ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. Справа№ 910/5255/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 07.12.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" Філія "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Функціональний структурний підрозділ "Дніпровська дирекція"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.06.2021 (повний текст складено та підписано 22.06.2021)

у справі №910/5255/21 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромтрейд"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення заборгованості у розмірі 231.342,24 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестпромтрейд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 231.342,24 грн, з яких: 222.552 грн основного боргу, 8.568,25 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з лютого по листопад 2020 р., 221,99 грн 3% річних, нарахованих за період з 27.01.2020 по 25.01.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором поставки УЗ/ЦБМЕС-19995-Ю від 16.12.2019 щодо оплати вартості поставленого позивачем товару.

У відзиві на позов відповідач проти позову заперечував, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, посилаючись на те, що строк виконання зобов`язання щодо оплати вартості товару з урахуванням суми ПДВ не настав, оскільки за умовами укладеного між сторонами договору поставки, розрахунок за поставлений товар здійснюється замовником протягом 30 банківських днів з дати поставки товару, але не раніше дати реєстрації постачальником податкової накладної/розрахунку коригування з операцій по виконанню робіт, які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених чинним законодавством порядку та строки, тоді як жодних доказів, що підтверджують реєстрацію позивачем податкової накладної/розрахунку коригування з операцій по виконанню робіт, які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем не надано.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 у справі №910/5255/21 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромтрейд" 222.552, 00 грн основної заборгованості, 221,99 грн. 3% річних та 8.568, 25 грн. інфляційних втрат та 3.470,14 грн. судового збору.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідачем не виконано належним чином зобов`язань за договором поставки УЗ/ЦБМЕС-19995-Ю від 16.12.2019 щодо оплати вартості поставленого позивачем товару.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Акціонерного товариства "Українська залізниця" Філія "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Функціональний структурний підрозділ "Дніпровська дирекція" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення від 22.06.2021 у справі №910/5255/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального права та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються заперечення на позов, аналогічні тим, які викладено у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" Філія "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Функціональний структурний підрозділ "Дніпровська дирекція" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 у справі №910/5255/21. Постановлено здійснювати апеляційний перегляд оскаржуваного рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 09.11.2021.

24.11.2021 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромтрейд". Також до вказаного клопотання додано письмові пояснення, в яких позивач просив рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. В письмових поясненнях позивач зазначав, зокрема, про те, що наявність/відсутність у відповідача можливості розпорядження податковим кредитом не стосується господарських відносин, що склалися на підставі укладеного між сторонами спору договору, і не є підставою для ухилення від виконання господарського зобов`язання з оплати поставленого позивачем та прийнятого відповідачем товару.

07.12.2021 надійшло клопотання про прийняття апеляційної скарги (уточненої), вказуючи, що у прохальній частині скарги допущена технічна помилка відносно назви суду першої інстанції, рішення якого оскаржується. При цьому, як зазначено скаржником в уточненій апеляційній скарзі, скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 у справі №910/5255/21, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції 07.12.2021 представник позивача не з`явився.

Оскільки явка представників учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення учасників справи про місце, дату та час судового розгляду, заяву позивача про здійснення розгляду апеляційної скарги за відсутності його представника, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 07.12.2021 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив суд скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 у справі №910/5255/21, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

16.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестпромтрейд", як постачальником, та AT "Українська залізниця", як замовником, укладено договір поставки УЗ/ЦБМЕС-19995-Ю (надалі за текстом - Договір), за умовами якого:

- п.1.1, постачальник передає у власність замовника, а замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації (Додаток № 1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. постачальник передає у власність замовника товар на умовах, зазначених в договорі;

- п.1.2, Найменування товару: Запасні частини для до автомобільної та автотракторної техніки;

- п. 3.1, Кількість та асортимент товару визначається у Специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору;

Згідно Специфікації № 1 (Додаток № 1) до даного Договору Товаром є запасні частини для автомобільної та автотракторної техніки загальною вартістю 222 552,00 грн.

- п.5.8., Представник замовника при прийнятті товару зобов`язаний звірити відповідність кількості і асортименту товару, вказаному в рахунку-фактурі і накладній, розписатися за отримання товару та видати представнику постачальника довіреність, що підтверджує право представника на отримання даної партії товару.

- п. 6.4, Загальна сума за Договором становить 222.552,00 грн;

- п. 7.1, Розрахунок за поставлений товар здійснюється замовником протягом 30 банківських днів з дати поставки товару, але не раніше дати реєстрації постачальником податкової накладної/розрахунку коригування з операцій по виконанню робіт, які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених чинним законодавством порядку та строки;

- п. 7.3, Сторони Договору дійшли згоди, що у разі втрати замовником права на податковий кредит внаслідок порушення постачальником обов`язку, визначеного п.11.4 цього Договору, розмір грошового зобов`язання замовника з оплати поставленого товару за цим договором зменшується на суму податкового кредиту, право на який було втрачено замовником;

- п. 11.4, Постачальник зобов`язаний на дату виникнення податкових зобов`язань з ПДВ (за операціями із цього Договору) скласти в електронній формі податкову накладну/розрахунок з дотриманням вимог чинного законодавства щодо порядку складання та форми податкових накладних та зареєструвати її у встановлені чинним законодавством строки в ЄРПН;

- п. 11.5, У разі порушення визначених чинним законодавством порядку та/або терміну складання податкової накладної/розрахунку коригування та/або строків її/його реєстрації в ЄРПН, постачальник зобов`язаний відшкодувати замовнику збитки, пов`язані із втратою останнього права на податковий кредит.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Як передбачено ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виконане зобов`язання за Договором та поставлено відповідачу товар на загальну вартість 222.552,00 грн. з урахуванням ПДВ, а саме: на підставі видаткової накладної №217 від 28.12.2019, постачальник поставив на адресу замовника запасні частини для автомобільної та автотракторної техніки загальною вартістю 222.552,00 грн.

Також, відповідно до приписів п.201 ст.201 Податкового кодексу України постачальником було складено податкову накладну №34 від 28.12.2019 на загальну суму 222552 грн та направлено для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, про що зазначено в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2021 у справі №640/16004/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпромтрейд" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1456521/42915115 від 14.02.2020, №1443636/42915115 від 24.01.2020, №1456522/42915115 від 14.02.2020 про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну №26 від 17.12.2019, №28 від 20.12.2019 та № 34 від 28.12.2019, виписані та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестпромтрейд", яке набрало законної сили.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено.

Заперечення скаржника про те, що строк виконання зобов`язання щодо оплати вартості товару з урахуванням суми ПДВ не настав, з огляду на встановлений в п.7.1 договору порядок розрахунків, а також, враховуючи те, що податкові накладні не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як встановлено вище, постачальником виконано зобов`язання з складання податкової накладної та направлення її для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних у встановленому чинним законодавством порядку та строки, а тому, у відповідності до умов договору, строк виконання зобов`язання щодо оплати вартості товару з урахуванням суми ПДВ настав.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що виходячи з умов договору , зокрема, пунктів 7.1, 7.3, 11.4, 11.5 Договору, наявність/відсутність у відповідача можливості розпорядження податковим кредитом не є підставою для ухилення від виконання господарського зобов`язання з оплати поставленого позивачем та прийнятого відповідачем товару.

Згідно рахунку на оплату за замовленням № 227 від 28.12.2019, Постачальником було пред`явлено до сплати замовнику 222.552,00 грн (вартість поставленого товару).

Замовником не виконано в повному обсязі обов`язку по оплаті за поставлений товар.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем прострочено виконання зобов`язання з оплати вартості товару, поставленого згідно договору поставки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення 222.552,00 грн.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегією суддів встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по оплаті вартості товару не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання за договором поставки, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Колегія суддів вважає, що розрахунок заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, а тому позовні вимоги про стягнення 221,99 грн. 3% річних та 8568,25 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" Філія "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Функціональний структурний підрозділ "Дніпровська дирекція" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 у справі №910/5255/21 залишити без змін.

Матеріали справи №910/5255/21 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 16.12.2021.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир