ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3812/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Заступника керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області, м.Лозова Харківської області в інтересах держави, в особі Первомайської районної державної адміністрації Харківської області, м.Первомайський Харківської області Харківської обласної державної адміністрації, м.Харків Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області, сел.Біляївка Харківської області
до Фізичної особи-підприємця Ляшенка Ігоря Івановича, с.Тимченки Харківської області
про розірвання договору та повернення земельної ділянки
за участю представників:

від прокуратури: Клейн Л.В., посвідчення №057300 від 09.10.2020

від першого позивача: не з`явився

від другого позивача: не з`явився

від третього позивача: не з`явився

від відповідача: Ляшенко І.І., паспорт

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області (надалі - прокурор) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі: Первомайської районної державної адміністрації Харківської області, Харківської обласної державної адміністрації, Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області до Фізичної особи-підприємця Ляшенка Ігоря Івановича, в якому просить:

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 31.08.2007, укладений між Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області та Фізичною особою-підприємцем Ляшенком Ігорем Івановичем (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щодо земельної ділянки водного фонду з розташованою на ній водоймою (ставком) загальною площею 13,5712га з кадастровим номером :04:000:0047;

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Ляшенка Ігоря Івановича (РНОКПП: НОМЕР_1 ) повернути державі в особі Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області () земельну ділянку загальною площею 13,5712га з кадастровим номером :04:000:0047.

Ухвалою від 08.10.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.11.2021.

29 жовтня 2021 року від Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області надійшов лист №02-21/1803 від 25.10.2021, в якому третій позивач зазначив, що 06.09.2021 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" внесені відомості за номером 43875154 про реєстрацію права власності Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0047. Не заперечуючи проти розгляду судом позовної заяви, третій позивач вважає наразі актуальним питання приведення земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0047 у належний стан, що мав місце на час укладення договору оренди від 31.08.2007. Сільською радою, як власником земельної ділянки, підготовлена відповідна вимога до ФОП Ляшенка І.І.

29 жовтня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог прокурора заперечив. Зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, що упродовж дії договору оренди земельної ділянки від 31.08.2007 земельна ділянка водного фонду використовується не за цільовим призначенням або є істотні порушення договірних відносин, які б були підставою для розірвання договору. При цьому, відповідач належним чином виконує свої зобов`язання як орендаря за вказаним договором. Відповідач не погодився з доводами прокурора про те, що орендар використовує земельну ділянку з порушенням чинного законодавства, оскільки здійснив самовільне будівниці нежитлових споруд та влаштував літній табір для худоби, використав земельну ділянку для городництва - в межах прибережної захисної смуги, де законодавчо обмежена господарська діяльність взагалі, тим самим не забезпечив збереження стану об`єкту оренди. В той же час, внаслідок обумовленої правочином діяльності щодо земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських потреб, об`єкт оренди не зазнав та не зазнає жодних змін. Також, відповідач зазначив, що ним дійсно за час користування об`єктом оренди були розміщення об`єкти, які зазначені у позові прокурора. Але, по-перше, що ці об`єкти не є капітальними спорудами, по-друге, у зв`язку з тим, що відповідно до проекту землеустрою ставок в оренду надано разом з прибережною охоронною зоною, то відповідач вважав, що він міг на прибережній зоні встановлювати господарські об`єкти. Разом з цим, за вищевказані порушення передбачена лише адміністративна відповідальність, і це не може бути підставою для розірвання договору оренди. Крім того, відповідач повідомив, що він зобов`язується у повному обсязі демонтувати всі наявні розміщенні об`єкти в прибережній смузі та усунути адміністративне порушення.

Так, 29.10.2021 від Харківської обласної державної адміністрації надійшла заява про залишення позову без розгляду в частині залучення її до участі у справі як позивача на підставі п.5 ч.1 ст.226 ГПК України. При цьому, другий позивач зазначив, що з набранням чинності Закону України від 28.04.2021 №1423-ІХ (з 27.05.2021), яким внесено зміни до Земельного кодексу України, змінився не тільки суб`єкт владних повноважень - розпорядник спірною земельною ділянкою, а й змінено її правовий статус - з земель державної власності на землі комунальної власності. У разі задоволення позовних вимог прокурора, земельна ділянка підлягає поверненню не в державну, а в комунальну власність - в особі Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області. Таким чином, Харківська обласна державна адміністрація заперечує проти залучення її до участі у справі в якості позивача, у зв`язку з відсутністю порушення прав та інтересів останньої.

02 листопада 2021 року від Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області надійшов лист №02-21/1834 від 29.10.2021, в якому третій позивач зазначив, що сільська рада на час пред`явлення позовної заяви прокурора не мала можливості та розумного строку на те, щоб скористатись правами власника земельної ділянки та повноваженнями органу місцевого самоврядування з метою захисту своїх прав та законних інтересів, у тому числі в досудовому порядку. Біляївська сільська рада на цей час, як власник земельної ділянки, вважає розірвання договору оренди вказаної земельної ділянки недоцільним та економічно необґрунтованим, оскільки приведення земельної ділянки у належний стан за рахунок коштів сільської ради потягне значні витрати бюджетних коштів, в той час як орендна плата орендарем сплачуватись не буде внаслідок розірвання договору. Враховуючи викладене, сільською радою вживаються заходи до врегулювання з орендарем в досудовому порядку питання щодо приведення земельної ділянки у належний стан, що мав місце на час укладення договору оренди від 31.08.2007. Сільською радою, як власником земельної ділянки, підготовлена відповідна вимога до ФОП Ляшенка І.І.

У підготовчому засіданні 02.11.2021 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також оголошено перерву до 23.11.2021.

22 листопада 2021 року від Лозівської окружної прокуратури надійшов лист №61/2-3816-21 від 18.11.2021, в якому прокурор зазначив, що після отримання відзиву відповідача, Лозівською окружною прокуратурою направлено листа голові Первомайської міської ради щодо виділення спеціалістів для обстеження та проведення перевірки дотримання вимог земельного та містобудівного законодавства на спірній земельній ділянці. За результатами обстеження земельної ділянки частини прибережної захисної смуги встановлено наявність об`єктів будівництва (господарських будівель і споруд), у тому числі із фундаментом, тимчасові споруди та незавершене будівництво сараю, що підтверджується листом від 12.11.2021 №01-32/4188. Також прокурором надано фототаблицю, в якій відображено об`єкти та земельну ділянку, яка оглядалася.

Також прокурором було подано відповідь на відзив, у якій він не погодився з доводами відповідача про те, що ним належним чином виконувалися умови договору оренди земельної ділянки. Так, пунктом 29 даного договору визначено, що орендар зобов`язаний дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. В проекті землеустрою щодо спірної земельної ділянки наявний висновок Харківського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства Державного комітету України по водному господарству від 29.11.2006 №1514, відповідно до якого погоджується відведення земельної ділянки за деяких умов, серед яких: використання земельної ділянки тільки за цільовим призначенням; дотримання в прибережній захисній смузі режиму обмеженої господарської діяльності, в якій суворо забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження та залісення); улаштування літніх таборів для худоби; дотримання вимог інших природоохоронних законодавчих актів. Таким чином, відповідач з 2006 року був обізнаний про те, що орендовану земельну ділянку необхідно використовувати тільки за цільовим призначенням; дотримуватися в прибережній захисній смузі режиму обмеженої господарської діяльності. ФОП Ляшенку І.І. державним інспектором у сфері державною контролю за використанням та охороною земель і дотриманням земельною законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Харківській області двічі - 16.07.2020 та 02.12.2020 видавався припис щодо усунення порушень законодавства України - ст.ст. 61, 96 Земельного кодексу України та ст. 80 Водного кодексу України шляхом приведення прибережної захисної смуги у відповідність до законодавства. Проте, вказані приписи відповідачем не виконані, чим допущено істотні порушення умов договору оренди, що є підставою для його розірвання.. Крім того, прокурор зазначив, що використання земель із порушенням вимог чинного законодавства не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права в країні.

У підготовчому засіданні 23.11.2021 судом задоволено усне клопотання представника прокуратури про долучення до матеріалів справи доказів, які були подані разом з листом Лозівської окружної прокуратури за №61/2-3816-21 від 18.11.2021, зокрема, копія листа Первомайської міської ради Харківської області від 12.11.2021 №01-32/4188 та фототаблиці. При цьому судом було враховано, що вказані докази були отримані прокурором вже під час розгляду справи з метою спростування доводів відповідача, що були викладені у його відзиві, а тому не могли бути подані одночасно з позовною заявою.

Крім того, у підготовчому засіданні 23.11.2021 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 08.12.2021.

07 грудня 2021 року від прокурора надійшли письмові пояснення щодо заяви Харківської обласної державної адміністрації про часткове залишення позову без розгляду. У даних поясненнях прокурор проти вказаної позиції другого позивача заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість, та просив позов задовольнити у повному обсязі.

У призначеному на 08.12.2021 судовому засіданні прокурор підтримала доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти вимог прокурора заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити.

Представник першого позивача, Первомайської районної державної адміністрації Харківської області, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце засідання перший позивач повідомлений належним чином.

Другий позивач, Харківська обласна державна адміністрація, свого представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце засідання другий позивач повідомлений належним чином.

Від третього позивача, Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області, 07.12.2021 надійшов лист за №02-21/2018 від 30.11.2021 про розгляд справи за його відсутності.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивачів.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

31 серпня 2007 року між Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області, як орендодавцем, та Фізичною особою підприємцем Ляшенком Ігорем Івановичем, як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду з розташованою на ній водоймою (ставком) з земель державної власності в територіальних межах Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області (надалі - Договір).

Згідно з пунктом 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 13,5712га, в тому числі: під ставком - 7,6250га, під болотом - 0,3030га, під гідротехнічною спорудою - 0,2339га, під ярами - 0,1857га, під пасовищами 5,2236га.

Відповідно до пункту 8 Договору його укладено строком на 50 років.

Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рибогосподарських потреб (п. 15 Договору).

Пунктом 16 Договору визначено умови збереження стану об`єкту оренді: використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням.

При цьому, орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливої з використання земель та територій (пункт 26 Договору).

Орендар, відповідно до умов пункту 29 Договору зобов`язаний дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

За умовами пункту 34 Договору його дія припиняється, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом.

Договір зареєстровано в Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 вересня 2007 року за №04.

04 вересня 2007 року земельна ділянка за актом прийому-передачі передана Первомайською РДА ФОП Ляшенку І.І.

До Державного земельного кадастру про земельну ділянку внесено відомості 04.09.2007 з присвоєнням кадастрового номеру :04:000:0047.

Як зазначає прокурор у позові, вивченням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі ставком та прилягаючою прибережною захисною смугою, яка була передана в користування (на умовах оренди) терміном на 50 років для рибогосподарських потреб ФОГІ Ляшенку Ігорю Івановичу в межах Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області встановлено, що Харківське обласне виробниче управління меліорації і водного господарства Державного комітету України по водному господарству своїм листом від 29.11.2006 №1514 надав дозвіл на відведення цієї земельної ділянки та укладання договору оренди при умові: використання земельної ділянки тільки за цільовим призначенням (п.3), дотримання в прибережній захисній смузі режиму обмеженої господарської діяльності, в якій суворо забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження ті залісення); улаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних).

Також в проекті землеустрою наявний висновок Управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області від 22.11.2006, в якому визначено природоохоронні вимоги: дотримання режиму у прибережній захисній смузі, обмеження господарської діяльності та заборона будь-якого будівництва (ст.89 Водного кодексу України), захист земель від несприятливих природних та техногенних процесів, недопущення знесення зелених насаджень, недопущення забруднення земель, використання земель за цільовим призначенням.

В той же час, орендована земельна ділянка у 2020 та 2021 роках фактично використовується відповідачем з порушенням законодавства, яке полягає у тому, що в межах прибережної захисної смуги навколо водойми, відповідачем здійснено самовільне будівництво нежитлових споруд, влаштовано літній табір для свійських тварин (худоби), а також здійснено часткове розорюванні прибережної захисної смуги для ведення городництва.

Зазначені обставини підтверджується протоколом огляду місця події, складеним 05.06.2020 слідчим СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області, актами перевірки дотримання вимог земельного законодавстві від 16.07.2020 та 02.12.2020 земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0047, складеними державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, а також актом обстеження земельної ділянки від 17.06.2021, складеним комісією Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області.

Так, в протоколі огляду місця події від 05.06.2020 зафіксовано, що біля ставку знаходяться об`єкти: 2 металеві вагончики, 2 туалети, 1 свинарник, 1 майстерня, 1 сарай з цегли, 2 прибережні дерев`яні пірси. На відстані 5 метрів від водного дзеркала ставку знаходиться 1 об`єкт незавершеного будівництва з цегли, який знаходиться на фундаменті. На відстані 7 метрів від дзеркала ставку знаходиться обладнаний туалет з цегли та шиферним дахом. На відстані 19 метрів від водного дзеркала ставку знаходиться свинарник з цегли 9x3 метри, на відстані 20,5 метрів від ставку знаходиться сарай з цегли. На відстані 28 метрів від ставку знаходиться металева майстерня.

До протоколу огляду місця події слідчим складено фототаблицю. Зауважень на складений протокол від Ляшенка І.І, не надійшло.

Відповідно до інформації Міськрайонного управління у Первомайському районі та м.Первомайський ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 19.06.2020 №93/125-20, ширина прибережної захисної смуги складає 50 метрів навколо водойми від урізу води (в меженний період), згідно акту вибору та обстеження земельної ділянки.

16 липня 2020 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням земельного законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Харківській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні вказаної земельної ділянки водного фонду та складено акт обстеження земельної ділянки.

Також інспектором 16.07.2020 складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, в якому зазначено, що при перевірці в межах прибережної захисної смуги навколо водойми виявлено самовільне будівництво нежитлових споруд та влаштовано літній табір для худоби. Також виявлено часткове розорювання прибережної захисної смуги для ведення городництва. Вказаними діями порушені вимоги ст.ст. 61, 96 Земельного кодексу України та ст.89 Водного кодексу України. Того ж дня відповідачу державним інспектором видано припис про припинення виявлених порушень земельного законодавства, строком виконання до 14.08.2020.

За наслідками проведеної перевірки інспектором 16.07.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.53 КУпАП та 21.07.2020 винесено постанову про закриття справи, оскільки в порушенні земельного законодавства є ознаки злочину, відповідальність за який передбачено ст. 197-КК України та всі матеріали направлено на адресу СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області для прийняття рішення.

В ході досудового розслідування слідчим отримано лист з Первомайської РДА від 28.07.2020 за №03-40/2526 відносно того, що ФОП Ляшенко І.І. до райдержадміністрації за отриманням дозволу на розміщення нежитлових споруд в прибережній захисній смузі навколо зазначеної вище водойми не звертався, відповідно, жодних рішень з цього питання райдержадміністрацією не приймалося. Також ФОП Ляшенко І.І. не звертався за отриманням дозволу па розміщення споруд в прибережній захисній смузі навколо водойми і до Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області, що підтверджується листом Державного агентства водних І ресурсі в України від 28.07.2020 №08-16/887.

08 вересня 2020 року сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП Пархоменком Р.В. проведено винос в натурі меж земельної ділянки в територіальних межах Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області, якою користується ФОП Ляшенко І.І. на правах оренди з метою встановлення факту розміщення нежитлових споруд та приміщень, встановлених відповідачем в межах орендованої ним земельної ділянки чи за її межами. В ході проведення робіт було встановлено, що всі нежитлові споруди та приміщенні встановлено відповідачем в межах орендованої ним земельної ділянки.

02 грудня 2020 року державним інспектором проведено перевірку на виконання вимог припису від 16.07.2020 щодо усунення виявлених порушень земельного законодавства.

02 грудня 2020 року складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, в якому зазначено, що ФОП Ляшенком І.І. вимоги припису від 16.07.2020 не виконано, порушення не усунуто, в межах прибережної захисної смуги навколо водойми наявне самовільне будівництво нежитлових споруд. Також виявлено часткове розорювання прибережної захисної смуги для ведення городництва. Вказаними діями порушені вимоги ст.ст. 61, 96 Земельного кодексу України та ст.89 Водного кодексу України. Також інспектором 02.12.2020 видано припис про припинення виявлених порушень земельного законодавства строком до 31.12.2020, який особисто отримано Ляшенком І.І.

15 січня 2020 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000311 від 15.06.2020 у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, копію постанови направлено до ГУ Держгеокадастру в Харківській області для вирішення питання про притягнення Ляшенка І.І, до адміністративної відповідальності.

08 лютого 2021 року відносно Ляшенка І.І, складено адміністративний протокол за ст.188-5 КУпАП та винесено постанову про накладеним адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 153 грн., який 16.02.2021 відповідачем добровільно сплачено.

Також на виконання листа Лозівської окружної прокуратури комісією Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області в присутності відповідача 17.06.2021 проведено обстеження земельної ділянки, яка перебуває у нього в оренді, та зафіксовано наявність нежитлових будівель в прибережній захисній смузі та її розорення прибережну захисну смугу, про що складено відповідний акт.

Прокурор зазначає, що вищевказані обставини свідчать про недотримання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки водного фонду, оскільки сторони в договорі оренди від 31.08.2007 визначили умови її використання та жодним чином не надали орендарю додаткового права на встановлення нежитлових споруд, влаштування табору для худоби та використовування земельної ділянки для городництва.

Установлений законодавством України правовий режим використанні прибережних захисних смуг не передбачає можливість їх розорювання та будівництва на них будь-яких споруд, ведення городництва, що є порушенням вимог природоохоронного законодавства.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та допущення ним вищевказаних порушень законодавства, прокурор звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просить розірвати Договір та зобов`язати відповідача повернути орендовану земельну ділянку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користуванні земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької діяльності.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оренду землі", в редакції на час виникнення спірних правовідносин, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 19 Земельного кодексу України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісового фонду; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створеним об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення (ч.ч. 1, 2 ст.20 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Для створення сприятливого режиму водних об`єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.

Згідно положень ст.87 Водного Кодексу України для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколо водних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони.

Водоохоронна зона є природоохоронною територією господарської діяльності, що регулюється.

Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 2 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1996 № 486 (далі - Порядок №486), визначено, що водоохоронні зони встановлюються для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколо водних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм.

До складу водоохоронних зон обов`язково входять заплава річки, перші надзаплавна тераса, бровки і круті схили берегів, а також прилеглі балки та яри.

У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використаний відповідно до ст.ст.88-90 Водного кодексу України.

Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації.

Згідно з пунктами 14-15 Порядку №486 виконання водоохоронних та інших заходів щодо впорядкування водоохоронних зон, за винятком земель водного фонду, покладається на виконавчі комітети Рад, сільськогосподарські, водогосподарські, рибогосподарські підприємства, а також на інших власників і землекористувачів.

Контроль за створенням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також за додержанням режиму використання їх територій здійснюється місцевими органами виконавчої влади, виконавчими комітетами рад, Держекоінспекцією та її територіальними органами.

Стаття 59 Земельного кодексу України визначає, що громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми.

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведеним науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

Отже, враховуючи вищевказані положення Водного кодексу України, Земельного кодексу України та інших нормативно-правових актів, та за наслідками їх правового аналізу можливо зробити висновок, що громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо, лише на умовах оренди.

Правовий режим прибережних смуг визначається ст.ст.60-62 ЗК України та ст.ст.1, 88-90 Водного Кодексу України.

Так, за змістом ст.61 Земельного кодексу України та ст.89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Зокрема, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорюваний земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо.

Статтею 88 Водного кодексу України передбачено, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Частиною 2 ст.60 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж у різу води (у меженний період). Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Законом України "Про Загальнодержавну програму розвитку рибного господарства України на період до 2010 року" від 19.02.2004 №1516-IV передбачено, що рибогосподарські водні об`єкти - озера, річки, моря з лиманами та естуаріями, водосховища, ставки, а також окремі технологічні водойми, які використовуються або можуть використовуватися для розведення, вирощуваним, відтворення та (або) вилову риби та інших водних живих ресурсів, де господарська діяльність усіх учасників водогосподарського комплексу обмежується в інтересах рибного господарства.

Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності (ст.ст.61-62 Земельного кодексу України, ст.ст.89-90 Водного кодексу України, абз.2 п.8.19 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів і додаток 13 до них).

Як свідчать матеріали, орендована відповідачем земельна ділянка водного фонду з розташованою на ній водоймою (ставком) призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рибогосподарських потреб) протягом 2020-2021 років використовується з порушенням законодавства, забудована та розорена прибережна захисна смута навколо водойми.

В той же час, оскільки згідно з Договором в оренду відповідачу передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рибогосподарських потреб), дана земельна ділянка не може бути використана відповідачем для будівництва нежитлових приміщень, влаштування літнього табору для худоби та ведення городництва, тому що вказана земельна ділянка повинна використовуватися виключно для рибогосподарських потреб.

Статтею 46 Закону України "Про охорону земель" визначено, що охорона земель водного фонду, наданих для рибогосподарських цілей, здійснюється шляхом вжиття заходів щодо запобігання погіршенню водних живих ресурсів, а також затопленню, підтопленню та заболоченню продуктивних земель, що прилягають до водних об`єктів. Здійснення заходів (проведення меліоративних робіт, внесення органічних, мінеральних добрив тощо), спрямованих на збереження та відтворення природної рибопродуктивності земель, зайнятих ставками, озерами та іншими водними об`єктами, проводиться з обов`язковим дотриманням вимог природоохоронного законодавства України.

При цьому, ст.35 цього Закону передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній вт раті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду; у разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом використовувати водний об`єкт відповідно до вимог водного законодавства України.

Статтями 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.188 ГК України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Статтею 651 ЦК України, ст.32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 143 Земельного кодексу України передбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку у разі використання земель не за цільовий призначенням здійснюється у судовому порядку.

За умовами пункту 34 Договору його дія припиняється, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 29 Договору орендар зобов`язаний дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Всупереч вищевказаним вимогам законодавства та умовам Договору, відповідачем допущено порушення умови цільового призначення земельної ділянки та режиму використання земель, що є підставою для розірвання Договору.

Відповідно до положень ст.653 ЦК України та ст.34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди земельна ділянка підлягає поверненню орендодавцеві на умовах, визначених договором.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги прокурора законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення відповідача проти позову, наведені у відзиві, спростовуються вищевикладеним, а також наступним.

Суд вважає помилковою позицію відповідача про те, що оскільки відповідно до проекту землеустрою ставок в оренду надано разом з прибережною охоронною зоною, він мав право здійснювати будівництво. Проте, заборона вчинювати такі дії прямо заборонена чинним як законодавством, так і листом Харківського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства Державного комітету України по водному господарству від 29.11.2006 №1514, яким було погоджено відведення спірної земельної ділянки.

Стосовно посилань відповідача на те, що він зобов`язується усунути допущені ним порушення, суд зауважує, що вони були виявлені ще у 2020 році під час неодноразових перевірок, які проводилися компетентними органами на орендованій земельній ділянці. Проте до даного часу відповідачем так і не було вжито достатніх заходів для усунення цих порушень, що було підтверджено у тому числі наданими прокурором під час розгляду справи матеріалами та фототаблицями.

Доводи відповідача про те, що він своєчасно та у повному обсязі виконує свої обов`язки щодо внесення орендної плати за Договором, не звільняють його від необхідності виконувати й інші передбачені Договором та законодавством зобов`язання, у тому числі щодо дотримання цільового призначення земельної ділянки та режиму використання земель водного фонду.

Притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за порушення вимог природоохоронного законодавства не є перешкодою для застосування наслідків порушення договірних зобов`язань, передбачених цивільним законодавством, у тому числі у вигляді розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки орендодавцеві.

Щодо заяви Харківської обласної державної адміністрації про залишення позову без розгляду в частині залучення її до участі у справі як позивача на підставі п.5 ч.1 ст.226 ГПК України, суд зазначає наступне.

Пунктом 5 частини 1 статті 226 ГПК України встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

В той же час, частиною 5 статті 55 ГПК України відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

Таким чином, подання Харківською обласною державною адміністрацією заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимагати розгляду справи по суті. У даному випадку прокурор таким правом скористався, про що зазначив у письмових поясненнях №6112-3816-21 від 06.12.2021.

Крім того, суд вважає обґрунтованою позицію прокурора, викладену у його письмових поясненнях №6112-3816-21 від 06.12.2021, щодо необхідності залучення Харківської обласної державної адміністрації як одного з позивачів.

Так, прокурор зазначив, що Законом України від 06.09.2012 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності з 01.01.2013, внесено зміни до ст. 122 Земельного кодексу України, відповідно до якої визначені повноваження органів виконавчої влади щодо передачі у власність або користування земельних ділянок за межами та в межах населеного пункту, а саме: обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб (у т.ч. земельні ділянки водного фонду).

В зв`язку з чим, 27.08.2020 Первомайською місцевою прокуратурою Харківської області, в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру", на адресу Харківської обласної державної адміністрації, як органу у розпорядженні якого перебувала земельна ділянка водного фонду з розташованою на ній водоймою (землі державної власності в територіальних межах Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області), направлено листа про виявлені порушення чинного законодавства орендарем ФОП Ляшенком І.І, при використанні орендованої земельної ділянки та вжиття органом влади відповідних заходів реагування.

10 вересня 2020 року Харківською обласною державною адміністрацією надано відповідь, відповідно до змісту якої лист прокуратури розглянуто фактично Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області проведено заходи державного нагляду (контролю) стосовно вищевказаної земельної ділянки.

Крім цього, 29.04.2021 Лозівською окружною прокуратурою Харківської області, в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру", на адресу Харківської обласної державної адміністрації, як органу у розпорядженні якого перебувала земельна ділянка водного фонду з розташованою на ній водоймою направлено листа про виявлені в серпні 2020 року порушення чинного законодавства орендарем ФОП Ляшенком І.І. при використанні земельної ділянки водного фонду та їх не усунення на дату звернення з вказаним листом, та інформування прокуратуру щодо вжитих заходів направлених на їх усунення.

11 травня 2021 року юридичним Департаментом Харківської обласної державної адміністрації надано відповідь про те, що у зв`язку із зміною керівництва адміністрації і наявністю кримінального провадження №0000311 від 17.06.2020 заходи щодо усунення виявлених порушень до ФОП Ляшенка І.І. не вживалися.

Таким чином, у даному випадку правовідносини, які виникли щодо законності користування спірною земельною ділянкою, є триваючими. На момент встановлення порушення закону повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних відносинах мав виконувати орган, якого визначено одним з позивачів у справі - Харківська обласна державна адміністрація. Прокуратурою зібрано належні докази, попередньо до звернення до суду повідомлено уповноважений орган, який неналежним чином здійснював захист державних інтересів, про наявність підстав для подачі позову, надано йому розумний строк для самостійного вжиття заходів до усунення виявленого порушення.

Отже, 27.08.2020 та 29.04.2021 прокуратура зверталася до Харківської обласної державної адміністрації, як до органу державної влади який не належним чином здійснював захист інтересів держави.

Разом із цим, 27.05.2021 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 за №1423-ІХ, яким доповнено п.24 розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України. Внаслідок цього спірна земельна ділянка з 27.05.2021 відноситься до земель комунальної власності.

З 27.05.2021 землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів Миронівської сільської ради у межах Біляївської територіальної громади, зокрема водного фонду, вважаються землями комунальної власності Біляївської сільської територіальної громади Лозівського району Харківської області.

В той же час, зміна суб`єкта (власника) земельної ділянки не змінює правовий статус об`єкта (земельної ділянки), оскільки титул і правовий режим встановлені законодавством (ст. 373 ЦК України, ст.ст. 58-64 ЗК України) і до внесення відповідних змін до нього є невід`ємними та незмінними.

Враховуючи викладене, прокуратура правомірно звернулася до суду із вказаною позовною заявою для захисту інтересів держави, в особі: Первомайської районної державної адміністрації Харківської області (сторона за договором оренди), Харківська обласна державна адміністрація (орган, який розпоряджався земельною ділянкою з 01.01.2013 по 27.05.2021) та Біляївська сільська рада Лозівського району Харківської області (орган, який представляє територіальну громаду та розпоряджається земельною ділянкою з 27.05.2021).

За таких обставин, підстави для задоволення заяви Харківської обласної державної адміністрації про залишення позову без розгляду відсутні.

Суд також не погоджується з твердженням Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області про відсутність підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави, оскільки сільська рада на час пред`явлення позовної заяви прокурора не мала можливості та розумного строку на те, щоб скористатись правами власника земельної ділянки та повноваженнями органу місцевого самоврядування з метою захисту своїх прав та законних інтересів, у тому числі в досудовому порядку.

Частиною 4 статті 23 Закону України встановлена, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У даному випадку прокурором у позові обґрунтовано в чому саме полягає порушення інтересів держави. Зокрема, прокурор зазначив, що згідно зі статтею 14 Конституції України та ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Держава зацікавлена у дотриманні процедур реалізації прав на землю, так само як і у дотриманні норм чинного законодавства. Додержання вимог закону не може не являти суспільного інтересу, оскільки є проявом управлінської функції держави та спрямоване на забезпечення єдиного підходу до врегулювання тих чи інших правовідносин, впровадження системності та прозорості при реалізації прав громадянами і юридичними особами, принципу конституційної рівності суб`єктів цивільних правовідносин. У той же час, використання земель із порушенням вимог чинної э законодавства в частині здійснення такого використання з порушення л законодавства не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права в країні. Отже, правовідносини із використання земель становлять суспільний інтерес, а використання земельних ділянок з порушенням закону такому суспільному інтересу не відповідає. Таким чином, використання земель водного фонду з порушенням законодавства унеможливлює реалізацію державної політики по забезпеченню дотримання прав на землю, їх охорони, відтворення га сталого використання земельних ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства. Тобто у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Також прокурором направлявся лист №6112-1905вих21 від 05.07.2021 Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області щодо необхідності вжиття заходів для відновлення порушених інтересів держави шляхом подання позову про розірвання Договору та повернення земельної ділянки. Проте, третій позивач своїм листом №02-21/1148 від 19.07.2021 повідомив прокурора про відсутність судового збору для звернення до суду з позовом до відповідача та не заперечував проти звернення з таким позовом самою Лозівською окружною прокуратурою Харківської області.

Крім того, з листа Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області №02-21/1834 від 29.10.2021, наданого суду під час розгляду даної справи, вбачається що вказаний орган місцевого самоврядування взагалі не мав наміру подавати позов про розірвання Договору та повернення земельної ділянки.

В той же час, під час розгляду даної справи прокурором було доведено допущення відповідачем істотних порушень чинного законодавства, які є підставою для розірвання Договору та повернення земельної ділянки. За таких обставин, подання даного позову прокурором суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 31.08.2007, укладений між Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області та Фізичною особою-підприємцем Ляшенком Ігорем Івановичем (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щодо земельної ділянки водного фонду з розташованою на ній водоймою (ставком) загальною площею 13,5712га з кадастровим номером :04:000:0047.

Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Ляшенка Ігоря Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) повернути державі в особі Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області () земельну ділянку загальною площею 13,5712га з кадастровим номером :04:000:0047.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ляшенка Ігоря Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м.Харків, вул.Богдана Хмельницького, буд.4, код 02910108) 4540,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "20" грудня 2021 р.

Суддя М.В. Калантай