ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" грудня 2021 р. Справа№ 910/9897/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Михальської Ю.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Васильченко Тетяни Миколаївни

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2021

у справі №910/9897/21 (суддя Балац С.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Сливкіної Олександри Андріївни

до Фізичної особи-підприємця Васильченко Тетяни Миколаївни

про стягнення 122 623,98 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 у справі №910/9897/21 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Васильченко Т.М. на користь Фізичної особи-підприємця Сливкіної О.А. заборгованість з орендної плати в сумі 86 920,94 грн, заборгованість з відшкодування комунальних послуг в сумі 10 474,23 грн, пеню в сумі 17 894,85 грн, 3 % річних в сумі 5 132,86 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Фізична особа-підприємець Васильченко Т.М. звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким частково задовольнити позовні вимоги про стягнення орендної плати за період 01.12.2020 по 31.12.2020 в розмірі 31,238,93 грн, та орендної плати за період з 01.01.2021 по 07.01.2021 в розмірі 35370,32 грн.

В апеляційній скарзі представником скаржника викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване отриманням оскаржуваного рішення ФОП Васильченко Т.М. лише 01.11.2021, після чого остання звернулася 15.11.2021 до адвоката Астаф`євої Л.О., яка з 18.11.2021 по 01.12.2021 перебувала у службовому відрядженні, у зв`язку з чим апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження. Як зазначає скаржник, подання апеляційної скарги потребувало певної підготовки, а саме, ознайомлення з копіями матеріалів справи, аналізу судової практики з розгляду аналогічних справ, вибору правової позиції, однак виконання таких процесуальних дій адвокатом під час відрядження не являлось за можливе.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про невідповідність скарги вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Приписами статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Тобто, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку саме з дня вручення судового рішення.

Оскільки рішення Господарського суду міста Києва постановлено 06.09.2021, останнім днем для подання апеляційної скарги є 27.09.2021.

Натомість, скаржник звернувся до суду з апеляційною скаргою лише 08.12.2021, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга.

В силу положень ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому, колегія суддів зазначає, що статтею 256 ГПК України передбачено право учасника справи на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, а не з моменту звернення до адвоката для надання правової допомоги.

Частиною 4 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом апеляційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що наведені скаржником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження причини не можна є поважними.

Згідно частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до приписів частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та приписи Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства та підлягає залишенню без руху на підставі статті 174, частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів роз`яснює, що відповідно до приписів частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Також, відповідно до частини 4 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Крім того, приписами пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Однак скаржником у відповідності до ч. 2 ст. 91 ГПК України до апеляційної скарги не додано оригіналів чи належним чином засвідчених копій доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Таким чином, скаржником подано апеляційну скаргу в порушення пункту 3 частини 3 статті 258, статті 259 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Васильченко Тетяни Миколаївни на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 у справі №910/9897/21 залишити без руху.

2. Фізичній особі-підприємцю Васильченко Тетяні Миколаївні усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Фізичній особі-підприємцю Васильченко Тетяні Миколаївні, що у випадку неподання скаржником обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху або якщо вказані нею у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані не поважними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

Ю.Б. Михальська