ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

"30" листопада 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/401/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз Збут, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, с. Нересниця Тячівського району Закарпатської області

про стягнення 20 738 грн. 31 коп. заборгованості за спожитий природний газ,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Тягнибок К.О.

представники:

Позивача не з`явився

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз Збут, м. Ужгород Закарпатської області заявлено позов до відповідача Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, с. Нересниця Тячівського району Закарпатської області про стягнення 20 738 грн. 31 коп. заборгованості за спожитий природний газ.

Представник позивача через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Позивач просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач своєчасно не виконав умови Договору постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим № 41ЕВ887-223-21 від 27.01.2021 року в частині взятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений газ, внаслідок чого в нього виникла та рахується заборгованість, яка склала суму 20 738 грн. 31 коп.

Відповідач на електронну адресу суду надіслав заяву № 1226/02-06 від 30.11.2021 року про визнання позову та розгляд справи без участі представника сільської ради.

Розглянувши заяву відповідача про визнання позову, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що заява відповідача про визнання позову підписана уповноваженою особою, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд прийняв визнання позову відповідача.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

суд Встановив:

27.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз Збут (постачальником, позивачем у справі) та Нересницькою сільською радою Тячівського району Закарпатської області (споживачем, відповідачем у справі) укладено Договір на постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим № 41ЕB887-223-21 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2021 році природний газ, а cпоживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. Річний плановий обсяг постачання газу до 5 045 куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях: - січень 2021 року 5 045 куб.м., лютий 2021 року 0 куб.м., березень 2021 року 0 куб.м., квітень 2021 року 0 куб.м., травень 2021 року 0 куб.м., червень 2021 року 0 куб.м., липень 2021 року 0 куб.м., серпень 2021 року 0 куб.м., вересень 2021 року 0 куб.м., жовтень 2021 року 0 куб.м., листопад 2021 року 0 куб.м., грудень 2021 року 0 куб.м. (п.п. 1.1., 1.2., 1.3. Договору).

За приписами п.п. 2.5.1.-2.5.4. Договору, за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірника акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або у судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника. Сторони домовилися, що до моменту обміну оригіналами актів приймання-передачі газу, скановані копії підписаних сторонами актів приймання-передачі газу, надіслані сторонами одна одній по електронній пошті за адресами, які зазначені в розділі XI Договору мають силу оригіналу.

Розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Ціна газу становить 8,113424 грн. за 1 куб.м., крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,1365760 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 8,25 грн. Податок на додану вартість становить 1,65 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 9,9 грн. (п.п. 3.1., 3.2. Договору).

Згідно п. 4.2. Договору, оплата газу за договором здійснюється cпоживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку: внесення оплати 50% від вартості запланованих місячних обсягів до 15 числа та здійснення наступної оплати в розмірі 50% за спожитий природний газ в поточному місяці до 30 (31) числа місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до 10 (десятого) числа, наступного за звітним місяця (п. 4.2.3. Договору).

На виконання умов укладеного сторонами Договору, у період січня 2021 року відповідачем спожито 13 710,97 м3 природного газу на загальну суму 135 738 грн. 60 коп., що підтверджується доданим до матеріалів справи актом приймання-передачі природного газу № ЗЗК81003017 від 31.01.2021 року на суму 135 738 грн. 60 коп.

Вартість спожитого газу за даним договором у вказаний період відповідач оплатив частково, з огляду на що у відповідача виникла та рахується заборгованість перед позивачем у сумі 20 738 грн. 31 коп.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині повної та своєчасної оплати вартості спожитого природного газу стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми 20 738 грн. 31 коп. заборгованості по оплаті за спожитий природний газ в примусовому порядку.

Зазначені твердження відповідачем визнаються повністю.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново господарськими визнаються цивільно правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім того, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 20 738 грн. 31 коп.

За наведених вище обставин судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов`язання за Договором, не здійснив повну оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 20 738 грн. 31 коп., факт існування якої належним чином доведений та відповідачем визнаний у повному обсязі.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 20 738 грн. 31 коп. заборгованості за природний газ документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем визнаними у повному обсязі. Позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Вказані факти відповідачем не спростовані, позовні вимоги відповідачем визнано у повному обсязі.

З врахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

За положеннями ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, відповідно до ст. ст. 129, 130 Господарського процесуального кодексу України, беручи до уваги визнання відповідачем позовної вимоги майнового характеру до початку розгляду справи по суті, судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у розмірі 50% від суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовними вимогами, які задоволені судом, а саме, 50% судового збору, обрахованого від суми 20 738 грн. 31 коп. задоволених позовних вимог, що складає 1 135 грн. (2 270 грн. х 50 %= 1 135 грн.).

Решта суму судового збору від цієї частини позовних вимог підлягає поверненню позивачу із державного бюджету у порядку ст. 7 Закону України Про судовий збір після подання суду відповідної заяви.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, вул. Грушевського, будинок, 25, с. Нересниця, Тячівський район, Закарпатська область, 90540 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 04351720) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз Збут, вул. Богомольця, будинок 21, м. Ужгород, Закарпатська область, 88015 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 39582749) суму 20 738 (Двадцять тисяч сімсот тридцять вісім гривень) грн. 31 коп. заборгованості за спожитий природний газ, а також суму 1 135 (Одна тисяча сто тридцять п`ять гривень) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 22.12.2021 року.

Суддя Пригара Л.І.