РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2021Справа № 910/16238/21
За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛО-СЕРВІС"

про стягнення 40964,09 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін

від позивача - Гаврилов Є.Ю.,

від відповідача - Острова В.В.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛО-СЕРВІС" (далі - відповідач) заборгованості та штрафних санкцій за Договором №521517 від 01.07.2018 у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку вчасно та повність оплатити надані йому послуги (надані у період з червня 2020 року по липень 2021 року у будинок №36Б по вул. Євгена Коновальця у місті Києві) з постачання теплової енергії, разом у сумі, що дорівнює вказаній ціні позову.

Заперечуючи проти позовних вимог у відзиві на позов відповідач зазначає про наступне.

На виконання вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відповідачем було передано ОСББ «ПЕЧЕРСЬКИЙ» технічну документацію на будинок №36Б по вул. Євгена Коновальця у місті Києві та з 01.06.2020 будинок було згідно наказу знято з обслуговування відповідача.

Крім того, відповідач заперечує, що ділянка теплових мереж довжиною 30 м та діаметром 133 мм від ТК-807/6-А до зовнішньої стіни будинку за адресою вул. Євгена Коновальця, 36-Б перебувала на утриманні і обслуговуванні відповідача до моменту передачі будинку в обслуговування ОСББ «ПЕЧЕРСЬКИЙ».

У зв`язку із чим відповідач вважає, що за надані послуги з теплопостачання за Договором №521517 від 01.07.2018 має розраховуватися не він.

У відповіді на відзив позивач вказав те, що укладений між сторонами Договір №521517 від 01.07.2018 діє до дати передання теплових мереж до комунальної власності м. Києва або іншій стороні. Оскільки відповідачем не передавались теплові мережі, які знаходяться у ТОВ "ЖИТЛО-СЕРВІС" на балансі до комунальної власності м. Києва або іншій стороні, тому Договір являється дійсним та обов`язковим до виконання, тому саме на відповідача покладено обов`язок з оплати по втратам теплової енергії з поверхні трубопроводів та з витоком теплоносія.

Заперечуючи проти відповіді на відзив відповідач спростовував факт того, що на його балансі перебуває теплова мережа вздовж стіни будинку №36Б по вул. Євгена Коновальця у місті Києві та надав довідку за підписом генерального директора та головного бухгалтера відповідача, що за відповідачем не обліковуються відповідний житловий будинок та магістральні трубопроводи (місцеві) теплові мережі. Відповідач звертає увагу, що надані позивачем докази до справи не підтверджують фактичного отримання відповідачем теплової енергії за спірний період.

Судом також були враховані заперечення відповідача стосовно наданих позивачем копій Додатків №5 та №6 до Договору №521517 від 01.07.2018, оскільки відповідач каже, що відповідні додатки укладено до іншого договору, у зв`язку із чим суд зобов`язав представника позивача надати оригінали додатків до Договору №521517 від 01.07.2018 у судове засідання для огляду.

Через відділ діловодства суду позивачем були надані письмові пояснення по справі до яких додано копію Договору №521517 від 07.04.2006, а також додатки до цього договору звернення-доручення про укладення договору на постачання теплової енергії; обсяги постачання теплової енергії; тарифи та порядок розрахунків; схему розподілу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; технічні характеристики теплових мереж та систем; акт розмежування балансової належності теплових мереж/систем та експлуатаційної відповідальності сторін.

У судовому засіданні 13.12.2021 представник позивача надав суду для огляду оригінали відповідних документів для огляду, копії яких долучено з письмовими поясненнями.

Надаючи пояснення по суті спору у судовому засіданні 13.12.2021 представник позивача підтримав вимоги позову повністю та просив суд позов задовольнити, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши у судовому засіданні докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

07.04.2006 між АЕК «Київенерго» як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛО-СЕРВІС" як споживачем було укладено Договір №521517 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - Договір №521517 від 07.04.2006) за умовами якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її та платити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

Так, за Договором №521517 від 07.04.2006 постачання теплової енергії надавалось у житловий будинок №36-Б по вул. Щорса (після перейменування назва вулиці - Євгена Коновальця) у місті Києві.

У додатках до Договору №521517 від 07.04.2006 визначено обсяги постачання теплової енергії, тарифи та порядок розрахунків, схема розподілу належності та експлуатаційної відповідальності сторін, технічні характеристики теплових мереж та систем, а також акт розмежування балансової належності теплових мереж та систем та експлуатаційної відповідальності сторін.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 року № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", позивача визначено підприємством, за яким на праві господарського відання закріплено майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго".

За розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 Підприємству видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

01.07.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір на постачання теплової енергії №521517 (далі - Договір №521517 від 01.07.2018) предметом якого є постачання теплової енергії в гарячій воді тепловими мережами, зовнішньобудинковими системами, включаючи обладнання індивідуальних теплових пунктів, вузлів обліку та вузлів приєднання, що знаходяться у власності або на балансі, або в експлуатації, або на технічному обслуговуванні, чи в будь-якому користуванні відповідача (теплове обладнання) відповідно до Додатку №5 Договору на потреби об`єкту вул. Є. Коновальця (Щорса), буд. 36Б опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з Додатком №1 до цього Договору.

Фактично предмет Договору №521517 не змінився, а лише змінилася сторона надання послуг та умови їх надання і оплата.

Позивач зазначає, що у період з червня 2020 року - липня 2021 року ним було надано відповідачу передбачені Договором №521517 від 01.07.2018 послуги з постачання споживачу теплової енергії у гарячій воді, проте відповідачем не було сплачено надані йому послуги у спірний період у зв`язку із чим за ним рахується борг у сумі 36912,46 грн.

Відповідач проти позову заперечує, вказує на те, що на його обліку будинок №36Б по вул. Є. Коновальця (Щорса) у м. Києві та теплові мережі до будинку не перебувають, а Договір №№521517 не виконується, а позивачем відмовлено у припиненні дії цього договору.

Судом встановлено, що у відповідача з позивачем було укладено декілька договорів на постачання теплової енергії у гарячій воді за даною адресою, в тому числі і Договір № 521517 від 01.07.2018.

Відповідно до норм Законів України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а також «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що виникла на момент спірних правовідносин) співвласниками багатоквартирного будинку 36Б по вул. Є. Коновальця (Щорса) у м. Києві було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерський» та визначено форму управління будинком.

На виконання вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відповідачем було передано ОСББ «Печерський» технічну документацію на будинок №36Б по вул. Євгена Коновальця у місті Києві та з 01.06.2020 цей будинок, згідно наказу №16-Г від 24.04.2020, було знято з обслуговування відповідача.

30.04.2020 відповідач звернувся до позивача з листами у яких повідомив останнього, що будинок №36Б по вул. Євгена Коновальця у місті Києві перейшов на самообслуговування у зв`язку із чим, з метою припинення дії укладених між сторонами договорів з постачання теплової енергії надав для підписання примірники додаткових угод, у тому числі і по Договору №521517 від 01.07.2018.

Листом від 27.05.2020 за №30/5/3/6070 позивач повідомив відповідача про втрату чинності одного із Договорів №521521 за яким надавалося теплопостачання до відповідного будинку, посилаючись на п. 8.3 цього договору, де вказано, що договір припиняє свою дію у разі взаємної згоди сторін.

Разом з тим, у відповідь на пропозицію відповідача щодо підписання додаткової угоди про припинення дії Договору №521517 від 01.07.2018 позивачем направлено лист від 27.05.2020 № 30/5/3/6066 у якому зазначив, що відповідно до схеми балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін та акту розмежування балансової належності теплових мереж до Договору №521517 ділянка теплових мереж довжиною 30 м та діаметром 133 мм від ТК-807/6-А до зовнішньої стіни будинку за адресою: вул. Є. Коновальця, 36Б перебуває на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛО-СЕРВІС" та при транспортуванні теплової енергії зазначеними тепловими мережами відбуваються втрати теплової енергії з поверхні трубопроводів та з виток теплоносія. Для врегулювання порушеного в листі питання позивач просив відповідача надати акт приймання передачі теплових мереж або інші документи які підтверджують передачу теплових мереж на баланс ОСББ.

У відповідь на вищевказане відповідач повідомив позивача у листі від 27.07.2020 №375/1 про відсутність відповідних актів приймання-передачі зазначеної ділянки як на баланс ОСББ «Печерський» так і на баланс самого відповідача. Відповідач також повідомив, що оскільки до зазначеної ділянки тепломережі не підключений жоден з будинків, які обслуговує відповідач, то відповідно ним були направлені листи до ОСББ стосовно відмови від обслуговування зазначеної ділянки тепломережі, а також направлено листа до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації з проханням розпочати процедуру визнання зазначеної ділянки теплової мережі безгосподарчою.

Так, у листі №376 від 27.07.2020 відповідач повідомив ОСББ «Печерський», що при передачі будинку та пакетів документів на баланс ОСББ не була передана ділянка теплової мережі довжиною 30 м. та діаметром 133 мм від ТК-807/6-А до зовнішньої стіни будинку №36Б на вул. Є. Коновальця у м. Києві та оскільки до зазначеної ділянки не підключений жоден з будинків, які обслуговує відповідач, то керівництвом останнього було прийнято рішення про відмову у обслуговуванні даної ділянки теплової мережі. Також було запропоновано ОСББ звернутися для узгодження даного питання до позивача, для уникнення ситуації несвоєчасної подачі теплової енергії у будинок.

З подібним за змістом листом №447 від 03.08.2020 відповідач також звернувся до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації де крім того, також просив взяти на контроль відповідне питання щодо приналежності спірної ділянки теплової мережі.

Відповідач зазначає, що від ОСББ «Печерський» відповідь на лист не надійшла, разом з тим, Печерська районна у місті Києві державна адміністрація надала відповідь з якої вбачається, що теплова мережа довжиною 30 м., діаметром 133 ммTK-807/6-a до зовнішньої стіни будинку № 36Б на вул. Євгена Коноваль перебувала на утриманні і обслуговуванні ТОВ «Житло-сервіс» до моменту передачі будинку на утримання і обслуговування ОСББ «Печерський». Також рада підкреслила про необхідність здійснення передачі вказаної мережі до комунальної власності територіальної громади міста Києва та оперативного управління КП «Київтеплоенерго» відповідно до наказу Департаменту комунальної власності м. Києва №180 від 18.02.2020.

Викладені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями листів.

Відповідач заперечує факт перебування у нього на балансі теплової мережі довжиною 30 м., діаметром 133 мм е TK-807/6-a до зовнішньої стіни будинку № 36Б на вул. Євгена Коновальця у м. Києві та надає відповідну довідку №461 від 22.11.2021 за підписом директора та головного бухгалтера.

Крім того, у своїх письмових пояснення відповідач зазначає, що він не приймав на баланс ані багатоквартирний житловий будинок за адресою Коновальця Є., 36Б, ані вказану магістральну теплову мережу. Саме ділянка теплової мережі, яка є магістральною, не могла перебувати та не перебуває на балансі відповідача, оскільки відповідно до статутних завдань відповідач здійснював в цьому будинку лише обслуговування внутрішньо будинкових мереж. До складової тарифу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій обслуговування магістральних теплових мереж також не входило.

Відповідач також звертає увагу на те, що до матеріалів позовної заяви позивачем додано копію схеми розподілу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток № 5 до Договору № 521517) проте, ця схема є копією зі схеми договору, який в свій час було укладено з ПАТ «Київенерго» 07.04.2006. Теж саме вбачається з додатку № 6 до Договору № 521517 - акту розмежування балансової належності теплових мереж/систем та експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідач зазначає, що при укладанні Договору № 521517 від 01.07.2018 позивачем не було розроблено додаток № 5 до договору - схеми розподілу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін та додаток № 6 до договору - акт розмежування балансової належності теплових мереж/систем та експлуатаційної відповідальності сторін.

Досліджуючи надані сторонами докази, судом встановлено, що укладаючи Договір від 07.04.2006 теплова мережа довжиною 30 м., діаметром 133 мм е TK-807/6-a до зовнішньої стіни будинку № 36Б на вул. Євгена Коновальця у м. Києві перебувала на балансі відповідача, що вбачається зі схеми розподілу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток №3 до Договору №521517 від 07.04.2006) та технічних характеристик теплових мереж та систем (додаток №3а до Договору №521517 від 07.04.2006).

У момент переукладання Договору №521517 із позивачем 01.07.2018 спірна теплова мережа так само залишилася на балансі відповідача, що вбачається із додатків №5 та №6 до Договору №521517 від 01.07.2018 які надані позивачем із позовом, відповідні додатки фактично відповідають тій же інформації, що наведена у додатках №3 та №3а до Договору №521517 від 07.04.2006, що підтверджує факт того, що спірна теплова мережа після переукладення Договору №521517 залишилася на балансі відповідача.

Як вбачається з умов пунктів 8.1, 8.3 Договору №521517 від 01.07.2018 він набуває чинності з дня його підписання та діє до дати передання теплових мереж до комунальної власності м. Києва або іншій стороні. Договір застосовується до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладення цього Договору з 01.05.2018.

Таким чином, Договір 521517 від 01.07.2018 може бути припиненим лише у випадку передачі теплових мереж до комунальної власності м. Києва або іншій стороні.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутній будь-який документ який би свідчив про факт передачі теплової мережі довжиною 30 м., діаметром 133 мм TK-807/6-a до зовнішньої стіни будинку № 36Б на вул. Євгена Коновальця у м. Києві до комунальної власності м. Києва або іншій стороні у тому числі і ОСББ «Печерський».

Надана відповідачем довідка №461 від 22.11.2021 не приймається як належний доказ факту відсутності на балансі ТОВ «Житло-Сервіс» магістральних трубопроводів (місцевих) тепломереж до житлового будинку №36Б на вул. Євгена Коновальця у м. Києві оскільки підписана зацікавленими особами відповідача, а саме - генеральним директором та головним бухгалтером.

З листа Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 22.09.2020 вбачається, що спірна теплова мережа перебувала на балансі відповідача до моменту передачі будинку на утримання і обслуговування ОСББ «Печерський».

Разом з тим, як вбачається з наявних пояснень сторін у справі та визнається самим відповідачем під час передачі в управління ОСББ «Печерський» будинку №36Б на вул. Євгена Коновальця у м. Києві жодного акту передачі спірної теплової мережі в управління ОСББ «Печерський» укладено не було, що також відображено відповідачем у листах до позивача та Печерської районної у місті Києві державної адміністрації.

Як зазначено у постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил користування тепловою енергією» від 03.10.2007 №1198 межа балансової належності (відповідальності) - межа розподілу теплової мережі між теплопостачальною організацією і споживачем.

З наведеного вбачається, що теплова мережа довжиною 30 м., діаметром 133 мм е TK-807/6-a до зовнішньої стіни будинку № 36Б на вул. Євгена Коновальця у м. Києві залишається на балансі відповідача, а Договір №521517 від 01.07.2018 своєї дії не припинив, а тому відповідач має виконувати зобов`язання за цим договором.

Відповідно до умов п. 2.1 Договору №521517 від 01.07.2018 при виконанні умов цього Договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установ і мереж, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Облік теплової енергії на теплових мережах проводиться розрахунковим способом відповідно до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 Україна 244-94, затверджені Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству 14.12.1993 з наступними змінами та доповненнями (п. 4.1 Договору №521517 від 01.07.2018).

Відповідно до Додатку №1 до Договору визначені орієнтовні обсяги теплової енергії із тепловими витратами на дільниці трубопроводів та в місцевій системі відповідача згідно схеми (Додаток №5 до Договору №521517 від 01.07.2018).

Схема розподілу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін наведені в Додатку №5 до Договору №521517 від 01.07.2018. Відповідно до Додатку №6 Договору сторони склали її розмежування балансової належності теплових мереж/систем та експлуатаційної відповідальності сторін.

Отже, за умовами Договору №521517 від 01.07.2018 позивач здійснює нарахування за теплові втрати з поверхні трубопроводів (Гкал) та з витіком (Гкал), а також за витоки теплоносія (тони) на теплових мережах відповідача, якими позивачем постачається теплова енергія на потреби об`єкта ж/б 36Б по вул. Є. Коновальця (Щорса), у місті Києві.

Згідно п. 2.3.1, 2.3.2 Договору №521517 від 01.07.2018 відповідач зобов`язується дотримуватись умов та порядку оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатках №1 та №4 до Договору. Додержувати норми витоку мережної води, зазначеної в Додатку №1 до Договору.

Відповідно до п. 3 Додатку №4 до Договору №521517 від 01.07.2018 відповідач, щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в ЦОК за адресою: просп. Повітрофлотський, 58:

- облікову картку фактичних обсягів теплової енергії за звітний період;

- акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки відповідач повинен повернути в ЦОК);

- акт виконаних робіт.

Відповідно до п. 2 Додатку №4 до Договору №521517 від 01.07.2018відповідач до 15 числа місяця наступного за розрахунковим сплачує позивачу вартість фактичних обсягів теплової енергії у розрахунковому періоді, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

Факт надання позивачем послуг за період з червня 2020 року по липень 2021 року підтверджується наданими до позову копії корінців нарядів на включення та відключення об`єктів теплопостачання на період опалювального сезону, акт звіряння розрахунків, акт приймання-передавання товарної продукції, облікові картки за обліковим записом відповідача, довідку про нарахування за теплову енергію та довідку про стан розрахунків.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним правочином у спірний період своєчасно не виконав, у зв`язку з чим в останнього перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 36912,46 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 521517 від 01.07.2018 позивач просив суд стягнути з відповідача 1810 грн. 57 коп. інфляційних втрат, 567 грн. 73 коп. 3% річних, 1673 грн. 33 коп. пені.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6 Додатку №4 до Договору №521217 від 01.07.2018 передбачено, що відповідачу на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду позивачем нараховується пеня в розмірі 0,5 % за кожний день прострочення, до моменту його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За частиною 6 статті 21 Закону України № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" (який є спеціальним законом у спірних правовідносинах) передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Заперечень щодо наданих позивачем розрахунків штрафних та фінансових санкцій відповідачем надано не було.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаних сум заборгованості, і визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, а відтак, заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджується факт передачі спірної теплової мережі на баланс міста або у розпорядження іншої особи, а тому на останнього покладається відповідальність з оплати послуг з теплопостачання за Договором №521517 від 01.07.2018 у спірний період, за таких обставин позов підлягає задоволенню.

Судові витрати у які позивачем включено судовий збір відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛО-СЕРВІС" (03038, м. Київ, вул. Протасів Яр, 8; ідентифікаційний код 30167045) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5; ідентифікаційний код 40538421) 36912 (тридцять шість тисяч дев`ятсот дванадцять) грн. 46 коп. боргу за Договором постачання теплової енергії №521517 від 01.07.2018, 1810 (одну тисячу вісімсот десять) грн. 57 коп. інфляційних втрат, 567 (п`ятсот шістдесят сім) грн. 73 коп. 3% річних, 1673 (одну тисячу шістсот сімдесят три) грн. 33 коп. пені та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст підписано 23.12.2021.

Суддя Р.Б. Сташків