ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2021 справа № 914/3004/21

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Чорної І.Б., розглянувши справу

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях

до відповідача: Приватного підприємства «Інтер-Галич-Фасад»

про: стягнення 351 628,60 грн.,

Представники

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2021р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до відповідача: Приватного підприємства «Інтер-Галич-Фасад» про стягнення 351 628,60 грн.

11.10.2021р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 03.11.2021р.; явку представників сторін у підготовче засідання визнано обов`язковою.

В підготовче засідання 03.11.2021р. з`явився представник позивача.

В підготовче засідання 03.11.2021р. відповідачем участь повноважного представника не забезпечено, останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні 03.11.2021р. суд постановив розгляд справи відкласти на 24.11.2021р.

Ухвалою від 03.11.2021р., в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, Господарський суд Львівської області викликав відповідача у цій справі та повідомляв про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, відкладеного на 24.11.2021р.

В підготовче засідання 24.11.2021р. відповідач не забезпечив участь повноважного представника, суд постановив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 15.12.2021р.

Крім того, ухвалою від 24.11.2021р. Господарський суд Львівської області, в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, викликав відповідача у цій справі та повідомив про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду спору по суті.

У судове засідання з розгляду спору по суті 15.12.2021р. сторони не забезпечили участь повноважних представників.

Відзиву від відповідача не надходило.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Розгляд справи неодноразово відкладався, відповідно суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Суть спору: Спір у справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо повернення орендованого майна за договором, у зв`язку з чим позивачем нараховано неустойку в сумі 351 628,60 грн. в розмірі подвійної орендної плати за час прострочення.

Позиція позивача:

В обґрунтування заявлених вимог, позивач покликається, що 12.10.2020р. року Господарським судом Львівської області прийнято рішення у справі №914/1333/20, яким розірвано договір оренди від 06.11.2017 року №141, проте станом на день подання позовної заяви до суду відповідачем не виконано свого обов`язку щодо повернення орендованого майна за договором, у зв`язку з чим позивачем нараховано неустойку в сумі 351 628,60 грн. в розмірі подвійної орендної плати за час прострочення. Відтак, станом на 22.09.2021р., розмір неустойки, нарахованої за період 19.11.2020р.- 31.08.2021р. в порядку, визначеному ст.785 ЦК України, становить 351 628,60 грн.

Позиція відповідача:

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву чи заяву про продовження строку для подання відзиву у встановлений ухвалою суду від 11.10.2021р. п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали не подав, поважності причин пропуску строку для подання відзиву або заяви про продовження встановленого судом строку для подання відзиву не навів.

За результатами дослідження наданих позивачем доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:

06.11.2017р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (Орендодавець) та Приватним підприємством «Інтер-Галич-Фасад» (Орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна №141 (Договір).

06.03.2019р. наказом Фонду державного майна України №232 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України», утворено регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

Згідно з п. 2 даного наказу регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області.

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.10.2020р. у справі №914/1333/20 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Приватного підприємства «Інтер-Галич-Фасад» про стягнення заборгованості та розірвання договору, позов задоволено частково, зокрема, вирішено розірвати укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Приватним підприємством «Інтер-Галич-Фасад» договір оренди нерухомого державного майна від 06.11.2017р. №141. Рішення набрало законної сили 13.11.2020р.

Матеріали справи містять підписаний сторонами Акт прийому-передачі державного нерухомого майна згідно договору від 06.11.2017р. №141.

Згідно з п.10.9. Договору, у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Орендарем та Балансоутримувачем акта приймання-передавання, один примірник якого протягом трьох днів Орендарем скеровується Орендодавцю. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на Орендаря (п. 10.10. Договору).

Пунктом 10.11. Договору передбачено, що якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за весь час користування майном за час прострочення.

У зв`язку з невиконанням обов`язку щодо повернення орендованого майна, позивачем нараховано відповідачу неустойку у розмірі подвійної орендної плати за період з 19.11.2020р.- 31.08.2021р. в порядку, визначеному ст.785 ЦК України, і яка становить 351 628,60 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача, як підставні та обгрунтовані, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Положення частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлюють, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Договір оренди нерухомого державного майна №141, укладений 06.11.2017р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Приватним підприємством «Інтер-Галич-Фасад» розірвано рішенням господарського суду Львівської області від 12.10.2020р. у справі №914/1333/20, яке набрало законної сили 13.11.2020р.

Згідно з п.10.9. Договору, у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Орендарем та Балансоутримувачем акта приймання-передавання, один примірник якого протягом трьох днів Орендарем скеровується Орендодавцю. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на Орендаря (п. 10.10. Договору).

Пунктом 10.11. Договору передбачено, що якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за весь час користування майном за час прострочення.

Згідно з ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, та про правомірне нарахування позивачем в порядку ст.785 ЦК України та п.10.11. Договору неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 19.11.2020р.- 31.08.2021р. в сумі 351 628,60 грн.

Частиною 4 ст.75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ГПК України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням №2828 від 27.09.2021р. на суму 5 274,43 грн.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, тому витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86,129, 236, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Інтер-Галич-Фасад» (79071, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ КУЛЬПАРКІВСЬКА, будинок 141, квартира 196, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79005, Львівська обл., місто Львів, вул.Коперника М., будинок 4, ) 351 628,60 грн. неустойки та судовий збір в розмірі 5 274,43 грн.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2021 р.

Суддя Король М.Р.