ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. Справа№ 23/267-50/360-2012 (910/3488/20)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Полякова Б.М.

за участю секретаря судового засідання: Кочурової Т.О.

у присутності представників сторін згідно протоколу с/з від 21.12.2021

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агрофірма "Майбутнє"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021

у справі №23/267-50/360-2012 (910/3488/20) (суддя Омельченко Л.В.)

за позовом Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс"

до Приватного підприємства "Агрофірма "Майбутнє"

про стягнення заборгованості за договором

у межах справи №23/267-50/360-2012

за заявою Структурного підрозділу нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта"

до Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі №23/267-50/360-2012 (910/3488/20) позов задоволено частково, стягнуто з ПП "Агрофірма "Майбутнє" на користь Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" основний борг у розмірі 147 446,23 грн. та судовий збір у розмірі 3 434,13 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, ПП "Агрофірма "Майбутнє" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у даній справі в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення агентської винагороди за надання послуг за Договором №17-14-03 від 12.02.2014 в сумі 102 446,23 грн., та прийняти нове про відмову у задоволенні позову щодо її стягнення, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а також порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 року колегією суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Доманська М.Л., Остапенко О.М. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП "Агрофірма "Майбутнє" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі №23/267-50/360-2012 (910/3488/20), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 19.10.2021 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Ухвалою від 19.10.2021 року за клопотанням представника скаржника відкладено розгляд справи на 16.11.2021 року на підставі ст. 216 ГПК України.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді Верховця А.А. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2021 зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., Отрюх Б.В., Копитова О.С.

Враховуючи перебування судді Копитової О.С. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 01.11.2021 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження апеляційну скаргу ПП "Агрофірма "Майбутнє" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі №23/267-50/360-2012 (910/3488/20) та призначено справу до розгляду на 30.11.2021 за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням суддів Сотнікова С.В. та Отрюха Б.В. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Копитова О.С., Остапенко О.М.

30.11.2021 суддею Остапенком О.М. заявлено самовідвід від розгляду вказаної справи, який мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість його участі у розгляді справи №23/267-50/360-2012(910/3488/20).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 заяву судді Остапенка О.М. про самовідвід у справі задоволено, відведено суддю Остапенка О.М. від розгляду справи №23/267-50/360-2012(910/3488/20), а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України, за наслідками чого витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2021 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Копитова О.С., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 справу №23/267-50/360-2012(910/3488/20) прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Іншою ухвалою суду від 30.11.2021 за клопотанням сторін відкладено розгляд справи на 21.12.2021 року на підставі положень ст. 216 ГПК України.

У зв`язку із перебуванням судді Копитової О.С. на лікарняному з 13.12.2021, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021 для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №23/267-50/360-2012 (910/3488/20) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Отрюх Б.В., Поляков Б.М.

Ухвалою суду від 21.12.2021 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №23/267-50/360-2012(910/3488/20) за апеляційною скаргою ПП "Агрофірма "Майбутнє" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2021.

Присутній в судовому засіданні ліквідатор Концерну "Украгротехсервіс" арбітражний керуючий Микитьон В.В. проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін.

Представник ПП "Агрофірма "Майбутнє" в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи скаржник повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляв.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

21.12.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення арбітражного керуючого, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду міста Києва від 26.07.2021 року у справі №23/267-50/360-2012 (910/3488/20) - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду міста Києва на стадії ліквідаційної процедури перебуває справа №23/267-50/360-2012 про банкрутство Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс". Повноваження ліквідатора банкрута здійснює арбітражний керуючий Микитьон В.В.

У березні 2020 року ліквідатор банкрута звернувся до господарського суду міста Києва у межах справи №23/267-50/360-2012 з позовом до ПП "Агрофірма "Майбутнє" про стягнення заборгованості за договором поставки, а саме: 16 328,51 дол. США за поставлений товар, 6 130,31 дол. США агентської винагороди, 2 080,00 дол. США першочергових витрат, 1 632,85 дол. США штрафних санкцій; 1 501,44 дол. США пені та 504,38 дол. США 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеним з позивачем Договором №07-14-03 від 12.02.2014 про поставку тракторів, сільськогосподарської техніки фірми "Дір енд Компані", запасних частин і технічних рідин та проведення розрахунків за них.

За наслідками розгляду заявлених позовних вимог рішенням господарського суду міста Києва від 26.07.2021 у справі №23/267-50/360-2012 (910/3488/20) позов задоволено частково, стягнуто з ПП "Агрофірма "Майбутнє" на користь Концерну "Украгротехсервіс" основний борг у розмірі 147 446,23 грн., з яких плата за отриманий товар з урахуванням відсотків та витрат на обслуговуванню кредиту в сумі 45 000,00 грн. без ПДВ, агентська винагорода за надання Постачальником послуг за Договором в сумі 102 446,23 грн. в тому числі ПДВ, а також судовий збір у розмірі 3 434,13 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення заявлених вимог у визначеному судом розмірі мотивовано їх доведеністю та обґрунтованістю шляхом підписання додаткових угод до даного договору. В іншій частині вимог відмовлено з огляду на невідповідність наданого позивачем розрахунку обставинам справи.

Відповідач з даним рішенням не погоджується в частині стягнення агентської винагороди та в поданій апеляційній скарзі зазначає, що зі змісту договору, на який посилається позивач, не вбачається наявність агентських правовідносин між сторонами, які і відсутні відповідні застереження у додаткових угодах до цього договору, а відтак між сторонами не виникли агентські правовідносини, з огляду на що безпідставним є вимога про стягнення агентської винагороди.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаного рішення, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 12.02.2014 між Концерном "Украгротехсервіс" (Позивачем) та ПП "Агрофірма "Майбутнє" (Відповідачем) було укладено договір про поставку концерном "Украгротехсервіс" державним машинно-технологічним станціям, сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб`єктам господарювання усіх форм власності тракторів, сільськогосподарської техніки фірми "Дір енд Компані", запасних частин і технічних рідин та проведення розрахунків за них №07-14-03 (надалі - Договір).

За умовами Договору постачальник зобов`язується передати в розпорядження, а Покупець прийняти та оплатити Товар на умовах розстрочення кінцевого розрахунку та під відсоток, визначений цим Договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору номенклатура, ціна і вартість товару, який поставляється Постачальником Покупцю, вказана в Додатку 1 до договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 3.2 Договору загальна сума платежів за цим договором становить 24000,00 доларів США і складається:

1) вартість Товару в сумі 20 800,00 дол. США без ПДВ;

2) першочергові витрати в сумі 2 080,00 дол. США в т.ч. ПДВ;

3) агентська винагорода (7,00 відсотків річних від несплаченої частини вартості Товару) в сумі 1 120,00 дол. США в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п. 3.3 Договору Покупець сплачує Постачальнику попередню оплату в сумі 4 800,00 дол. США, без ПДВ шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Державного казначейства України в рахунок погашення заборгованості Постачальника перед державним бюджетом і національній валюті України за курсом Національного банку України на день проведення розрахунку впродовж п`яти банківських днів після підписання цього договору.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що покупець сплачує постачальнику розстрочені платежі вартості товару в сумі 16 000,00 дол. США без ПДВ шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Державного казначейства України в рахунок погашення заборгованості Постачальника перед державним бюджетом в національній валюті України за курсом Національного банку України на день проведення розрахунку у визначені Графіком строки платежів згідно додатку 2 (далі Графік), який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до абз. 2 п. 3.5 Договору сплачені кошти обліковуються в валюті Договору за курсом Національного банку України на день оплати.

Відповідно до п. 3.6 Договору першочергові витрати в сумі 2 080,00 дол. США, в т.ч. ПДВ, Покупець сплачує Постачальнику не пізніше п`яти днів після підписання Договору.

Пунктом 3.7 Договору визначено, що першочергові витрати та агентську винагороду Покупець сплачує в національній валюті України за курсом Національного банку України на день проведення розрахунку. Розрахунки по агентській винагороді за взаємною згодою Сторін можуть проводитись продовольчим зерном за середньозваженою біржовою ціною на день розрахунку, що оформлюється додатковою угодою до цього Договору.

Права та обов`язки сторін визначено в п. 5 Договору. Так, відповідно до п. 5.1.1, 5.1.2 Договору Постачальник зобов`язується передати Покупцю товар відповідно до умов Договору, оформити передачу товару актом передачі-приймання та накладною на відпуск товарно-матеріальних цінностей.

