ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" листопада 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2033/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Левшиній І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Бойко О.І.;

від відповідачів: 1. ТОВ "ВЕННА ЮГСТРОЙ": не з`явився;

2. Бойко В.С.: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕННА ЮГСТРОЙ" та ОСОБА_1 про стягнення 544506,88грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕННА ЮГСТРОЙ" та ОСОБА_1 про стягнення 544506,88грн.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" посилається не неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕННА ЮГСТРОЙ" укладеного між сторонами договору про надання банківської послуги - овердрафт "Легкий" №МБ-ODE-OB-11122 від 15.12.2020р. та виконання ОСОБА_1 договору поруки №МБ-ODE-П-11122/1 від 15.12.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.07.2021р. відкрито провадження у справі №916/2033/21, ухвалено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.08.2021р. о 11:20.

В підготовчому засіданні від 10.08.2021р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 09.09.2021р. о 12:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.08.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

18.08.2021р. за вх.суду№22013/21 позивач надав до суду письмові пояснення.

В підготовчому засіданні від 09.09.2021р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 12.10.2021р. о 11:20, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2021р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

В підготовчому засіданні від 12.10.2021р. було оголошено перерву на 08.11.2021р. о 12:00, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.10.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 08.11.2021р. було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи д розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.11.2021р. закрито підготовче провадження у справі №916/2033/21, призначено справу до розгляду по суті на 23.11.2021р. о 11:00 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 23.11.2021р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/2033/21.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд встановив:

15.12.2020р. між Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" (позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕННА ЮГСТРОЙ" (відповідач 1, Позичальник, Клієнт) було укладено договір про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №MB-ODE-OB-11122 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати Позичальнику банківську послугу - овердрафт «Легкий», а Позичальник зобов`язується прийняти банківську послугу, належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі, Правилах надання АТ «ПУМБ» банківської послуги - овердрафту «Легкий» корпоративним клієнтам малого бізнесу, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату Банківської послуги.

Згідно п. 1.1. кредитного договору, термін «Правила» використовується в цьому договорі в наступному значенні: типові правила надання АТ «ПУМБ» банківської послуги - овердрафту «Легкий» корпоративним клієнтам малого бізнесу, що розміщуються на інтернет-сайті Банку (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) (далі Правила). Всі інші терміни, що використовуються в цьому договорі, мають значення, наведені у Правилах. Підписаний Клієнтом договір разом з Правилами, які викладені на сайті Банку, складає укладений між Клієнтом та Банком договір, що підтверджується підписом Клієнта у цьому договорі.

Відповідно п. А13 Преамбули кредитного договору розмір процентної ставки на прострочену заборгованість становить 35% річних із розрахунку 365 днів на рік. Відповідно до п.п.4.3.3., 4.3.4. кредитного договору проценти нараховуються щоденно на фактичну суму заборгованості і за весь час фактичного користування кредитними коштами, наданими в рамках банківської послуги. Період нарахування процентів складає календарне число днів. Якщо інше не передбачено договором, датою закінчення періоду нарахування процентів є перший банківський день після 24 числа місяця (без його урахування) або день, що передує даті повернення кредиту, а початком - дата надання кредиту та/або перший банківський день після 24 числа місяця (з його урахуванням). Закінчення зазначеного у договорі строку надання банківської послуги - Овердрафту не звільняє Клієнта від обов`язку сплачувати відповідно до умов договору на користь Банку проценти за користування кредитом за весь час прострочення Клієнтом погашення заборгованості за кредитом. Якщо інше не передбачено договором, нараховані проценти повинні сплачуватися Клієнтом щомісячно не пізніше 1 банківського дня, наступного за 24 числом кожного місяця за відповідний період.

Пунктом 2.1. Правил встановлено, що відповідно до положень договору Банк надає Клієнту банківську послугу, а Клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі та у Правилах відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату банківської послуги.

Відповідно до п. А8 договору встановлено ліміт банківської послуги у розмірі 800000,00грн. Відповідно до п. А9 договору встановлено ліміт овердрафту на перший період дії ліміту овердрафту у розмірі 500000,00грн.

Позивач зазначає, що Банк належним чином виконав свої обов`язки за договором, надавши Позичальнику відповідно до п. А9 договору банківську послугу - овердрафт в межах ліміту, у розмірі 500000,00грн., що підтверджується випискою з особового рахунку Позичальника за основною сумою кредиту. Так, відповідно до п. А17 Преамбули кредитного договору мінімальний об`єм чистих грошових надходжень на всі поточні рахунки Клієнта в Банку в обсязі не меншому, ніж вказаний в цьому пунктідоговору, повинен складати, в т.ч.: 1066000,00грн. за перший повний календарний місяць, наступний за місяцем укладення цього договору; 2133000,00грн. за другий повний календарний місяць, наступний за місяцем укладення цього договору; 3200000,00грн. за третій повний календарний місяць, наступний за місяцем укладення цього договору. Однак, Позичальником за третій повний календарний місяць наступний за місяцем укладення кредитного договору було допущено неналежне виконання встановленого обов`язку: протягом березня 2021р. показник обсягу чистих надходжень TOB «ВЕННА ЮГСТРОЙ» склав лише 635635,00грн. замість встановлених п. А17 Преамбули кредитного договору - 3200000,00грн., що підтверджується довідкою про об`єм чистих грошових надходжень №КНО-61.1.3.5/61 від 12.07.2021р. по рахунку Позичальника. Таким чином, обов`язок прийнятих на себе зобов`язань Позичальника, щодо забезпечення обсягу чистих надходжень на рахунках ПУМБ. не виконаний. У випадку не погашення Клієнтом частини заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує ліміт овердрафту, з дати встановлення нового (зменшеного) ліміту овердрафту, така частина заборгованості за основною сумою овердрафту вважається простроченою заборгованістю, на неї нараховуються проценти, розраховані виходячи з розміру процентної ставки на прострочену заборгованість (зазначеного у договорі), а Банк першочергово спрямовує кошти Клієнта (його Поручителів) на погашення частини заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує поточний ліміт овердрафту.

Позивач зазначає, що Позичальником не виконано обов`язок щодо забезпечення мінімального об`єму чистих грошових надходжень на всі поточні рахунки Клієнта в Банку, встановлених в п. А17 Преамбули кредитного договору, у зв`язку з чим Клієнту з 12.05.2021р. був встановлений Ліміт овердрафту 0,00грн., про що його було повідомлено 07.05.2021р. на електронну адресу Клієнта, зазначену в договорі про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №МБ-ODE-OB-11122 від 15.12.2020р., тобто у спосіб передбачений п. 2.3.7. та п. 10.3 Правил. Таким чином, починаючи з 12.05.2021р. заборгованість Позичальника за основною сумою кредиту є простроченою у повному обсязі. Отже, прострочена заборгованість Позичальника за сумою кредиту станом на 06.07.2021р. (включно) склала 499615,92грн. Залишок суми нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 25.03.2021р. по 06.07.2021р. станом на 06.07.2021 року (включно) становлять 41115,76грн. Сума нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту станом на 06.07.2021р. (включно) склала 3775,00грн.

Позивач вказує, що зважаючи на порушення Позичальником умов кредитного договору, 18.05.2021р. Банком Позичальнику була направлена вимога вих.№КНО-61.1.3.5/37 від 14.05.2021р. про погашення простроченої заборгованості за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №MB-ODE-OB-11122 від 15.12.2020р., однак станом на сьогоднішній день вимога не виконана.

Як вказує позивач, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань Позичальником за кредитним договором 15.12.2020р. між Банком (Кредитор) та ОСОБА_1 (далі відповідач 2, Поручитель) був укладений договір поруки №МБ-ODE-ІІ-11122/1 (далі договір поруки), згідно якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат Кредитора Боржником за основним зобов`язанням за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №MB-ODE-OB-11122 від 15.12.2020р. (п.1.1. договору поруки).

Відповідно до п. 1.2. договору поруки у разі порушення Боржником основного зобов`язання такий Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Пунктами 2.1., 2.2. договору поруки сторони передбачили, що у разі порушення Боржником основного зобов`язання у строки, встановлені договором, Поручитель зобов`язаний в перший день порушення Боржником основного зобов`язання виконати таке основне зобов`язання незалежно від факту направлення йому Кредитором відповідної вимоги. При настанні терміну виконання Поручителем зобов`язань за договором поруки Поручитель доручає Кредитору, а Кредитор має право здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-яких рахунків Поручителя (у тому числі відкритих Поручителю як фізичній особі чи як фізичній особі-підприємцю), відкритих у Кредитора у сумі простроченого платежу за основним зобов`язанням (щодо повернення кредиту, сплати процентів, комісій, неустойки (пені, штрафів) та витрат, які можуть виникнути у зв`язку із основним зобов`язанням).

Згідно п.2.3. договору поруки датою виконання Поручителем за договором є дата зарахування коштів на рахунок Кредитора для погашення основного зобов`язання.

Позивач зазначає, що 18.05.2021 року Банком Поручителю була направлена вимога вих. №КНО-61.1.3.5/38 від 14.05.2021р. щодо виконання зобов`язань за договором поруки, однак станом на сьогоднішній день вимога не виконана. Таким чином, загальна заборгованість Відповідача 2 за договором поруки перед Банком станом на 06.07.2021р. (включно) складає 544506,68грн. з яких: заборгованість за простроченою сумою кредиту склала 499615,92грн.; заборгованість за простроченими процентами за користуванням кредитом за період з 25.03.2021р. по 06.07.2021р. склала 41115,76грн., заборгованість Позичальника за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту склала 3775,00грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕННА ЮГСТРОЙ" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" 499615,92грн. заборгованості за простроченою сумою кредиту, 41115,76грн. заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом за період з 25.03.2021р. по 06.07.2021р., 3775,00грн. заборгованості Позичальника за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту.

Відповідачі в засідання суду не з`явилися, відзивів на позов не надали, своїм правом на захист не скористалися у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В обґрунтування підсудності звернення позивача з даним позовом до господарського суду про стягнення солідарно з юридичної особи та фізичної особи позивач посилається на те, що п.1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначене, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких с фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого с юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Таким чином, вищевикладена правова норма відносить до компетенції господарських судів дві категорії справ: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого (тобто зобов`язання) є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. При цьому, друга складова п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України не містить обмежень щодо суб`єктного складу самого правочину, визначальним в даному випадку є суб`єктний склад зобов`язання, в забезпечення виконання якого було укладено правочин. У свою чергу, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України). За змістом ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018р. по справі №910/1733/18 викладено наступні висновки щодо підсудності аналогічного спору господарським судам.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, яким чинні Господарський процесуальний кодекс України та Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України у редакції вищевказаного Закону суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017р.).

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до положень статей 553, 554, 626 Цивільного кодексу України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем; поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто, договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов`язання.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" як кредитор подало до господарського суду позов до фізичної особи, як поручителя за договором поруки, що укладений на забезпечення зобов`язання за кредитним договором, стороною якого є юридична особа. Тобто, між позивачем та відповідачем 2 наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, стороною якого є юридична особа, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями статті 20 ГПК України (як приклад, пункти 5, 10, 14 статті 20 ГПК України).

Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Положення пункту 1 частини першої статі 20 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують також належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці, з об`єднанням таких позовних вимог із вимогами до особи - боржника за основним зобов`язанням.

Предметом розгляду за даним позовом є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкти господарювання. Крім цього, позивачем заявлена позовна вимога до поручителя фізичної особи, який уклав правочин в забезпечення виконання зобов`язання відповідача 1 (суб`єкта господарської діяльності). За таких обставин, враховуючи приписи статей 4, 20, 45 ГПК України, даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2020р. між Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕННА ЮГСТРОЙ" було укладено договір про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №MB-ODE-OB-11122, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати Позичальнику банківську послугу - овердрафт «Легкий», а Позичальник зобов`язується прийняти банківську послугу, належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі, Правилах надання АТ «ПУМБ» банківської послуги - овердрафту «Легкий» корпоративним клієнтам малого бізнесу, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату Банківської послуги.

Для забезпечення зобов`язань відповідача 1 за кредитним договором, 15.12.2020р. між позивачем та відповідачем 2 був укладений договір поруки №МБ-ODE-ІІ-11122/1, згідно якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат Кредитора Боржником за основним зобов`язанням за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №MB-ODE-OB-11122 від 15.12.2020р.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Надання відповідачу 1 кредитних коштів у розмірі 500000,00грн., підтверджується наданою до матеріалів справи випискою з особового рахунку Позичальника за основною сумою кредиту.

Згідно п.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 553 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що відповідачем 1 були порушені умови кредитного договору в частині повернення суми кредиту у розмірі 499615,92грн., сплати процентів за користування кредитом за період з 25.03.2021р. по 06.07.2021р. у сумі 41115,76грн. та сплати комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту у сумі 3775,00грн.

У зв`язку з порушенням умов кредитного договору, позивачем 18.05.2021р. було направлено на адреси відповідача 1 та відповідача 2 вимоги вих.№КНО-61.1.3.5/37 від 14.05.2021р. та №КНО-61.1.3.5/38 від 14.05.2021р. про погашення простроченої заборгованості за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №MB-ODE-OB-11122 від 15.12.2020р., однак станом на сьогоднішній день вимоги відповідачами не виконані.

Як встановлено судом, станом на день подання позову загальна заборгованість відповідачів перед Банком складає 544506,68грн. з яких: заборгованість за простроченою сумою кредиту склала 499615,92грн.; заборгованість за простроченими процентами за користуванням кредитом за період з 25.03.2021р. по 06.07.2021р. склала 41115,76грн., заборгованість Позичальника за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту склала 3775,00грн.

Станом на день розгляду справи відповідачами заборгованості за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №MB-ODE-OB-11122 від 15.12.2020р. не погашена.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом у сумі 499615,92грн., вважає його правильним та зазначає, що стягненню солідарно з відповідачів підлягає заборгованість за кредитом у сумі 499615,92грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 25.03.2021р. по 06.07.2021р. у сумі 41115,76грн., вважає його правильним та зазначає, що стягненню солідарно з відповідачів підлягає заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 25.03.2021р. по 06.07.2021р. у сумі 41115,76грн.

Згідно п. А16 Преамбули Кредитного договору розмір комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту становить 0,5% (нуль цілих п`ять десятих процентів) річних від розміру максимальної заборгованості за основною сумою овердрафту в періоді нарахування.

Згідно Розділу 4 Правил надання АТ «ПУМБ» банківської послуги - овердрафту «Легкий» корпоративним клієнтам малого бізнесу: Клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати Банку комісійну винагороду за управління Лімітом Овердрафту у розмірі, зазначеному в п. А16 Преамбули договору. Комісійна винагорода за управління Лімітом Овердрафту нараховується Банком щомісячно, протягом дії договору. Період нарахування комісійної винагороди складає календарне число днів. Датою закінчення періоду нарахування комісійної винагороди за управління лімітом овердрафту є перший Банківський день після 24 числа (без його урахування) або день, що передує даті закінчення строку дії ліміту банківської послуги, зазначеній в п. А10 Преамбули договору, даті дострокового розірвання договору, а початком - дата надання Овердрафту та/або перший Банківський день після 24 числа (з його урахуванням). Нарахована комісія за управління Лімітом Овердрафту повинна сплачуватися Клієнтом щомісячно, не пізніше одного банківського дня, наступного за 24 числом кожного місяця (включно).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту у сумі 3775,00грн., вважає його правильним та зазначає, що стягненню солідарно з відповідачів підлягає заборгованість за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту у сумі 3775,00грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Одночасно, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення означеної статті повністю узгоджуються з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про стягнення солідарно з відповідачів Товариства з обмеженою відпоідальністю "ВЕННА ЮГСТРОЙ" та ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №MB-ODE-OB-11122 від 15.12.2020р. у сумі 544506,88грн. у тому числі 499615,92грн. заборгованості за простроченою сумою кредиту, 41115,76грн. заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом за період з 25.03.2021р. по 06.07.2021р., 3775,00грн. заборгованості Позичальника за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 8167,60грн. покладаються на відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕННА ЮГСТРОЙ" та ОСОБА_1 в рівних частинах відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до відповідачів Товариства з обмеженою відпоідальністю "ВЕННА ЮГСТРОЙ" та ОСОБА_1 про стягнення 544506,88грн. - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕННА ЮГСТРОЙ" (65496, Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, "РАДУЖНИЙ" масив ж/масиву "Ульянівка", 17, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) 499615,92грн. заборгованості за простроченою сумою кредиту, 41115,76грн. заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом за період з 25.03.2021р. по 06.07.2021р., 3775,00грн. заборгованості Позичальника за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту, 8167,60грн. судового збору.

Накази видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 20 грудня 2021 р. у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному по 17.12.2021р. включно.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова