ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/2042/21

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Ківшовата», Київська область, Таращанський район, с. Ківшовата

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківшовата АГРО», Київська область, Таращанський район, с. Ківшовата

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фізичної особи - підприємця Брички Костянтина Петровича, Київська область, м. Біла Церква

про стягнення неодержаного прибутку

представники:

від позивача не з`явився

від відповідача М. Гурський

від третьої особи - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного сільськогосподарського підприємства «Ківшовата» №54 від 08.07.2021 року (вх.№2054/21 від 12.07.2021) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківшовата АГРО» (далі відповідач) про стягнення неодержаного прибутку у сумі 1128310,00 грн.

Ухвалою суду від 19.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2042/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.08.2021 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 03.08.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав.

Ухвалою суду від 03.08.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/2042/21 на тридцять днів та відкладено судове засідання на 05.10.2021 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н б/д (вх. №19284/21 від 13.08.2021), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив №60 від 18.08.2021 року (вх. №19764/21 від 20.08.2021).

Ухвалою суду від 05.10.2021 року відкладено підготовче засідання на 09.11.2021 року.

До суду від відповідача надійшли письмові пояснення б/н б/д (вх. №23193/21 від 05.10.2021).

Третя особа, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання 09.11.2021 року не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, вимоги ухвали суду не виконала.

Ухвалою суду від 09.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі №911/2042/21 та призначено розгляд справи по суті на 30.11.2021 року.

Третя особа належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання 30.11.2021 року не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, вимоги ухвали суду не виконала.

До суду від позивача електронною поштою надійшло клопотання б/н від 29.11.2021 року (вх. №27458/21 від 29.11.2021) про відкладення розгляду справи по суті.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.11.2021 року проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві та поясненнях та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГПК України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною 2 ст. 202 цього Кодексу.

У даному випадку судом прийнято до уваги, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є саме неможливість вирішення спору у даному судовому засіданні, а не наявність відповідного клопотання учасника судового процесу. Проте, позивачем не доведено суду неможливість заміни представника у даній справі, а також, неможливість розгляду справи без участі позивача на підставі письмових доказів, що містяться у справі. На думку суду, наявних у матеріалах справи доказів достатньо для вирішення спору у даному судовому засіданні.

Приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, враховуючи наявність в матеріалах справи передбачених ГПК України заяв по суті справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи по суті.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 07.12.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено позивачем в позовній заяві, з 25 по 26.08.2018 року відповідачем ТОВ «Ківшовата АГРО» на орендованих земельних ділянках, які розташовані в адміністративних межах Ківшоватської сільської ради, проведено десикацію - переджнивне підсушування рослин з метою прискорення достигання і полегшення збирання врожаю соняшнику та сої з використанням хімічних речовин, методом застосування авіаційної техніки, що призвело до часткового знищення та пошкодження посіву цукрового буряка на суміжних полях «Подолячиха» та «Конеферма».

28.08.2018 року вказані пошкодження виявлено агрономом ПСП «Ківшовата» на полях, які знаходяться в адміністративних межах Ківшоватської сільської ради, при огляді посівів цукрового буряка ПСП «Ківшовата», що межують із полями ТОВ «Ківшовата АГРО».

Про вказані пошкодження позивачем повідомлено Таращанську райдержадміністрацію Київської області, ГУ Держпродспоживслужби в Київській області та Таращанське відділення Миронівського відділу ГУ НП в Київській області. Так, 29.08.2018 року слідчою групою проведено огляд місця події та відібрано пояснення від агрономів.

30.08.2018 року проведено комісійне обстеження посівів цукрового буряка ПСП «Ківшовата» за участі представників ПСП «Ківшовата», ТОВ «Ківшовата АГРО», Таращанської райдержадміністрації, ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, сільського голови с. Ківшовата. Згідно Акту про обстеження посівів цукрового буряка ПСП «Ківшовата» від 30.08.2018 року комісією встановлено, що посіви цукрового буряка знаходяться у фазі технічної стиглості. З обстеженої площі 63 га цукрового буряка у полі №1 (Подолячиха) виявлено факт пошкодження посівів цукрового буряка орієнтовно на площі 40 га зі сторони посівів сої ТОВ «Ківшова АГРО» також виявлено пошкодження цукрового буряка у полі №2 (Конеферма) на площі 45 га на всій площі. Запропоновано відібрати зразки цукрового буряка для визначення причини пошкодження рослин, представники ТОВ «Ківшовата Агро» від підпису відмовились.

Позивачем на адресу відповідача надіслано лист №57 від 04.09.2018 року з проханням направити свого представника для участі у комісії, яка буде проводити вимушений збір урожаю цукрового буряка для подальшого визначення нанесених ТОВ «Ківшовата АГРО» збитків.

Позивач звернувся до голови Таращанської РДА Київської області із заявою №58 від 05.09.2018 року з проханням створити комісію для засвідчення факту знищення та відсотку пошкодження посіяних сільськогосподарських культур на полях шляхом складання відповідного акту.

06.09.2018 року проведено повторне обстеження посівів цукрового буряка ПСП «Ківшовата» за участі представників ПСП «Ківшовата», ТОВ «Ківшовата АГРО», Таращанської райдержадміністрації, ГУ Держпродспоживслужби в Київській області у полі №1 (Подолячиха) на площі 63 га та у полі №2 (Конеферма) на площі 45 га. Згідно Акту про обстеження посівів цукрового буряка ПСП «Ківшовата» від 06.09.2018 року комісією встановлено, що посіви цукрового буряка знаходяться у фазі технічної стиглості. З обстеженої площі 63 га цукрового буряка у полі №1 (Подолячиха) виявлено факт пошкодження посівів цукрового буряка на всій площі 63 га. Також, виявлено пошкодження цукрового буряка у полі №2 (Конеферма) на площі 45 га на всій площі. Запропоновано проводити збирання цукрового буряка в першу чергу у полі №2 (Конеферма) на площі 45 га. Представники ТОВ «Ківшовата АГРО» від підпису відмовились.

Згідно Акту обстеження №60/10-6103/000013 від 30.08.2018 року ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, провідним спеціалістом-державним фітосанітарним інспектором проведено обстеження посівів цукрового буряка ПСП «Ківшовата» урожаю 2018 року для встановлення пошкоджень та виявлення діючої речовини (диквати, гліфосат) в пошкоджених рослинах на полі №1 площею 63 га та полі №2 площею 45 га. Відібрано 3 зразки пошкоджених рослин з метою виявлення в них діючої речовини (дикват, гліфосат). Дані зразки надіслано до фітосанітарної лабораторії ДУ «Житомирська фітосанітарна лабораторія». Представники ТОВ «Ківшовата АГРО» від підпису відмовились.

Позивач звернувся до Таращанського відділення Миронівського відділу ГУНП в Київській області із заявою від 01.09.2018 року про вчинення злочину за ст.ст. 194, 356 КК України. Так, 01.09.2018 року порушено кримінальне провадження №0000408 за фактом умисного знищення майна, яке належить ПСП «Ківшовата» за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.194 КК України.

Згідно результатів дослідження засобів захисту рослин №52 від 06.09.2018 року, проведених ДУ «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія» в досліджених рослинах встановлено недопустимий рівень гліфосату.

21.09.2018 року ДУ «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія», за клопотанням слідчого СВ Таращанського відділення поліції Миронівського ВП ГУ НП в Київській області №869109/1011/3/2-18 від 18.09.2018 року, проведено та складено результати дослідження №58 від 21.09.2018 року, №59 від 21.09.2018 року на визначення залишкової кількості пестицидів у листі дерев з лісопосадки, рослинах з берегу водойми, сої з суміжного поля, яке обробляється ТОВ «Ківшовата АГРО», соняшнику з суміжного поля, яке обробляється ТОВ «Ківшовата АГРО», дереві, очереті, буряках. В усіх зразках виявлено недопустимий вміст гліфосату.

