РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1112/21

Господарський суд Чернігівської області, у складі судді Федоренко Ю.В., за участю секретаря судового засідання Тарасевич А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Чернігівського міського центру зайнятості, вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017

до відповідача: Головного управління національної поліції в Чернігівській області, проспект Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000

про стягнення 24662,45 грн.

За участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_1 , довіреність від 22.01.2021.

Відповідач: не прибув.

Позивачем подано позов про відшкодування відповідачем (роботодавцем) суми виплаченого матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) ОСОБА_2 в сумі 24662,45 грн в зв`язку з поновлення його на роботі за рішенням суду.

Дії суду щодо розгляду справи. Ухвалою суду від 03.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 927/1112/21; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 13.12.2021; відповідачу встановлено 15 денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позовну заяву з доказами на підтвердження заперечень.

Представник відповідача ОСОБА_3 отримав ухвалу від 03.11.2021 про відкриття провадження у справі 08.11.2021, що підтверджується його відміткою на примірнику вказаної ухвали, яка міститься в матеріалах справи.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі від 03.11.2021 надіслано судом позивачу 11.11.2021 у зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати (довідка за підписом керівника апарату суду від 03.11.2021), яка отримана останнім 12.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення а.с. 47.

До суду 03.12.2021 від відповідача надійшов відзив на позов від 02.12.2021 № 1243/124/17/05-2021 в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та поновити строк на подання відзиву обгрунтовуючи тим, що відділом правового забезпечення були отримані належним чином завірені копії документів щодо не перерахування коштів по отриманню матеріального забезпечення на випадок безробіття ОСОБА_2 від УФЗБО ГУНП в Чернігівській області лише 26.11.2021.

06.12.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 03.12.2021 № 05/4216 в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання 13.12.2021 прибув повноважний представник позивача Курило О.Б., від відповідача не прибув. Врахувавши відсутність заперечень представника позивача, прийнявши доводи відповідача викладені у відзиві, суд на підставі ст. 119 ГПК України постановив протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву

Після оголошеної в судовому засіданні перерви, представник позивача надав до матеріалів справи витребувану судом повну копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі № 620/5651/20. У судовому засіданні 13.12.2021, відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиції учасників справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач у позовній заяві посилається на те, що за час перебування на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості ОСОБА_2 за період з 16.01.2021 по 06.04.2021 було нараховано та виплачено 24662,45 грн матеріального забезпечення (допомога по безробіттю). У зв`язку з поновленням на роботі ОСОБА_2 згідно рішення суду, Чернігівським міським центром зайнятості були прийняті рішення про припинення реєстрації як безробітного та виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_2 з 06.04.2021. Враховуючи, що Головне управління національної поліції в Чернігівській області по відношенню до ОСОБА_2 є роботодавцем, саме на нього згідно з ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», покладено обов`язок відшкодувати суми виплаченого матеріального забезпечення безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Станом на день звернення до суду кошти в сумі 24662,45 грн відповідачем не відшкодовані, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

У поданому відзиві на позов відповідач позов не визнав. Заперечуючи позовні вимоги посилається на те, що у разі задоволення судом позову Чернігівського міського центру зайнятості, Головне управління національної поліції в Чернігівській області понесе грошове навантаження у подвійному розмірі, оскільки на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі № 620/5651/20 з відповідача вже стягнуто на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 70551,18 грн без зменшення суми на розмір отриманої допомоги по безробіттю. Так, на думку відповідача, притягнення його до подвійної відповідальності суперечить Приписам ст. 61 Конституції України.

Відповідач зазначає, що згідно з пунктом 32 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. Зважаючи на вказане, сума виплаченої допомоги з дня виникнення цих обставин підлягає стягненню з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповіді на відзив від 03.12.2021 № 05/4216 позивач заперечує щодо доводів відповідача стосовно подвійного притягнення його до відповідальності у разі задоволення позову та зазначає, що стягнення грошових коштів за вимушений прогул та стягнення виплаченого забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю в силу Закону не є одним і тим же видом юридичної відповідальності. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного. У Чернігівському міському центрі зайнятості в період з 16.01.2021 по 06.04.2021 був зареєстрований як безробітний, отримував матеріальне забезпечення і соціальні послуги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується заявами останнього про призначення виплати допомоги по безробіттю та про надання статусу безробітного від 16.01.2021 (а.с. 21-22), витягом із наказів Чернігівського міського центру зайнятості від 28.10.2021 про прийняті рішення по особі ОСОБА_2 , його персональною карткою № 00008 створеною Чернігівським міським центром зайнятості (а.с. 6-7).

