ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року справа № 925/1333/21

м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу №925/1333/21 за позовом акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" про стягнення 33061,94 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" (далі також - відповідач) про стягнення 33061,94 грн. збитків за порушення зобов`язань за договором постачання природного газу від 26.12.2018 №1688/18-ТЕ-36.

Ухвалою від 07.10.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1333/21, вирішив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

22 жовтня 2021 рок електронною поштою, а 29 жовтня 2021 року в паперовій формі до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив із запереченнями проти позову, в обґрунтування яких представниця відповідача адвокатка Лук`яненко Г.О. вказала на відсутність у діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення для застосування до відповідача такого заходу відповідальності як відшкодування збитків.

Інші заяви і клопотання сторін до Господарського суду Черкаської області не надходили.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

26 грудня 2028 року публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як постачальник і комунальне підприємство "Смілакомунтеплоенерго" як споживач уклали договір постачання природного газу №1688/18-ТЕ-36 (а. с. 26-35) (далі Договір №1688/18-ТЕ-36), згідно з п. 1.1 та п. 1.2 якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

У п. 2.1 Договору №1688/18-ТЕ-36 його сторони передбачили, що постачальник передає споживачу у період з 01.12.2018 по 30.04.2019 замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 6980,4 тис. куб. м., в тому числі: у грудні 2018 року 1719,5 тис. куб. м., у січні 2019 року 1746,3 тис. куб. м., у лютому 2019 року 1642,0 тис. куб. м. у березні 2019 року 1507,2 тис. куб. м. і у квітні 2019 року 365,4 тис. куб. м.

Пунктом 2.4 Договору №1688/18-ТЕ-36 встановлено, що перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду (в даному випадку й надалі по тексту договору газовий місяць в значення Кодексу ГТС). Для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач зобов`язується самостійно корегувати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на корегування замовлених обсягів за цим договором.

Згідно з п. 2.5 Договору №1688/18-ТЕ-36 допускається відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі + 5 відсотків від зазначеного в п. 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди.

Відповідно до п. 3.8 Договору №1688/18-ТЕ-36 приймання-передача газу, переданого постачальником споживачу у відповідному розрахунковому періоді, оформляється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 3.13 Договору №1688/18-ТЕ-36 передбачено, що у разі якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений у п. 2.1 цього договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному п. 5.7 цього договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:

3.13.1. Якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менше від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

3.13.2. Якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Уф- Уп)хЦхК. де:

Уф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу:

Уп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий тріод, зазначений в п. 2.1 Договору;

Ц- ціна природного газу за цим договором;

К- коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом 5.1 Договору №1688/18-ТЕ-36 встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 5.7 Договору №1688/18-ТЕ-36 відшкодування постачальнику збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 цього договору, здійснюється наступним чином:

- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п. 3.9 Договору та не надав акт приймання-передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб. м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 пункту3.13 договору;

- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- споживач протягом 20 робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати Позивачу вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

У разі якщо протягом зазначеного періоду споживач не відшкодував (не повністю відшкодував) постачальнику збитки, споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Передбачені п. 6.2. Договору №1688/18-ТЕ-36 зобов`язання споживача включають і зобов`язання самостійно контролювати власне використання природного газу за цим договором і не допускати відхилення фактичних обсягів використання газу більше ніж на 5% від замовлених без їх коригування шляхом підписання додаткової угоди (підп. 3) та відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до п. 3.13 цього договору (підп. 8).

Передбачені п. 6.3 Договору №1688/18-ТЕ-36 права постачальника включають і право вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов п. 2.1 цього договору у разі, якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених (підп. 4).

Відповідно до п. 11.1 Договору №1688/18-ТЕ-36 останній набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу з 01.12.2018 до 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

У п. 11.2 Договору №1688/18-ТЕ-36 його сторони визначили, що пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абзац п`ятий підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п.6.2, підп. 4) п.6.3., абзац третій підп. 2) п. 6.4 цього договору застосовуються з дня зазначеному в повідомленні постачальника, яке направляється на електронну адресу споживача, зазначену у пункті 12 цього договору та розміщується на офіційному сайті постачальника.

В подальшому сторони уклали додаткові угоди до Договору №1688/18-ТЕ-36 від 01.03.2019 №1 (а. с. 36), від 29.03.2019 №2 (а. с. 37) і від 29.03.2019 №3 (а. с. 38).

Додатковою угодою від 01.03.2019 №1 до Договору №1688/18-ТЕ-36 (а. с. 36) сторони передбачили, що пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абзац п`ятий підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п. 6.3, абзац третій підп. 2) п. 6. 4 цього договору застосовуються сторонами з 01.03.2019, а пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абзац 1) підп. 3.9.2 п. 3.9, абзац четвертий підп. 5) п.6.2, абзац другий підп. 2) п. 6.4 цього договору з 01.03.2019 втрачають чинність.

Додатковою угодою від 29.03.2019 №2 до Договору №1688/18-ТЕ-36 (а. с. 37) сторони виклали п. 2.1 вказаного договору в новій редакції, якою передбачили, що постачальник передає споживачу у період з 01.12.2018 по 30.04.2019 замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 5244,208 тис. куб. м., в тому числі: у грудні 2018 року 1429,805 тис. куб. м., у січні 2019 року 1582,054 тис. куб. м., у лютому 2019 року 1143,349 тис. куб. м. у березні 2019 року 11089,00 тис. куб. м. і у квітні 2019 року 0 тис. куб. м.