Постановою слідчого СВ Таращанського відділення поліції Миронівського відділу ГУНП в Київській області від 28.12.2018 року закрито кримінальне провадження №0000408 від 01.09.2018 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Так, у постанові зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.08.2018 року агроном Гончаренко М.Ю оглядаючи в адміністративних межах Ківшоватської сільської ради посіви цукрового буряка; ПСП «Ківшовата» на полі №1 (Подолячиха) на площі 40 га, а також, на полі №2 (Конеферма) на площі 45 га, що межують із полями ТОВ «Ківшовата АГРО», де висіяна соя та соняшник, виявив суттєве їх пошкодження, у зв`язку з використанням хімічних речовин, шляхом застосування авіаційної техніки.

29.08.2018 року проведено огляд поля №1 та №2, яке перебуває у віданні ПСП «Ківшовата» та встановлено, що цукровий буряк має ознаки ураження невідомою речовиною. 30.08.2018 комісією у складі представників Таращанської РДА, Головного управління Держпродспоживслужби, Ківшоватської сільської ради та посадових осіб ТОВ «Ківшова АГРО» було обстежено посіви цукрового буряка та підтверджено факт пошкодження (різного ступеня) цукрових буряків на площі 85 га, в тому числі і загибелі рослин. 06.09.2018 року комісією повторно обстежено посіви цукрових буряків ПСП «Ківшовата» та повторно зафіксовано різновідсоткове пошкодження листової поверхні на полі №1 та полі №2.

З показів свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, то перебуваючи на відпочинку біля ставка, що знаходиться поруч із полями ТОВ «Ківшовата АГРО» га ПСП «Ківшовата», вони бачили як авіаційна техніка здійснювала десикацію полів з соєю та соняшнику, під час якої невідомою речовиною було оброблено поля із посівами цукрових буряків.

За результатами проведення Державною установою «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія» дослідження відібраних зразків цукрового буряка, встановлено, що в досліджуваних буряках діючої речовини дикват, не виявлено, проте виявлено вміст хімічної речовини - гліфосат. Наявність гліфосату в цукрових буряках, відповідно до постанови Головного державного санітарного лікаря України від 20.09.2001 року №137 «державні санітарні правила та норми ДСанПіН 8.8.1.2.3.4-000-2001», не допускається. Саме наявність вказаних речовин у цукровому буряку, призвела до їх загибелі.

Позовні вимоги обґрунтовано позивачем ст.ст. 15. 16, 22, 614, 1166, 1172 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України, ст. 11 Закону України «Про пестициди та агрохімікати», ст.ст. 4. 18 Закону України «Про захист рослин».

Так, позивач зазначає, що внаслідок організованих ТОВ «Ківшовата АГРО» робіт, а саме, десикації соняшника та сої, пошкоджено посіви цукрового буряка на полях ПСП «Ківшовата» та існує причинно-наслідковий зв`язок між такими роботами та пошкодженням посівів цукрового буряка позивача, а отже і вина ТОВ «Ківшовата АГРО» у нанесенні ПСП «Ківшовата» збитків. На думку позивача, відповідачем не було дотримано санітарних норм при організації проведення авіаційно-хімічної обробки полів ТОВ «Ківшовата АГРО», що межують з полями позивача. Заходи попередження і безпеки, пов`язані з авіаційним застосуванням засобів захисту рослин здійснені не були. Обробка полів ТОВ «Ківшовата АГРО» проводилась ближче, ніж за 1 км від полів ПСП «Ківшовата».

При розрахунку неодержаного прибутку (втраченої вигоди) позивачем за основу прийнято урожайність цукрового буряка на полі №1 «Подолячиха» та полі №2 «Конеферма». З різниці показника урожайності, між урожайністю на контрольних площах та урожайністю на пошкоджених площах по кожному з полів, визначено в подальшому вартість цукру відповідно до ч. 3 ст. 225 ГК України, який могло б отримати ПСП «Ківшовата» при умові переробки на давальницьких умовах на потужностях ТОВ «Шамраївський цукор» цукрового буряка з полів №1 та №2. Вартість цукру визначено позивачем за цінами реалізації на момент подачі позовної заяви. Контрольні площі посівів залишені ПСП «Ківшовата» для визначення в подальшому втраченої вигоди як найменш пошкоджені площі посівів цукрового буряка. Неодержаний прибуток (втрачена вигода) ПСП «Ківшовата» полягає у отриманні підприємством прибутку, який би очікувався від реалізації отриманого цукру з пошкоджених посівів цукрового буряка на основі показників з контрольних площ.

На підтвердження викладених у позові обставин та здійснених розрахунків позивачем до матеріалів справи додано Договір про надання послуг від 19.09.2018 року, укладений між ТОВ «Агротехніка-2018» та ПСП «Ківшовата» та складені до нього Акти виконаних робіт №1 від 31.10.2018, №4 від 31.10.2018, листи адресовані відповідачу №62 від 07.09.2018, №61 від 20.09.2018, №77 від 14.11.2018, №56 від 03.09.2018, Акт про обміри полів №1 (Подолячиха) та №2 (Конеферма) від 13.11.2018 року, довідки ТОВ «Шамраївський» №1079 від 02.11.2018, №1080 від 02.11.2018, №1069 від 05.12.2018, №1170 від 05.12.2018, Договір на заготівлю та переробку цукрових буряків у 2018 році на давальницьких умовах від 20.09.2018, укладений між ТОВ «Шамраївський цукор» та ПСП «Ківшовата».

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві зазначив, що між ним та позивачем відсутні господарські відносини. Дійсно, з 25 по 26.08.2018 року на замовлення відповідача та на підставі відповідного договору належні відповідачу земельні ділянки оброблялись ПП Бричка Костянтином Петровичем із використанням належної йому авіаційної техніки, що підтверджується Угодою №23/08 від 23.08.2018 року, актом виконаних агро-хімробіт від 24.04.2018 року, рахунком на оплату №24/08 від 24.08.2018 року, банківською випискою про перерахування коштів. Враховуючи положення ст. 1166 ЦК України та угоду №23/08 від 23.08.2018 року, акт виконаних робіт до неї, вбачається, що відповідач не виконував роботи по підсушуванню врожаю із використанням авіаційної техніки, а виступав замовником таких робіт. Так, згідно п.2.1.1 Угоди №23/08 від 23.08.2018 виконавець (ПП Бричка К.П.) зобов`язаний виконати визначені угодою роботи у відповідності із технологічними вимогами до обприскування та несе відповідальність за якість таких робіт. На думку відповідача, дотримання технологічних вимог та регламентів виконання обприскувальних робіт не є обов`язком чи відповідальністю відповідача, а є обов`язком підрядника - виконавця робіт (ПП Бричка К.П.). За твердженням відповідача, з наданих позивачем доказів понесених збитків не вбачається вини відповідача у завданні позивачу шкоди у заявленому до стягнення розмірі, позивачем не доведено факту наявності неправомірної поведінки відповідача та причинного зв`язку між загибеллю врожаю та протиправною поведінкою відповідача. Наданий позивачем Акт обстеження №60/10-6103/000013 від 30.08.2018, складений ГУ Держпродспоживслужби в Київський області та долучені до позову лабораторні дослідження, на думку відповідача, лише констатують факт часткового хімічного ураження врожаю та не доводять наявності протиправної поведінки відповідача, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а лише вказують на те, що вражай було частково вражено хімічними речовинами.

Згідно ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Господарський кодекс України збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 Господарського кодексу України) (далі ГК України).

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення відповідача покладено на позивача, наявність та розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє відповідача від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами у справі не існувало договірних відносин, тому правовідносини щодо відшкодування шкоди у даній справі регулюються главою 82 Цивільного кодексу України "Відшкодування шкоди".