Позивачем до матеріалів справи додана завірена належним чином копія постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі № 620/5651/20 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. З інформації по справі № 620/5651/20, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021 набрала законної сили 24.03.2021. Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі № 620/5651/20 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 22.10.2020 №294 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції, поновлено останнього на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області та стягнуто з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 70551,18 грн; допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 14 638,03 грн.

Згідно витягу із наказу Головного управління національної поліції в Чернігівській області від 07.04.2021 № 102 о/с «По особовому складу», виданого на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021 по справі № 620/5651/20, ОСОБА_2 поновлено на посаді з 28.10.2020 з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 70551,18 грн (а.с. 12).

За час перебування на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості ОСОБА_2 за період з 16.01.2021 по 06.04.2021 було нараховано та виплачено 24662,45 грн матеріального забезпечення (допомога по безробіттю), що підтверджується витягами з відомостей про виплати за видами забезпечення та платіжними дорученнями (а.с. 23-32).

Чернігівський міський центр зайнятості звертався з претензією від 17.05.2021 № 05/2017 до відповідача про добровільне відшкодування коштів в сумі 24662,45 грн, однак листом Головного управлінням національної поліції в Чернігівській області № 1537/124/05/21 -2021 від 09.09.2021 претензія Чернігівського міського центру зайнятості була відхилена з посиланням на те, що повернення виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття може бути здійснено лише за наслідками розгляду даного питання в судовому порядку.

Залишення відповідачем претензії без задоволення стало підставою для звернення Чернігівського міського центру зайнятості до суду з даним позовом.

Отже, предметом позову є вимога Чернігівського міського центру зайнятості до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про стягнення 24662,45 грн в якості повернення допомоги по безробіттю.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі- Закон) фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем фонду про прийняття його на роботу.

Частиною 4 ст. 35 Закону визначено, що із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, положеннями статей 34, 35 Закону передбачено право фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 34 постанови №9 від 06.11.1992, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Наказ Головного управління національної поліції в Чернігівській області про поновлення ОСОБА_2 на роботі видано 07.04.2021, у зв`язку з чим вимога Чернігівського міського центру зайнятості щодо стягнення з роботодавця - Головного управління національної поліції в Чернігівській області, 24662,45 грн суми виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача стосовно подвійного притягнення його до відповідальності судом відхиляються, оскільки стягнення грошових коштів за вимушений прогул та стягнення виплаченого забезпечення в силу Закону не є одним і тим же видом юридичної відповідальності. Так, вартість соціальної допомоги по безробіттю, стягнення якої є предметом даного позову, виплачена Чернігівським міським центром зайнятості ОСОБА_2 , підлягає відшкодуванню відповідачем в порядку, встановленому ст. 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а виплати, здійснені Головним управлінням національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 на підставі рішення суду в порядку ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю, є сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто види юридичної відповідальності відповідача перед позивачем та перед гр. ОСОБА_2 , є різними, що не суперечить приписам ст.61 Конституції України.

Пред`явлення громадянином ОСОБА_2 позову до суду про поновлення його на роботі, не позбавляло останнього права на отримання допомоги по безробіттю до моменту поновлення на роботі за рішенням суду, а тому не звільняє відповідача від обов`язку компенсувати вартість фактично здійснених громадянину ОСОБА_2 соціальних виплат на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" за період з моменту реєстрації як безробітного до зняття з обліку внаслідок поновлення його на роботі.

При розгляді справи, судом згідно приписів ч. 4 ст.236 ГПК України суд врахував висновки викладені в постанові Касаційного господарського суду Верховного суду від 22.03.2018 по справі № 914/913/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №902/291/17.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог повністю, судові витрати покладаються на відповідача. Керуючись ст. 129, 233, 238-239, 240 - 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю і стягнути з Головного управління національної поліції в Чернігівській області, проспект Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000, , на користь Чернігівського міського центру зайнятості, вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017, , 24 662,45 грн виплаченої допомоги по безробіттю та 2 270 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 17.12.2021.

Суддя Ю.В. Федоренко