РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1060/21
Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 927/1060/21

без повідомлення (виклику) сторін, без проведення судового засідання

за позовом: Чернігівського обласного центру зайнятості,

вул. Коцюбинського,40, м. Чернігів, 14000;

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

вул. П`ятницька,83А, м. Чернігів, 14005;

про стягнення 13634,66 грн;

представники сторін не викликались;

Позивач Чернігівський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення 13634,66 грн матеріальної шкоди (збитків).

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.10. 2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Позиції учасників справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неправомірними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком.

Так, позивач вважає, що допомога по безробіттю ОСОБА_1 у розмірі 13634,66 грн підлягає поверненню центру зайнятості відповідачем, оскільки була виплачена всупереч вимогам ч. 1 ст. 43 Закону України Про зайнятість населення через неправомірні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Посилаючись на ст. 1173 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому заподіяну шкоду у розмірі 13634,66 грн.

03.11.2021 від відповідача надійшов відзив на позов. відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечує.

Так, відповідач зазначає наступне:

- судовими рішеннями у адміністративній справі № 620/918/21 не встановлено, що через неправомірні дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області виплачено допомогу по безробіттю ОСОБА_1 , яка підлягає поверненню, чим завдано шкоди позивачу;

- позивач не наділений повноваженнями стягувати кошти, як виплачену допомогу по безробіттю особі, з органу Пенсійного фонду у випадку призначення такій особі пенсії за рішенням суду;

- обов`язок повідомляти про всі зміни, що впливають на виплату допомоги по безробіттю, в даному випадку щодо отримання/призначення пенсії, покладено на застраховану особу ОСОБА_1 , а не на Головне управління;

- ОСОБА_1 не є найманим працівником Головного управління. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» чітко встановлено обов`язок роботодавця повертати кошти, а не Головного управління, який є платником пенсії;

- позивачем не зазначено у чому полягає вина чи протиправна поведінка Головного управління, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

- Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відноситься до органів державної влади. В разі задоволення позовних вимог про стягнення з Головного управління матеріальної шкоди, відшкодування повинно здійснюватися органом Казначейства згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 45) шляхом безспірного списання коштів у межах відповідних бюджетних призначень.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.

Відзив прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи. Справа розглядається з урахуванням відзиву на позов.

05.11.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив № 08/3829-21 від 04.11.2021, відповідно до якої останній зазначає наступне:

- відповідач необґрунтовано вважає, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття має право стягувати кошти виключно до переліку підстав, передбаченого для роботодавців ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що не відповідає вимогам чинного законодавства;

- в даному випадку збитки завдані Фонду не роботодавцем в розумінні терміну, визначеного Законом України «Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності», а неправомірними діями органу державної влади, загальні підстави відповідальності за які встановлені положеннями Цивільного кодексу України;

- твердження відповідача щодо неналежного відповідача спростовується тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області є органом державної влади, тобто суб`єктом відповідальності у розумінні ст. 1173 ЦК України, а отже і належним відповідачем у даній справі.

Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи. Справа розглядається з урахуванням відповіді на відзив.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать: встановлення обставин щодо наявності підстав для відшкодування шкоди.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано копії:

- заяви про призначення виплати по безробіттю,

- заяви про надання статусу безробітного,

- персональної картки,

- довідки розрахунку,

- довідки від 31.08.2021,

- наказу № 12 від 03.09.2021,

- листа № 99 від 03.09.2021,

- листа від 15.09.2021,

- рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.20212 у справі № 620/918/21,

- постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 620/918/21.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно правове обґрунтування.

Чернігівський окружний адміністративний суд розглядав справу №620/918/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року у справі №620/918/21, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021, було визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи починаючи з 30.10.2020, зарахувавши його до загального страхового стажу періоди роботи згідно даних трудової книжки.

У вказаному рішенні було встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), про що позивачу видано відповідне посвідчення.

Враховуючи наведене, 30.10.2020 по досягненню 57 років ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До заяви позивачем було додано належний пакет документів.

Листом від 25.11.2020 за №2500-1502-8/45997 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не було надано інші первинні документи (табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні відчуження, посвідчення про відрядження, наряд-завдання, документи про оплату праці в кратних розмірах та ін.), які підтверджують факт перебування в зоні відчуження. Крім того, до загального страхового стажу позивача не враховано періоди роботи згідно даних трудової книжки, оскільки вона є недійсною (в даті народження наявне виправлення, яке не оговорено). Одночасно відповідачем повідомлено, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 31 рік 08 місяців 15 днів.