Обов`язки Покупця визначено в п. 5.2 Договору. Так, п. 5.2.1 передбачено, що покупець зобов`язується провести попередню оплату за Товар, першочергові витрати та агентську винагороду Постачальника згідно п. 3.3. і п 3.6 впродовж 5 (п`яти) банківських днів після підписання Сторонами цього Договору.

Зобов`язання покупця сплачувати платежі в строки, що визначені Графіком згідно Додатку 2 та п. 3,6 цього Договору, встановлено в п. 5.2.3.

Постачальником у повному обсязі було виконано свої зобов`язання стосовно поставки товару. Так, відповідно до видаткової накладної №215 від 12.02.2014 та акту передачі-приймання Товару №215 від 12.02.2014 Постачальник передав, а покупець прийняв товар згідно переліку.

Натомість, Покупцем не було виконано зобов`язання, передбачені п. п. 5.2.1, 5.2.3. Договору щодо сплати грошових коштів у сумах, передбачених Договором.

Пунктом 8 Договору передбачено відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов`язань.

Так, згідно п. 8.2 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання Покупцем зобов`язань, що визначені п. 3.4 та п. 3.6 цього Договору, покупець сплачує пеню в розмірі 0,05 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше двох облікових ставок Національного банку України.

Пунктом 8.3 Договору було визначено, що за невиконання умов, передбачених пунктом п.5.2 цього договору, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 10 відсотків від вартості несплаченої частини Товару.

Відповідно до п. 11.1. усі додатки до Договору є його невід`ємною частиною.

Крім того, п. 11.4. Договору було встановлено, що зміни будь-яких умов Договору оформляються додатковими угодами, які будуть невід`ємною частиною Договору.

14.08.2015 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору про поставку від 12.02.2014 року №07-14-03.

Відповідно до умов зазначеної додаткової угоди Покупець підтверджує факт отримання ним Товару (п. 1), підтверджує факт експлуатації Товару у період з лютого 2014 по червень 2015 (п. 2), підтверджує, що сума несплачених платежів за договором станом на 30 грудня 2014 року становить 24 000,00 дол. США. (п. 3).

Пунктом 4 Додаткової угоди №1 визначено, що у зв`язку з тим, що Покупець не виконав умови Договору і має заборгованість по платежах 2014 року, за домовленістю Сторін термін сплати платежів за Договором відстрочено до 15.07.2016.

Згідно із пунктом 7 Додаткової угоди №1 сторони домовились, що Покупець сплачує Постачальнику заборгованість по агентській винагороді за надання Постачальником послуг за Договором в сумі 3200,00 дол. США, в тому числі ПДВ до 30.11.2015 року.

Крім того, п. 8 Додаткової угоди №1 визначено, що Покупець сплачує Постачальнику агентську винагороду (4% річних від несплаченої частини платежів за Договором) за час відстрочення терміну сплати платежів в сумі 832,00 дол. США, в тому числі ПДВ до 15.07.2016 року.

Пунктом 9 Додаткової угоди №1 передбачено, що Покупець сплачує Постачальнику оплату за Товар в сумі 20 800,00 дол. США, без ПДВ, в тому числі: в сумі 10000,00 дол. США без ПДВ - до 15.12.2015 року та в сумі 10800,00 дол. США без ПДВ - до 15.07.2016 року, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, вказаний в цій додатковій угоді до Договору, в національній валюті України за курсом НБУ на дату проведення розрахунку.

Проте, Покупцем не було виконано взяті на себе зобов`язання у встановлені строки.

01.03.2016 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору про поставку від 12.02.2014 року №07-14-03.

Згідно із пунктом 4 зазначеної додаткової угоди Покупець зобов`язується погасити заборгованість, вказану в п. 2, п. 3 цієї додаткової угоди, до 20.03.2016.

Проте, Покупцем не було виконано взяті на себе зобов`язання в установлені строки.

20.02.2019 року між сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору про поставку від 12.02.2014 року №07-14-03.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди №3 Постачальник та Покупець підтверджують, що станом на 20.02.2019 заборгованість Покупця становить 147 446,23 гривень, в тому числі:

- плата за отриманий Товар з урахуванням відсотків та витрат на обслуговування кредиту в сумі - 45 000,00 гривень, без ПДВ;

- агентська винагорода за надання Постачальником послуг за Договором в сумі 102 446,23 гривень в тому числі ПДВ.

Пунктом 3 Додаткової Угоди №3 встановлено, що Покупець зобов`язується погасити заборгованість, вказану в п.2 цієї Додаткової угоди, до 20.06.2019 шляхом здійснення платежів за такими реквізитами:

- плату за отриманий Товар з урахуванням відсотків та витрат по обслуговуванню кредиту в сумі 45 000,00 гривень, без ПДВ Покупець сплачує Постачальнику шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника №1301 в ПАТ КБ «Приват банк» Київська філія, МФО 321842, , інд. под. номер 01, номер свідоцтва ПДВ 37459181. У платіжному дорученні необхідно вказати призначення платежу: «Плата за техніку згідно договору від 12.02.2014 року №07-14-03, без ПДВ»;

- агентська винагорода за надання Постачальником послуг за Договором від 12.02.2014 року №07-14-03 в сумі 102 446,23 грн., в тому числі ПДВ, здійснюється Покупцем на рахунок Українського державного концерну "Украгротехсервіс" в особі госпрозрахункової фірми "Агротехпостачсервіс" на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 у банку AT «Ощадбанк», МФО 322669, Україна, м. Київ, вул. Мечнікова, 16а, , свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №37459181, індивідуальний податковий номер 01.

Також пунктом 4 Додаткової угоди №3 від 20.02.2019 встановлено, що в усьому іншому, що не передбачено цією додатковою угодою, діють умови договору поставки від 12.02.2014 року №07-14-03.

Пунктами 5 та 6 Додаткової угоди №3 від 20.02.2019 встановлено, що Додаткова угода складена в 2-х ідентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу і є невід`ємною частиною договору про поставку від 12.02.2014 №07-14-03. Додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання Сторонами і діє до повного її виконання.

Всупереч взятим на себе зобов`язанням, Покупцем не було виконано умови договору у встановлений строк.

Листом від 02.09.2019 за №07-1/85 Концерн "Украгротехсервіс" звернувся до ПП "Агрофірма "Майбутнє" з вимогою терміново погасити заборгованість, визначену Додатковою угодою №3 від 20.02.2019.

Проте, Покупцем не було у повному обсязі виконано свої зобов`язання щодо сплати грошових коштів.

З огляду на викладене вище, за розрахунком позивача станом на день подання позовної заяви залишок боргу Відповідача за Договором та з урахуванням додаткових угода №1, №2, №3 до нього становить: 16 328,51 дол. США за Товар, 6 130,31 дол. США агентської винагороди, 2 080,00 дол. США першочергових витрат, 1 632,85 дол. США - штрафні санкції відповідно до п.8.2 Договору у розмірі 10 відсотків від несплаченої частини Товару; 1 501,44 дол. США - пеня відповідно до п. 8.1 Договору у розмірі 0,05 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення та 504,38 дол. США - 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 2 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійснення господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Так, зі змісту статей 655, 712 Цивільного кодексу України випливають двосторонні взаємні обов`язки продавця та покупця, що полягають як в обов`язку Продавця передати товар у власність покупця, так і у зустрічному обов`язку покупця прийняти товар і сплатити за нього грошову суму.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно, до ст. 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє.

Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво. Не є комерційними агентами підприємці, що діють хоча і в чужих інтересах, але від власного імені. Комерційний агент не може укладати угоди від імені того, кого він представляє, стосовно себе особисто. Законом можуть бути встановлені обмеження або заборона здійснення комерційного посередництва в окремих галузях господарювання.

Згідно зі ст. 296 Господарського кодексу України агентські відносини виникають у разі: надання суб`єктом господарювання на підставі договору повноважень комерційному агентові на вчинення відповідних дій; схвалення суб`єктом господарювання, якого представляє комерційний агент, угоди, укладеної в інтересах цього суб`єкта агентом без повноваження на її укладення або з перевищенням наданого йому повноваження.

Як встановлено ст. 297 Господарського кодексу України, за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Договором повинна бути передбачена умова щодо території, в межах якої комерційний агент здійснює діяльність, визначену угодою сторін. У разі якщо територію дії агента в договорі не визначено, вважається, що агент діє в межах території України. Агентський договір укладається в письмовій формі. У договорі має бути визначено форму підтвердження повноважень (представництва) комерційного агента.

Статтею 301 Господарського кодексу України, зокрема визначено, що відповідно до агентського договору комерційний агент одержує агентську винагороду за посередницькі операції, що здійснені ним в інтересах суб`єкта, якого він представляє, у розмірі, передбаченому договором. Агентська винагорода виплачується комерційному агенту після оплати третьою особою за угодою, укладеною з його посередництвом, якщо інше не передбачено договором сторін. Сторони можуть передбачити в договорі, що комерційному агенту сплачується додаткова винагорода у разі, якщо він бере на себе зобов`язання гарантувати виконання угоди, укладеної ним в інтересах суб`єкта, якого він представляє. Суб`єкт, якого представляє комерційний агент, розраховує винагороду, на яку має право комерційний агент, відповідно до розмірів і строків, передбачених договором сторін. Комерційний агент має право вимагати для розрахунку бухгалтерський витяг щодо всіх угод, за які йому належить агентська винагорода. Умови виплати винагороди комерційному агенту за угоди, укладені після закінчення договірних відносин, а також інші умови, що стосуються розрахунків сторін, визначаються договором».

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, ст. 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в порушення умов Договору №07-14-03 від 12.02.2014, з урахуванням додаткових угод до нього, у відповідача наявна та не сплачена на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 147 446,23 грн., в тому числі: плата за отриманий Товар з урахуванням відсотків та витрат на обслуговуванню кредиту в сумі - 45 000,00 гривень, без ПДВ; агентська винагорода за надання Постачальником послуг за Договором в сумі 102 446,23 гривень в тому числі ПДВ, яка обґрунтовано визнана судом та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Поряд із цим, судом правомірно не прийнято до уваги твердження позивача про наявну заборгованість відповідача у розмірі 16 328,51 дол. США, за Товар, 6 130,31 дол. США, агентської винагороди, 2 080,00 дол. США першочергових витрат, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 11.1 всі додатки до Договору є його невід`ємною частиною.

Крім того, п. 11.4. Договору було встановлено, що зміни будь-яких умов Договору оформляються додатковими угодами, які будуть невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Отже, шляхом підписання додаткових угод, у тому числі додаткової угоди №3, сторонами було погоджено загальну суму заборгованості відповідача перед позивачем у загальному розмірі 147 446,23 грн.

При цьому, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1 632,85 дол. США - штрафні санкції відповідно до п. 8.2 Договору у розмірі 10 відсотків від несплаченої частини товару; 1 501,44 дол. США - пеня відповідно до п. 8.1 Договору у розмірі 0,05 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення та 504,38 дол. США - 3% річних обґрунтовано відхилено судом, оскільки вказані штрафні санкції були нараховані позивачем на суму боргу, встановлену Договором №07-14-03 від 12.02.2014 без урахуванням укладених додаткових угод до нього, а наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій не відповідає дійсним обставинам справи та наявній заборгованості відповідача.

З огляду на вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову на суму 147466,23 грн.

Твердження апелянта про відсутність між сторонами агентських правовідносин, а отже і відсутність підстав для стягнення з нього агентської винагороди, є помилковими та не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з преамбули спірного Договору про поставку, Український державний концерн по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" виконує функції державного агента.

Згідно пп. 2.3.3. п. 2.3. Договору, загальна сума Договору складається з агентської винагороди постачальника.

Пунктом 3.7 Договору визначено, що першочергові витрати та агентську винагороду Покупець сплачує в національній валюті України за курсом Національного банку України на день проведення розрахунку.

Більш того, згідно п. 2 додаткової угоди №3 від 20.02.2019 року до договору про поставку від 12.02.2014 року №07-14-03 сторони підтверджують, що станом на 20.02.2019 року заборгованість Покупця становить 147 446,23 гривень, в тому числі агентська винагорода за надання Постачальником послуг за Договором в сумі 102 446,23 гривень в тому числі ПДВ.

Тобто, за висновками апеляційного суду, на підставі укладення спірного правочину та додаткових угод до нього між сторонами виникли агентські правовідносини, а отже наявні підстави для стягнення з відповідача агентської винагороди, яка, в свою чергу, була погоджена сторонами та передбачена умовами даного Договору.

Відтак, посилання скаржника на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, а також порушення норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні та необґрунтовані, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 282 ГПК України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агрофірма "Майбутнє" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 26.07.2021 року у справі №23/267-50/360-2012 (910/3488/20) залишити без змін.

3. Матеріали справи №23/267-50/360-2012 (910/3488/20) повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

Б.М. Поляков

Повний текст постанови підписано 23.12.2021 року.