Додатковою угодою від 29.03.2019 №3 до Договору №1688/18-ТЕ-36 (а. с. 38) сторони замінили в цьому договорі найменування публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

На виконання Договору №1688/18-ТЕ-36 згідно з підписаним обома сторонами актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2019 (а. с. 42) позивач у березні 2019 року поставив відповідачу, а останній прийняв 944,488 тис. куб. м. природного газу, що на 144,512 тис. куб. м. менше від передбаченої п. 2.1 Договору №1688/18-ТЕ-36 в редакції додаткової угоди від 29.03.2019 №2 кількості природного газу на березень 2019 року. При цьому выдхилення перевищує 5%.

21 травня 2019 року позивач надіслав відповідачу акт-претензію від 16.05.2019 №26-1070-19 (а. с. 9, 10) з розрахунком і вимогою про сплату 389277,70 грн. передбачених пунктами 3.13 та 5.7 Договору №1688/18-ТЕ-36 і пунктом 1 розділу VІ Правил постачання природного газу збитків за використання у березні 2019 року природного газу у меншій від замовленої кількості з відхиленням більшим 5%.

27 листопада 2019 року позивач в доповнення до акту-претензії від 16.05.2019 №26-1070-19 надіслав відповідачу лист від 18.11.2019 №26-10-3575-19 (а. с. 15) з перерахунком стягуваної суми збитків з 389277,70 грн. до 33061,94 грн.

Позивач суму збитків в розмірі 33061,94 грн. позивачу не сплатив, що й спричинило даний спір.

Згідно з частинами першою, третьою і п`ятою статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" в редакції, чинній у березні 2019 року, постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Договір постачання повинен містити такі істотні умови, зокрема: порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

Пункти 1-3 розділу VІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 (зі змінами і доповненнями) (далі (Правила) в редакції, чинній у березні 2019 року, передбачали що:

1. Відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою

В = (V ф - V п) х Ц х K,

де: V ф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

V п - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

K - коефіцієнт, який визначається у договорі постачання та не може перевищувати 0,5.

При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений постачальником до 1;

3) у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, в результаті чого представник постачальника не здійснив звіряння фактичних об`ємів (обсягів) споживання природного газу, що завдало постачальнику шкоди, споживач відшкодовує її за власної згоди або на підставі рішення суду.

2. У договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені пунктом 1 цього розділу.

3. За результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням таких вимог:

1) форма акта-претензії є довільною;

2) при порушенні, зазначеному в підпункті 3 пункту 1 цього розділу, акт-претензія складається представниками постачальника після пред`явлення ними відповідних посвідчень у присутності уповноваженого представника споживача (власника або наймача) і скріплюється їхніми підписами. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це зазначається в акті-претензії. Акт-претензія щодо відмови споживача у доступі до території об`єкта споживача вважається дійсним, якщо його підписали представник постачальника та одна незаінтересована особа за умови посвідчення їх осіб або три представники постачальника. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це робиться відмітка в обох примірниках цього акта, і другий його примірник надсилається споживачеві реєстрованим поштовим відправленням.

Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування.

У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Стаття 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) дає загальне для цивільного законодавства (як договірного так і деліктного зобов`язання) визначення збитків. Так, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною 1 цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

За приписом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання

За приписами статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 225 ГК України передбачає, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Реальні збитки це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

За вищенаведеними нормами права для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідна наявність усіх елементів, що складають цивільне правопорушення, а саме: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, вина. Відсутність хоча б одного елементу робить неможливим застосування відповідальності у вигляді збитків.

При цьому слід зазначити, що у договірних відносинах протиправна поведінка проявляється у невідповідності поведінки умовам договору та конкретним правовим нормам, що регулюють цей договір.

Під збитками слід розуміти знешкодження або пошкодження майна потерпілого, додаткові витрати, що спричинило для останнього певні невигідні матеріальні наслідки. При цьому збитки розглядаються не тільки як обов`язковий елемент цивільного правопорушення, але і як міра відповідальності.

Відшкодуванню підлягають тільки збитки, які є об`єктивним наслідком протиправної поведінки, тобто між протиправною поведінкою і шкодою повинен бути причинний зв`язок, який полягає в тому, що протиправна поведінка за часом передує шкоді і породжує шкоду.

Обов`язковою умовою відповідальності є також вина, яка полягає у суб`єктивному ставленні особи до наслідків своїх неправомірних дій. Вина може бути у формі умислу (прямий, похідний) або необережності (грубої або простої).

Отже, пункт 3.13 Договору №1688/18-ТЕ-36 пункти 1-3 розділу VI Правил хоча й передбачають можливість відшкодування збитків споживачем, проте наявність такого права не вказує на можливість автоматичного/безумовного стягнення зазначених сум збитків.

Враховуючи положення статі 74 Господарського процесуального кодексу України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Отож, право позивача як постачальника газу вимагати на підставі Договору №1688/18-ТЕ-36 і Правил постачання природного газу від відповідача як споживача газу відшкодування збитків за недовикористання останнім замовленого об`єму природного газу не звільняє позивача від тягаря доказування понесених збитків.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів на підтвердження реальності понесення ним збитків та не доведено втрат, спричинених відхиленням відповідачем від обумовлених обсягів спожитого у березні 2019 року природного газу.

При цьому, господарський суд зауважує, що передбачений у Договорі №1688/18-ТЕ-36 порядок розрахунку збитків, за відсутності факту реально понесених збитків, не є підставою для розрахунку та стягнення збитків.

Такий же правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.03.2021р. у справі № 910/4608/20.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 24.09.2021 № сплатив 2270,00 грн. судового збору. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Судовий збір за подання позову в сумі 2270,00 грн. покласти на позивача.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його ухвалення.

СУДДЯ М.В. Дорошенко