РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.12.2021Справа № 910/12223/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВСТРІЯ ПОСТАЧ"

про стягнення 2050792,83 грн

Представники сторін:

від позивача: Галуза Л.О.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ" звернулося до Господарського суду міста Києва позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВСТРІЯ ПОСТАЧ" про стягнення 2050792,83 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №11 від 21.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 дану позовну заяву залишено без руху.

10.08.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 23.09.2021.

22.09.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів.

У підготовчому засіданні 23.09.2021 суд постановив протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Протокольною ухвалою від 23.09.2021 відкладено підготовче судове засідання на 19.10.2021.

19.10.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява на виконання вимог протокольної ухвали суду від 23.09.2021 щодо надання доказів та додаткових пояснень.

Протокольною ухвалою від 19.10.2021 відкладено підготовче судове засідання на 11.11.2021.

Протокольною ухвалою від 11.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.11.2021.

Представник відповідача у судове засідання 25.11.2021 з розгляду справи по суті не з`явився.

Протокольною ухвалою від 25.11.2021 судове засідання по суті відкладено на 16.12.2021.

Представник відповідача у судове засідання 16.12.2021 з розгляду справи по суті повторно не з`явився. Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 25.11.2021, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 25.11.2021 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку 07.12.2021.

Отже, у відповідності до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Згідно із ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник позивача у судовому засіданні 16.12.2021 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні 16.12.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВСТРІЯ ПОСТАЧ" (відповідач, замовник) та Приватним акціонерним товариством "КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ" позивач, виконавець) було укладено договір № 11 на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір).

У відповідності до умов п.1.1. договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів залізничним транспортом щодо надання яких виникає технологічна необхідність у замовника (надалі - послуги), а замовник зобов`язується провести розрахунки за надані послуги на умовах цього договору.

Згідно із п.4.1. договору встановлено, що послуги надаються на умовах попередньої оплати. Для забезпечення можливості надання послуг, замовник постійно здійснює не пізніше ніж за 5 днів до дня надання послуг, попередню плату в розмірі 100% від суми запланованих послуг, шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця п/р № НОМЕР_1 в ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" Лівобережне відділення № 53 м. Київ, .

За змістом пункту 5.1.-5.3. договору вартість послуг встановлюється у відповідності з вимогами закону України "Про ціни і ціноутворення" та відображається в Додатку №1 "Протокол погодження договірних цін/тарифів", який є невід`ємною частиною договору.

Нарахування ПДВ на суми сплати по цьому договору здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством.

Для розрахунку вартості послуг з перевезення приймається фактична маса перевезеного вантажу, при цьому округлення маси вантажу проводиться відповідно до Додатку № 1.

Згідно п.1.1. протоколу погодження договірних цін/тарифів за перевезення Виконавцем 1 (однієї) тони вантажу на відстань до 3-х км з Замовника стягуються наступні тарифи:

- від 1 тонни до 3000 тонн (включно) перевезеного вантажу в місяць - 93 грн 00 коп. (без ПДВ);

- від 3001 тонн до 6000 тонн (включно) перевезеного вантажу в місяць - 54 грн 58 коп. (без ПДВ);

- від 6001 тонн до 10000 тонн (включно) перевезеного вантажу в місяць - 48 грн 87 коп. (без ПДВ);

- від 10001 тонн до 20000 тонн (включно) перевезеного вантажу в місяць - 34 грн 93 коп. (без ПДВ);

- від 20001 тонни і більше перевезеного вантажу в місяць - 24 грн 82 коп. (без ПДВ).

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 11 на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом від 21.10.2020 у відповідача виникла заборгованість у сумі 1964411,55 грн за надані позивачем згідно із актами надання послуг: № 174 від 30.11.2020, № 175 від 30.11.2020, № 184 від 31.12.2020, № 187 від 31.12.2020, №188 від 30.12.2020, № 1 від 13.01.2021, №2 від 13.01.2021 послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом.

Також на підтвердження надання послуг позивач надав у матеріали справи відомості плати за надані послуги № 4 від 02.12.2020, № 7 від 05.12.2020, № 10 від 06.12.2020, № 13 від 08.12.2020, № 14 від 09.12.2020, № 18 від 11.12.2020, № 24 від 14.12.2020, № 26 від 15.12.2020, № 28 від 16.12.2020, № 29 від 17.12.2020, № 31 від 18.12.2020, № 33 від 18.12.2020, № 35 від 19.12.2020, № 39 від 21.12.2020, № 40 від 22.12.2020, № 43 від 22.12. 2020, № 45 від 24.12.2020, № 51 від 28.12. 2020, № 26 від 28.10.2020, № 28 від 29.10.2020, № 29 від 29.10.2020, № 31 від 30.10.2020, № 35 від 31.10. 2020, № 36 від 31.10.2020, № 2 від 02.11.2020, № 5 від 04.11.2020, № 6 від 05.11.2020, № 10 від 06.11.2020, №13 від 09.11.2020, № 15 від 10.11.2020, № 16 від 11.11.2020, № 18 від 12.11.2020, № 21 від 15.11.2020, №23 від 16.11.2020, № 23 а від 16.11.2020, № 26 від 17.11.2020, № 30 від 19.11.2020, № 32 від 20.11.2020, № 35 від 21.11.2020, № 40 від 26.11.2020, № 43 від 27.11.2020, № 47 від 30.11.2020, №2 від 04.10.2020, №1 від 03.10.2020 на загальну суму 1734286,28 грн, пам`ятки про подавання вагонів (форма ГУ -45 ), Акти загальної форми.

10.02.2021 позивач направив на адресу відповідача претензію № 526 від 09.02.2021 про сплату заборгованості в розмірі 1964411,55 грн.

Також 31.05.2021 позивач направив на адресу відповідача вимогу вих. №2131 від 28.05.2021 про передачу первинних документів та про сплату заборгованості, а також нарахованих сум пені та 3% річних.

Відповідач на вимоги відповідача відповіді не надав, заборгованість не сплатив.

Посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань за договором в частині здійснення оплати за послуги перевезення вантажів Приватним акціонерним товариством "КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ" заявлено до стягнення 1964411,55 грн основної заборгованості, а також нарахованої пені у сумі 70880,27 грн та 3% річних у сумі 15500,01 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як підтверджено матеріалами справи правові відносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору № 11 на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом від 21.10.2020, відповідно до умов якого позивач зобов`язується надати відповідачу послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів залізничним транспортом щодо надання яких виникає технологічна необхідність у відповідача, а відповідач зобов`язується провести розрахунки за надані послуги на умовах цього договору.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У підтвердження виконання умов договору щодо надання відповідачу послуг послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом позивачем надано у матеріали справи акти надання послуг: № 174 від 30.11.2020 на суму 404577,32 грн, № 175 від 30.11.2020 на суму 22024,70 грн, № 184 від 31.12.2020 на суму 927442,72 грн, № 187 від 31.12.20202 на суму 87243,58 грн, № 188 від 30.12.2020 на суму 181194,86 грн, № 1 від 13.01.2021 на суму 181194,86 грн, №2 від 13.01.2021 на суму 191928,37 грн.

Акти надання послуг № 174 від 30.11.2020, № 175 від 30.11.2020, № 184 від 31.12.2020, № 187 від 31.12.2020, №188 від 30.12.2020, № 1 від 13.01.2021, №2 від 13.01.2021 відповідачем не підписані.

Також позивачем надано акт надання послуг №161 від 28.10.2020 на суму 29127,85 грн, підписаний зі сторони відповідача без заперечень та зауважень.

За розрахунком позивача, з урахуванням часткових оплат, заборгованість відповідача перед позивачем становить 1964411,55 грн.

Щодо не підписаних відповідачем актів надання послуг № 174 від 30.11.2020, № 175 від 30.11.2020, № 184 від 31.12.2020, № 187 від 31.12.2020, №188 від 30.12.2020, № 1 від 13.01.2021, №2 від 13.01.2021, то судом встановлено наступне.

Відповідно до п.6.1. - 6.5. умов договору передбачено, що облік наданих послуг здійснюється виконавцем у "Відомостях плати за надані послуги", які складаються виконавцем на підставі залізничної накладної, пам`яток, Актів загальної форми та фактично наданої роботи Виконавцем.

"Відомості плати за надані послуги" повинні бути підписані Замовником у будь-якому разі (без зауважень або з зауваженнями) не пізніше 24 годин після надання її Замовнику.

"Відомості плати за надані послуги" оформляються після повернення всієї групи вагонів з вантажного фронту Замовника в день передачі вагонів Залізниці.

"Відомості плати за надані послуги" підписуються уповноваженим представниками Сторін.

У випадку не підписання Замовником "Відомості плати за надані послуги" (без зауважень або з зауваженнями) по закінченню строку, зазначеного в п. 6.2. договору, послуга вважається наданою належним чином, в повному обсязі та підлягає оплаті.

За змістом пунктів 6.6., 6.7. договору, у випадку коли замовник не підписує Акт надання послуг, він повинен протягом 3-х робочих днів з моменту його отримання, надати виконавцю письмову вмотивовану відмову.

У випадку не підписання Акту надання послуг, без вмотивованої відмови у прийнятті послуг по закінченню строку, зазначеного в п.6.6. договору, послуга вважається наданою належним чином, в повному обсязі та підлягає оплаті.

Згідно наявним у матеріалах справи протоколом наради від 25.01.2021, за участі представників ПрАТ "КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ" та ТОВ "АВСТРІЯ ПОСТАЧ" 25.01.2021 була проведена спільна нарада стосовно погашення заборгованості за договором № 11 на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом та підписанням первинних бухгалтерських документів.

Проте, представники відповідача відмовилися підписувати акти наданих послуг та відомості плати за надані послуги. Згідно із Акту про відмову від підпису відомостей плати за надані послуги та актів надання послуг від 25.01.2021 вбачається, що представник відповідача - Левицький В`ячеслав Володимирович, відмовився від підпису відомостей плати за надані послуги та актів надання послуг за період надання послуг з перевезення з жовтня по грудень 2020 року.

Відповідно до протоколу наради від 25.01.2021 представник відповідача висловив заперечення щодо вартості послуг з перевезення 1 тонни вантажу, що визначений додатком №1 "Протокол погодження договірних цін та тарифів" до договору №11 від 21.10.2020, посилаючись на те, що тарифи, які застосовувалися щомісячно, враховуючи фактичні місячні оми перевезень вантажу, є неприйнятними та наполягав на застосуванні єдиного тарифу у розмірі 24,82 грн без ПДВ за 1 т. вантажу на відстань до 3-х км, всупереч умовам договору.

Судом встановлено, що відповідно до додатку №1 "Протокол погодження договірних цін та тарифів" до договору №11 від 21.10.2020 для розрахунку вартості послуг з перевезення приймається фактична маса перевезеного вантажу, при цьому округлення маси вантажу проводиться відповідно до додатку № 1.

Згідно п.1.1. протоколу погодження договірних цін/тарифів за перевезення Виконавцем 1 (однієї) тонни вантажу на відстань до 3-х км з замовника стягуються наступні тарифи: від 1 тонни до 3000 тонн (включно) перевезеного вантажу в місяць - 93 грн 00 коп. (без ПДВ); від 3001 тонн до 6000 тонн (включно) перевезеного вантажу в місяць - 54 грн 58 коп. (без ПДВ); від 6001 тонн до 10000 тонн (включно) перевезеного вантажу в місяць - 48 грн 87 коп. (без ПДВ); від 10001 тонн до 20000 тонн (включно) перевезеного вантажу в місяць - 34 грн 93 коп. (без ПДВ); від 20001 тонни і більше перевезеного вантажу в місяць - 24 грн 82 коп. (без ПДВ). При перевезенні вантажів на відстань понад 3 км до встановлених тарифів додається 05 коп. за кожний наступний повний або неповний кілометр.

Оскільки відповідно до відомостей плати за надані послуги сторонами погоджено тарифи за перевезення позивачем вантажу, в залежності від тонни перевезеного вантажу, посилання відповідача на застування єдиного тарифу, що застосовується від 20001 тонни і більше перевезеного вантажу в місяць суд вважає необґрунтованими мотиви відповідача від підписання актів, що наведені у протоколі наради від 25.01.2021.

Згідно із матеріалів справи, позивач направив на адресу відповідача вимогу вих. №2131 від 28.05.2021 про передачу первинних документів та про сплату заборгованості в розмірі 2050792,83 грн. Разом із вказаною вимогою позивачем направлено відповідачу для підпису акти надання послуг № 174 від 30.11.2020, № 175 від 30.11.2020, № 184 від 31.12.2020, № 187 від 31.12.2020, №188 від 30.12.2020, № 1 від 13.01.2021, №2 від 13.01.2021 та відомості плати за надані послуги.

Відповідно до відомостей з офіційного вебсайту "Укрпошта" поштове відправлення №574 з направлення на адресу вимоги разом із актами та відомостями для підписання, повернуте засобами поштового зв`язку за зворотною адресою. За таких обставин, днем отримання відповідачем акту є дата оформлення підприємством поштового зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, а саме 01.06.2021.

Оскільки, відповідач у відповідності до п. 6.6. договору, письмової мотивованої відмови від підписання актів, відомостей не надав, а зафіксовані у протоколі наради від 25.01.2021 заперечення щодо тарифів є необґрунтованими, то надані позивачем послуги з перевезення вантажів згідно із актів надання послуг № 174 від 30.11.2020, № 175 від 30.11.2020, № 184 від 31.12.2020, № 187 від 31.12.2020, №188 від 30.12.2020, № 1 від 13.01.2021, №2 від 13.01.2021 вважаються прийнятими відповідачем.

Дослідивши надані позивачем у матеріали справи акти надання послуг, відомості плати за надані послуги, пам`ятки про подавання вагонів (форма ГУ -45 ), Акти загальної форми, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином доведено факт надання відповідачу послуг з перевезення вантажів за договором №11 від 21.10.2020.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1. встановлено, що послуги надаються на умовах попередньої оплати. Для забезпечення можливості надання послуг, замовник постійно здійснює не пізніше ніж за 5 днів до дня надання послуг, попередню плату в розмірі 100% від суми запланованих послуг.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з перевезення вантажів у сумі 1964411,55 грн належним чином доведена та відповідачем належними доказами не спростована.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

У відповідності до ч.3 ст. 13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач обставин наведених у позові належними та достатніми доказами не спростував. Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем позивачу претензій щодо якості, своєчасності чи об`єму послуг

Оскільки заборгованість відповідача по договору №11 на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом від 21.10.2020 у сумі 1964411,55 грн належним чином доведена, доказів сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язання за договором в частині оплати за поставлений товар позивачем нараховані та заявлені до стягнення пеня у сумі 70880,27 грн (нарахована за період з 20.02.2021 по 04.03.2021), 3% річних у сумі 15500,01 грн (нараховані за період з 20.02.2021 по 04.03.2021 ).

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В пункті 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" роз`яснено, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Судом встановлено, що договором №11 на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом від 21.10.2020 відповідальність відповідача за порушення строків виконання грошового зобов`язання (оплати вартості наданих послуг з перевезення вантажів) у вигляді пені, не передбачена.

При цьому, з огляду на характер правовідносин, які склались між сторонами, відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати вартості наданих послуг не передбачена і законодавчими актами.

Оскільки, сторони укладаючи договір поставки №11 на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом від 21.10.2020 не погодили відповідальність відповідача за порушення строків виконання грошового зобов`язання у вигляді пені, то позовні вимоги про стягнення пені у сумі 70880,27 грн є необґрунтованими, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Водночас, суд відхиляє посилання представника позивача на те, що нарахування пені здійснено у відповідності до вимог закону, оскільки позивач є державним підприємством, з огляду на таке.

Так, згідно із ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Так, частина друга статті 231 ГК України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за певні види правопорушень (порушення вимог щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг), порушення строків виконання негрошового зобов`язання) у господарському зобов`язанні, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, якщо інше не передбачено законом або договором.

Однак, приписи наведеної норми не розповсюджуються на спірні правові відносини, оскільки позивач не належить до державного сектора економіки, порушення не пов`язане з виконанням державного контракту, виконання зобов`язання не фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, а відповідальність передбачена ч. 2 ст. 231 ГК України за порушення не грошового зобов`язання.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що розрахунок є правильним, здійснений відповідно до умов договору та вимог законодавства. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги 3% річних у сумі 15500,01 грн.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

У відповідності до ст.129 ГПК України судові витрати за розгляд справи покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВСТРІЯ ПОСТАЧ" (01042, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДЖОНА МАККЕЙНА, будинок 37-А, нежиле приміщення 2, ідентифікаційний код 42505890) на користь Приватного акціонерного товариства "КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ" (02092, місто Київ, ВУЛИЦЯ АЛМА-АТИНСЬКА , будинок 37, ідентифікаційний код 04737111) заборгованість у сумі 1964411,55 грн, 3% річних у сумі 15500,01 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 29698,68 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 23.12.2021.

Суддя С. О. Турчин