Судом визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що у справі №620/918/21 та у даній справі беруть участь особи, щодо яких встановлено певні обставини, факти, які встановлені рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року у справі №620/918/21 та входять до предмету доказування в межах даної справи, є преюдиціальними та не підлягають доведенню знову в межах даної справи.

23.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Варвинської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України Про зайнятість населення та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю.

Відповідно до даних з персональної картки № 00001 від 23.02.2021 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 23.02.2021.

За даними персональної картки № 00001 від 23.02.2021 ОСОБА_1 припинено реєстрацію як безробітного з 31.08.2021 на підставі наказу № НТ210903 від 03.09.2021.

За час перебування ОСОБА_1 на обліку в Варвинській районній філії Чернігівського обласного центру зайнятості йому була нарахована та виплачена допомога по безробіттю за період з 23.02.2021 по 05.07.2021 в сумі 13634,66 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком матеріального забезпечення №05/3023-21 від 02.09.2021.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №146/02-10 від 31.08.2021, ОСОБА_1 перебуває на обліку за місцем реєстрації в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком з 30.10.2021.

Заступником директора Варвинської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості 03.09.2021 видано наказ №12 про повернення коштів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області допомоги по безробіттю, нарахованої та виплаченої гр. ОСОБА_1 за період з 23.02.2021 по 05.07.2021 в сумі 13634,66 грн.

Варвинська районна філія Чернігівського обласного центру зайнятості звернулась до відповідача з листом №99 від 03.09.2021, у якому запропоновано останньому протягом 30 календарних днів від дня отримання повідомлення, добровільно повернути кошти в сумі 13634,66 грн на розрахунковий рахунок Чернігівського обласного центру зайнятості, які виплачені ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 23.02.2021 по 05.07.2021.

Листом від 15.09.2021 №2500-0802-5/46699 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надало відповідь на лист №99 від 03.09.2021 із зазначенням про безпідставність вимоги Центру зайнятості щодо відшкодування матеріального забезпечення на випадок безробіття ОСОБА_1 в сумі 13634,66 грн.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1173 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 ЦК України передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Відповідно до частини 1 статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до статті 1173 ЦК України, є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п. 7 зазначеного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 ЦК України.

Частинами 1, 3 ст. 95 Цивільного кодексу України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо державної реєстрації Чернігівського обласного центру зайнятості (ідентифікаційний код юридичної особи 03491464), Варвинська районна філія є відокремленим підрозділом Чернігівського обласного центру зайнятості без статусу юридичної особи.

Таким чином, позивачем у цій справі є юридична особа Чернігівський обласний центр зайнятості.

Щодо наявності протиправної поведінки в діях відповідача.

Як встановлено судом, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 року у справі №620/918/21, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2021, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи починаючи з 30.10.2020, зарахувавши його до загального страхового стажу періоди роботи згідно даних трудової книжки.

Отже, протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі пункту ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлена рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2020 по справі №620/918/21, яке набрало законної сили.

Щодо наявності шкоди.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення", безробітний особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43 зазначеного закону статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч. 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення", зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Таким чином, виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем не добровільно, а на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення".

Виходячи з наведених вище положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 ..

Отже, вказаними неправомірними діями відповідача Чернігівському обласному центру зайнятості завдано матеріальної шкоди (збитків) у розмірі отриманої громадянином ОСОБА_1 за період з 23.02.2021 по 05.07.2021 допомоги по безробіттю у розмірі 13634,66 грн.

Щодо причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача і заподіяною шкодою.

Внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 своєчасно не отримав призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, а Чернігівський обласний центр зайнятості безпідставно здійснив виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Головного Управління Пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.

Аналогічні правові висновки у подібних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №927/455/17, від 15.05.2018 у справі №920/471/17, від 20.04.2018 у справі №906/579/17, від 13.02.2018 у справі №915/282/17.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивач довів наявність усіх трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії відповідача, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, що є підставою для застосування до відповідача такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди відповідно до ст. 1173 ЦК України.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що у позовні вимоги задоволені у повному обсязі, судовий збір в сумі 2270 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.129,130, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Чернігівського обласного центру зайнятості, код 03491464 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, код 21390940, про стягнення 13634,66 грн шкоди задовольнити повністю.

2. Стягнути з Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, 14005, код 21390940 на користь Чернігівського обласного центру зайнятості, вул. Коцюбинського, 40, м. Чернігів, 14000, код 03491464, 13634,66 грн шкоди, 2270 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен