ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 Справа № 917/1477/21

Господарський суд Полтавської області в складі судді Іванко Л.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "М.В. ІНВЕСТ", 03057, м.Київ, пр-т Перемоги, 45, ідент. код 38513701

до відповідача Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд", 39600, Полтавсько обл., м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 8/18, ідент. код 01270724

про стягнення 419272,83 грн.

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "М.В. ІНВЕСТ" до Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд" про стягнення 419272,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав умови укладеного договору виготовлення та постачання металоконструкцій №1409-П від 14.09.2020 року, а саме відповідач недопоставив позивачу продукцію, у зв`язку з чим позивачем нараховано до стягнення з відповідача 419272,83 грн., з яких: 409380,40 грн. основний борг, 9028,80 грн. - пеня, 1682,39 грн. - 3% річних та 818,76 грн. (зі знаком мінус) - інфляційні.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.09.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "М.В. ІНВЕСТ" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

При цьому, вказаною ухвалою суду, зокрема, відповідачу - Колективному підприємству трест "Кременчукнафтохімбуд" було визначено строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк для подання відзиву па позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом та про його право подати заяву з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзив на позовну заяву, суд 29.09.2021 року направив на адресу відповідача, а саме: 39600, Полтавсько обл., м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 8/18, рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу про відкриття провадження у справі від 24.09.2021 року по даній справі.

Вищезазначена ухвала суду від 24.09.2021 року отримана відповідачем 01.10.2021 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

За змістом п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була своєчасно направлена для розміщення до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 24.09.2021 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

14.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "М.В. ІНВЕСТ" (далі - позивач, замовник) та Колективним підприємством трест "Кременчукнафтохімбуд" (далі - відповідач, постачальник) було укладено договір виготовлення та постачання металоконструкцій №1409-П (далі договір), за умовами п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується поставити, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити металоконструкції в кількості і за ціною визначеною в Специфікаціях до цього договору, що є невід`ємною частиною договору, відповідно до наданих замовником креслень, або технічного завдання та ескізів та затверджених сторонами уточнень і відхилень.

Згідно п. 2.1. договору сторони погодили загальні строки виконання робіт за даним договором : початок робіт - вересень 2020 р., закінчення робіт - грудень 2021 р.

Пунктом 4.5. даного договору визначено, що якщо сторонами цього договору була досягнута домовленість про те, що продукцію замовник забирає самовивозом, то замовник повинен вибрати продукцію протягом 20 днів після виконання п. 5.4. цього договору.

У розділі 5 договору сторони погодили ціну та порядок розрахунків по договору.

Так, відповідно до п. 5.1. договору, ціна, що підлягає сплаті за продукцію узгоджується сторонами в специфікаціях до даного договору.

Згідно п. 5.4. договору визначено, що розрахунки проводяться в наступному порядку :

а) 70 % від суми цього договору оплачується передоплатою протягом 5 банківських днів з моменту узгодження сторонами специфікації;

б) 30 % від суми цього договору оплачується за фактом готовності продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем була здійснена оплата на користь відповідача в сумі 1700000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №2243 від 23.09.2020 р., №2242 від 23.09.2020 р., №2588 від 10.11.2020 р., №82 від 15.01.2021 р., №3147 від 15.03.2021 р., №3230 від 24.03.2021 р. (додаються).

В свою чергу відповідачем, на виконання умов договору, відвантажено позивачу продукцію на суму 1290619,60 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними:

- №РН-0000214 від 17.11.2020 р. на суму 118560,00 грн.,

- №РН-0000245 від 07.12.2020 р. на суму 111883,10 грн.,

- №РН-0000246 від 07.12.2020 р. на суму 52332,80 грн.,

- №РН-0000248 від 15.12.2020 р. на суму 141835,20 грн.,

- №РН-0000018 від 26.02.2021 р. на суму 487302,00 грн.,

- №РН-0000058 від 06.05.2021 р. на суму 13230,00 грн.,

- №РН-0000057 від 06.05.2021 р. на суму 243651,00 грн.,

- №РН-0000106 від 27.07.2021 р. на суму 121825,50 грн.

У зв`язку з відвантаженням продукції не в повному обсязі, відповідач має перед позивачем не виконані зобов`язання на загальну суму 409380,40 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що строк виконання обов`язку відповідача з поставки продукції настав, проте, відповідач недопоставив продукцію позивачу, у зв`язку з чим заборгованість відповідача складає 409380,40 грн.

Відповідач факт оплати позивачем по договору, часткової поставки товару та розмір основного боргу за недопоставлений товар не заперечує.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 409380,40 грн. грн. є обґрунтованою та підтвердженою належними доказами, а отже підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, за неналежне виконання умов договору позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 9028,80 грн., 1682,39 грн. - 3% річних та 818,76 грн. (зі знаком мінус) - інфляційних.

Відповідно до п. 6.3. договору, за несвоєчасну поставку продукції в терміни, зазначені в п. 1.2. постачальник сплачує пеню в розмірі 0,01% вартості продукції за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок позивача в частині вимог про стягнення 9028,80 грн. пені, суд дійшов висновку, що він є правильним, заявлений розмір суми відповідає вимогам законодавства та договору, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1682,39 грн. - 3% річних та 818,76 грн. (зі знаком мінус) - інфляційних.

Суд, розглянувши позовні вимоги в цій частині зазначає наступне.

При здійсненні розрахунку інфляційних, позивач вказав індекс інфляції за період з 27.07.2021 р. по 14.09.2021 р. - 99,8, у зв`язку з чим розмір інфляційних визначено у сумі 818,76 грн. (зі знаком мінус), як від`ємне число.

Відповідно до статті 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 1682,39 грн. - 3% річних та інфляційні у сумі 818,76 грн., як від`ємне число, а тому стягненню підлягає сума 863,63 грн. - 3% річних та інфляційних.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

За ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 6289,10 грн. судового збору за платіжним дорученням № 4388 від 15.09.2021 року.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у повному розмірі.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Колективного підприємства трест "Кременчукнафтохімбуд" (39600, Полтавсько обл., м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, 8/18, ідент. код 01270724) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М.В. ІНВЕСТ" (03057, м.Київ, пр-т Перемоги, 45, ідент. код 38513701) 419272,83 грн., з яких: 409380,40 грн. - основного боргу, 9028,80 грн. - пені, 863,63 грн. - 3% річних та інфляційне збільшення та 6289,10 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Іванко Л.А.