ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

20 грудня 2021 року м. Харків Справа № 9/5014/969/2012 (5/65/2011)

За позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ
до відповідача Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ», м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 394066751,36 грн,
особа, дії якої оскаржуються приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторович, м. Краматорськ Донецької області.
Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С.
Секретар судового засідання Селіверстова Н.О.
У засіданні брали участь:
від позивача - представник не прибув,
від відповідача (скаржника) - представник не прибув,
приватний виконавець - не прибув.
Предметом судового розгляду є скарга Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» без дати та №б/н (за вх.№45/21 01.11.2021) на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича з виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.11.2016 у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011), зокрема, просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. ВП №67056947 від 07.10.2021 про відкриття виконавчого провадження.
Явка учасників судового процесу судом не визнавалася обов`язковою.
Обґрунтовуючи вимоги за скаргою скаржник (боржник) зазначає, що 07.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненком О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№67056947 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.11.2016 №9/5014/969/2012 (5/65/2011).
Боржник вважає, що дії приватного виконавця вчиненні поза межами його повноважень, не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та неправомірними, оскільки строк пред`явлення виконавчого документу сплинув у листопаді 2019 року.
Так, боржник наполягає, що строк пред`явлення наказу був пропущений стягувачем, у зв`язку з тим, що 08.11.2018 на підставі заяви стягувача Сєвєродонецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було відкрито виконавче провадження №57631234 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.11.2016 №9/5014/969/2012 (5/65/2011), а 28.09.2021 на підставі заяви стягувача Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про повернення цього наказу стягувачу.
Боржник, посилаючись на норми ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» зазначив, що в цьому випадку повернення виконавчого документу відбулось на підставі заяви стягувача, а не на підставі неможливості виконання рішення або заборони на відчуження на майно, у зв`язку з чим це не є підставою для поновлення строку для повторної подачі виконавчого документу з дня повернення виконавчого документу стягувачу за його заявою, оскільки строк не переривався.
Ухвалою від 13.12.2021 суд прийняв вказану скаргу та призначив її до розгляду в судовому засіданні 20.12.2021 о 15 год 30 хв.
13.12.2021 до відділу документального забезпечення суду від стягувача надійшов відзив на скаргу від 09.12.2021 №31/01-2028, в якому останній проти доводів заперечує та просить відмовити у задоволенні скарги з огляду на те, що:
- стягувачем своєчасно пред`явлено до виконання наказ суду від 24.11.2016 №9/5014/969/2012 (5/65/2011) трирічний строк пред`явлення до 10.11.2019, тому 08.11.2018 було відкрито виконавче провадження. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався, після переривання перебіг строку поновився;
- повернення виконавчого документа за заявлю стягувача згідно з постановою від 28.09.2021 не позбавило останнього права повторного пред`явити наказ суду від 24.11.2016 №9/5014/969/2012 (5/65/2011) до виконання, про що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненком О.В. 07.10.2021 була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №67056947;
- повторне пред`явленні наказу до виконання було здійснене стягувачем з додержання строку, встановленого ст.12 Закону України «Про виконавче провадження»;
- боржник звертався до суду зі скаргами на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. та приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. з винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень у справах №913/869/14, №913/518/13-г, №№9/5014/969/2012(5/65/2011) з аналогічними підставами, але у задоволенні яких судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відмовлено.
З огляду на викладене, стягувач вважає, що скарга боржника на постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. від 07.10.2021 ВП №67056947 є безпідставною та не обґрунтованою, тому стягувач просить відмовити у її задоволенні.
20.12.2021 до відділу документального забезпечення суду від приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. надійшов відзив на скаргу від 16.12.2021 №01-19/3322, в якому останній проти доводів заперечує та просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки повторне пред`явлення наказу до виконання було здійснене стягувачем з додержанням строку встановленого ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».
У відзиві приватний виконавець заявив клопотання про розгляд справи без його участі.
Суд, розглянувши вказане клопотання, задовольняє його.
У судове засідання 20.12.2021 представники стягувача, боржника та приватний виконавець не прибули, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.
Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України).
Обставини, встановлені судом.
У 2011 році Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі позивач) звернулась до Господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (далі відповідач) заборгованості за договором поставки природного газу від 28.01.2011 № 06/11-48, а саме: 313023445,02 грн основного боргу, 3411912,92 грн пені, 1499085,56 грн інфляційних нарахувань, 659851,08 грн - 3% річних. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач прийняті на себе зобов`язання виконав частково, розрахувавшись із позивачем не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку до цього часу не погашено.
Справа господарськими судами розглядалась неодноразово.
Останнім рішенням Господарського суду Луганської області від 30.11.2015 у справі №9/5014/969/2012(5/65/2011) у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.