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі, якби право позивача не було порушене. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті для їх одержання.

Як встановлено судом, наявність упущеної вигоди та її розмір позивач обґрунтовує отриманням прибутку, який би очікувався від реалізації отриманого цукру з пошкоджених посівів цукрового буряка на основі показників з контрольних площ.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.05.2016 у справі №6-237цс16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №750/8676/15-ц.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 Господарського кодексу України, прибуток (доход), суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу не є підставою для його стягнення з боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що при обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум, або інших цінностей, якби права позивача не були порушені. Нічим не підтверджені розрахунки про можливі доходи до уваги братися не можуть. Розмір упущеної вигоди повинен визначатися з урахуванням часу, протягом якого тривали протиправні дії відповідача, розумних витрат на отримання доходів, які позивач поніс би, якби не відбулося порушення права.

У позовній заяві позивач посилається на те, що при здійсненні відповідачем десикації з метою прискорення достигання і полегшення збирання врожаю соняшника та сої з використанням хімічних речовин методом застосування авіаційної техніки та порушення відповідачем регламентів і санітарних норм правил під час проведення авіаційно-хімічної обробки полів, позивачу завдано шкоди у вигляді упущеної вигоди на суму 1128310,00 грн. з ПДВ. Так, внаслідок здійснення відповідачем десикації на власних полях, відбулось ушкодження посівів цукрового буряка шляхом попадання хімічної речовини гліфосат на суміжна земельні ділянки позивача.

На підтвердження зазначених фактів пошкодження посівів цукрового буряку гліфосатом позивачем надано акти обстеження посівів цукрового буряку, акт обстеження ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, результати досліджень засобів захисту рослин Державної установи «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія».

Судом встановлено, що згідно результатів дослідження засобів захисту рослин №52 від 06.09.2018 року, проведеного Державною установою «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія» було досліджено три зразки пошкоджених цукрових буряків, відібраних на полях ПСП «Ківшовата» та встановлено недопустимий рівень гліфосату. Також, згідно результатів дослідження засобів захисту рослин №58 та №59 від 21.09.2018 року, проведеного Державною установою «Житомирська обласна фітосанітарна лабораторія», було досліджено наявність залишків пестицидів у листі дерев з лісопосадки, рослинах з берегу водойми, сої, соняшнику з суміжного поля ТОВ «Ківшовата Агро», а також, дереві, очереті, буряках та встановлено недопустимий рівень гліфосату.

Дослідивши Акти про обстеження цукрового буряка від 30.08.2018 року та від 06.09.2018 року судом встановлено, що під час обстежень комісією встановлено, що посіви цукрового буряка знаходяться у фазі технічної стиглості, а також, виявлено пошкодження посівів цукрового буряка на двох полях та пошкодження на листках та черешках та плям на листках у вигляді круглих, сухих одиноких плям та плям на листках, які зливаються у більші.

Так, надані позивачем акти обстежень та результати досліджень засобів захисту рослин не підтверджують обставин, що загибель цукрового буряку спричинена саме дією хімічної речовини гліфосат. Причино-наслідковий зв`язок між дією цієї хімічної речовини - гліфосат на врожайність цукрового буряка також позивачем не доведено.

Судом також встановлено, що між відповідачем (як замовником) та ПП Бричка К.П. (як виконавцем) 23.08.2018 року укладено угоду №23/08, згідно умов якої, замовник поручає, а виконавець приймає на себе роботу по внесенню засобів захисту рослин (ЗЗР) на полях замовника загальною площею 743 га.

Згідно з підписаним сторонами актом виконаних агро-хімробіт від 23.08.2018, виконавцем виконано роботи з хімобробки сої та соняшника.

Судом до участі у справі в якості третьої особи було залучено ПП Бричку К.П. та зобов`язано третю особу надати письмові пояснення по суті спору, однак, третя особа у судові засідання не з`явилась, письмових пояснень на вимоги суду не надала.

Суд також зазначає, що постановою слідчого СВ Таращанського відділення поліції Миронівського відділу ГУНП в Київській області від 28.12.2018 року закрито кримінальне провадження №0000408 від 01.09.2018 року, порушене за заявою ПСП «Ківшовата» за фактом умисного знищення майна, яке належить ПСП «Ківшовата» за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.194 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. У постанові зокрема зазначено, що в ході досудового слідства потерпілою стороною документи про суму заподіяної шкоди діями ТОВ «Ківшовата АГРО» не надано.

Оцінюючи зазначені докази у відповідності до ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено, що належних та допустимих доказів факту пошкодження врожаю цукрового буряку гербіцидом гліфосатом позивачем суду не надано, оскільки, надані докази свідчать лише про наявність гліфосату у зразках цукрового буряка. Надані акти обстежень та результати досліджень засобів захисту рослин не містять висновків, що дія хімічної речовини гліфосат вплинула на загибель врожаю цукрового буряку на полях позивача.

Отже, позивачем не доведено, що саме дія хімічної речовини гліфосат вплинула на загибель врожаю цукрового буряку, а тому, між загибеллю цукрового буряку та дією хімічної речовини гліфосат відсутній безпосередній причинний зв`язок.

Крім того, позивачем не доведено прямий причинно-наслідковий зв`язок між здійсненням відповідачем авіаційних послуг із внесення засобів хімічного захисту рослин на поля відповідача та пошкодженням врожаю позивача, як однієї зі складових елементів збитків.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами недодержання відповідачем санітарних норм при організації проведення авіаційно-хімічної обробки полів ТОВ «Ківшовата АГРО», як і використання при такій обробці за дорученням відповідача гербіциду гіфосату, вміст якого виявлено у зразках цукрового буряку з поля позивача.

Викладене вище дає суду підстави для висновку, що позивач не обґрунтував та не довів належними і допустимими доказами у розумінні ст.ст. 73-79 Господарського процесуального кодексу України факту протиправної поведінки відповідача, причино-наслідкового зв`язку між дією хімічної речовини - гліфосат на врожайність цукрового буряку, розміру завданої шкоди, тобто, відсутні всі елементи складу цивільного правопорушення, за яких настає цивільна відповідальність, передбачена ст. 1166 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість посилань позивача на протиправність дій відповідача, які полягають у незабезпеченні останнім безпечного оброблення пестицидами полів сої та соняшника ТОВ «Ківшовата АГРО», яке межує із полем посівів цукрового буряку ПСП «Ківшовата», що призвело до загибелі посівів цукрового буряку ПСП «Ківшовата» з огляду на недоведеність вказаних посилань належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 73-79 ГПК України.

За таких обставин, недоведеність позивачем протиправної поведінки відповідача спростовує посилання позивача на завдання саме відповідачем останньому збитків у розмірі 1128310,00 грн. і, як наслідок, свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та збитками.

Відтак, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також, враховуючи недоведеність позивачем наявності у сукупності всіх елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування завданих збитків в порядку ст. 1166 ЦК України, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1128310,00 грн. збитків, завданих внаслідок потрапляння на посіви цукрового буряку гліфосату, який використовувався в процесі оброблення відповідачем суміжного та належного відповідачу поля є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарський процесуальний кодекс України).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, у мотивувальній частині рішення зазначається, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Враховуючи зазначене, усі інші твердження та заперечення позивача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 1128310,00 грн. збитків у вигляді неодержаного прибутку задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного сільськогосподарського підприємства «Ківшовата» (09543, Київська область, Таращанський район, с. Ківшовата, вул. Свободи, буд. 1-А, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківшовата АГРО» (09543, Київська область, Таращанський район, с. Ківшовата, вул. Леніна, буд. 67, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фізичної особи - підприємця Брички Костянтина Петровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення неодержаного прибутку у сумі 1128310,00 грн. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 17.12.2021 року.

Суддя Д.Г. Заєць