що давало б підстави митному органу дозволити виїхати транспортному засобу, належному позивачу, з митного поста.

Згідно із частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Отже, підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №924/1220/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на приписи ст.194 МК України, відповідач не чинить позивачу протиправних перешкод у користуванні майном, дії відповідача, які полягають у відмові у пропуску через митний кордон України товару у зв`язку з відсутністю повідомлення про намір ввезти товар, який слідує транспортним засобом, який належить позивачу, відповідають приписам ст.194 МК України, тобто, дії відповідача є правомірними. Відсутність заяв власника товару чи уповноваженого ним органу на знищення товару позбавляє можливості відповідача помістити товар у митний режим знищення, як це передбачено ст.176 МК України, та після цього надати можливість транспортному засобу виїхати з міжнародного пункту попуску.

За таких обставин, вимога позивача про усунення перешкод у користування майном шляхом можливості виїзду транспортним засобом марки "Опель", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення "Ягодин" митного поста "Ягодин" Волинської митниці, без товару не підлягає до задоволення.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову на позивача на підставі ст.129 ГПК України покладаються судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 20.12.2021.

Суддя І. О. Якушева