Постановою Вищого господарського суду України від 14.06.2016 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.04.2016 скасовано, а рішення Господарського суду Луганської області від 30.11.2015 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі №9/5014/969/2012(5/65/2011) заяву Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволено, постанову Вищого господарського суду України від 14.06.2016 у справі №9/5014/969/2012(5/65/2011) скасовано, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.04.2016 залишено без змін.
08.11.2018 державним виконавцем Сєвєродонецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57631234 з примусового виконання.
За заявою стягувача 28.09.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
07.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненком О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67056947 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.11.2016 у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011).
Стягувач та приватний виконавець проти скарги заперечили з підстав, викладених вище у відзиві на скаргу.
Встановивши фактичні обставини оскарження боржником дій приватного виконавця та надані учасниками провадження докази, суд враховує таке.
Статтею 1291 Конституції України унормовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання.
У ч. 1 ст. 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016 (далі - Закон).
Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень і рішень інших органів».
Згідно п. 5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Тобто, наказ Господарського суду Луганської області від 24.11.2016 № 9/5014/969/2012 (5/65/2011) може бути пред`явлений до виконання у встановлені Законом строки, а саме протягом трьох років (ч. 1 ст. 12). Строки, зазначені в частині першій ст. 12 вказаного Закону, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно з ч. 5 ст. 37 Закону, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Таким чином, з моменту набрання законної сили Законом № 1404-VIII від 02.06.2016 наказ Господарського суду Луганської області від 24.11.2016 №9/5014/969/2012 (5/65/2011) підлягає пред`явленню у встановлені цим Законом строки, а саме: протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили, тобто до 24.11.2019 (включно).
Так, як вказує заявник, проти чого не заперечують і інші учасники справи, наказ Господарського суду Луганської області від 24.11.2016 №9/5014/969/2012 (5/65/2011) у встановлені Законом строки було пред`явлено до виконання, та 08.11.2018 Сєвєродонецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрито виконавче провадження № 57631234.
За заявою стягувача 28.09.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 Закону.
07.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненком О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67056947 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.11.2016 у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011).
Відповідно до ч.5 ст.26 Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
При цьому, як вже зазначалось судом, в силу п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
За таких обставин, зважаючи на пред`явлення стягувачем наказу до виконання 08.11.2018 та 07.10.2021, про що у відповідності до вимог чинного законодавства виконавцем виносились постанови про відкриття виконавчого провадження, суд констатує, що з моменту пред`явлення наказу до виконання встановлений Законом трирічний строк не пропускався стягувачем, перервався та його перебіг починався заново.
Суд звертає увагу на те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа на підставі заяви не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.
При цьому, згідно з ч. 5 ст. 12 Закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Зазначені положення законодавства визначають момент, з якого встановлюється строк пред`явлення виконавчого документу до виконання у двох визначених законом випадках, а саме:
1) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення;
2) у разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.
Разом з тим, зазначеною нормою не виключається та не обмежується можливість переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у разі повернення його стягувачу з інших підстав. Позаяк, момент пред`явлення виконавчого документу до виконання у випадках повернення його стягувачу з підстав, не передбачених приписами ч. 5 ст. 26 Закону (зокрема, повернення виконавчого документу за заявою стягувача, тощо), встановлюється з моменту пред`явлення до виконання, а не з дня його повернення.
Вказана правова позиція відображена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 727/1256/16-ц.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що наказ Господарського суду Луганської області від 24.11.2016 № 9/5014/969/2012 було пред`явлено до виконання в межах встановленого законом трирічного строку (без його пропуску), а тому приватний виконавець у відповідності до вимог законодавства прийняв наказ до виконання, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2021. Тобто повторне пред`явлення наказу до виконання було здійснене стягувачем з додержанням строку, встановленого ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання останньої протиправною та її скасування з цих підстав.
Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Згідно з положеннями ч.ч. 1,3 ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
За таких обставин, зважаючи на прийняття приватним виконавцем постанови 07.10.2021 про відкриття виконавчого провадження №67056947 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого відсутнє порушення прав заявника, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на дії приватного виконавця щодо визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. ВП №67056947 від 07.10.2021 про відкриття виконавчого провадження.
Керуючись ст.ст. 232, 234, 235, 339-343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» без дати та №б/н (за вх.№45/21 01.11.2021) на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича з виконання наказу Господарського суду Луганської області від 24.11.2016 у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011) щодо визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. ВП №67056947 від 07.10.2021 про відкриття виконавчого провадження відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 21.12.2021.

Суддя Олена ФОНОВА