ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.12.2021р. Справа №905/1979/21

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (; адреса: 03680, м. Київ, вул. Є.Гедройця, 5а) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (; адреса: 84400, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22)

до відповідача: Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" (; адреса: 85670, Донецька область, м. Вугледар),

про: стягнення 52.640,00 грн., -

суддя Величко Н.В.

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" про стягнення штрафу в розмірі 52.640,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті переважування вантажу у вагоні №65883472 було виявлено розбіжності між даними, вказаними в накладній №48122261, а саме: у вагоні №65883472 - менше ваги зазначеної в залізничній накладній №48122261 на 1200 кг, про що складено комерційний акт №486202/246 від 23.04.2021. Посилаючись на ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, позивач вказує, що неправильне зазначення у накладній маси вантажу є підставою для стягнення з відповідача штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи № 905/1979/21. За наслідками автоматизованого розподілу судових справ між суддями, матеріали передані на розгляд судді Величко Н.В.

Ухвалою суду від 25.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1979/21; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позов; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив (за наявності).

Відповідачем подано відзив від 22.11.2021 № 256, в якому викладено заперечення проти задоволення позовних вимог (вх.№24512/21 від 26.11.2021). Відповідач вказує, що недостача вантажу у вагоні №65883472 не перевищує 2% норми природної недостачі вантажу, встановленої п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000 № 862/5083, щодо вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або вологому стані, а тому заявлені позовні вимоги щодо цих вагонів є безпідставними.

Позивачем подано відповідь на відзив від 29.11.2021 № 2274, в якій відхиляє доводи відповідача та наполягає на задоволені позову повністю (вх.№24900/21 від 01.12.2021). Позивач вказує, що оскільки будь-якої інформації про те, що вантаж завантажено у сирому або вологому стані спірні накладні не містять, тому в цьому випадку норма природної втрати складає саме 1% - для вантажу мінеральне паливо, відповідно, поданий ним розрахунок вважає вірним, а вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю.

Державним підприємством "Шахта ім. М.С. Сургая" подано заперечення на відповідь на відзив від 03.12.2021 №274 з додатками згідно переліку, в яких відхиляє аргументи позивача, наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог. Стверджує, що вугілля навантажується у вагони навалом саме у сирому та вологому стані, що підтверджується актом звіряння по кількості та якості №5-ШС/9 від 30.04.2021 (вх.№25222/21 від 06.12.2021).

09.12.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшли заперечення №2491 від 09.12.2021, в яких останній зазначає, що в розділі 20 накладної №48122253, відомості, що вантаж був у вологому стані відсутні. Вважає, що доводи відповідача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності (вх..№04-18/9279).

Того ж дня від позивача до канцелярії суду надійшов лист № 2469 від 08.12.2021, в якому просить долучити до матеріла справи: наказ №94 від 28.01.2021 про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів по станції Волноваха.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2021 за накладною 48122261 ДП Шахта ім. М.С. Сургая (вантажовідправник) відправлено зі станції Южнодонбаська Донецької залізниці на адресу Трипільська ТЕС (вантажоодержувач) на станцію Трипілля-Дніпровське вантаж вугілля кам`яне марки Г-газовий, у вагонах:

№63694186 - тара вагону 23000кг., маса вантажу 66300кг, провізна плата 10492,00грн.;

№65491656 - тара вагону 23800кг, маса вантажу 67300кг, провізна плата 10492,00грн.;

№60548930 тара вагону 23800кг, маса вантажу 67200кг, провізна плата 10492,00грн.;

№65883472 тара вагону 22000кг, маса вантажу 66600кг, провізна плата 10492,00грн.;

№60825320 тара вагону 25000кг, маса вантажу 68600кг, провізна плата 10645,00 грн.

Вантаж завантажено у вагон вантажовідправником. Навалом. Поверхня вантажу нижче рівня бортів вагону, вантаж промаркований повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона. Вантаж розміщено й закріплено згідно з п.п.2,3 гл.14 Додатка 3 до СМГС. Відповідальний за розміщення та кріплення вантажу м-р Вюнсковська О.В.

23.04.2021 на станції Волноваха, залізницею на підставі актів загальної форми (ф.ГУ-23) №32837 від 23.04.2021 було проведено контрольне комісійне перезважування вагону №65883472 та складено комерційний акт №486202/246/4 від 23.04.2021. Переважування здійснене на вагонних вагах одержувача (150тн тензометричних вагонних вагах ст. Волноваха Дон.зал., держповірка 15.03.21, контрольний огляд-перевірка 15.03.21).

Так, згідно акту загальної форми № 32837 (форма ГУ-23) та комерційного акту № №486202/246/4 від 23.04.2021 фактично при зважуванні вантажу, що прибув за накладною № 48122261 від 22.04.2021, у вагоні 65883472 виявилося: брутто 87400кг, тара 2200кг,нетто 65400кг, що менш документа на 1200кг.

Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розписом відсутня. Комерційний акт підписано: ДСЗ Довгопольська Г.В., інженер Годлевська О.О., агент ком. Годлевська А.М.

Як зазначає позивач, у відповідності з вимогами ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу відправник має сплатити нарахований штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За розрахунком позивача, загальна сума штрафу за невірно зазначену масу вантажу у накладній №48122261 за вагон №65883472 складає 52.640,00 грн.

За змістом пунктів 6, 105, 118, 122 Статуту залізниць вбачається, що залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

Допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем згідно ч.1 ст.77 ГПК України є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу (постанова Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17).

Пунктом 10 Правил складання актів передбачено, що комерційний акт підписує 1)начальник станції (його заступник), 2) начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і 3) працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці; 4) у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Відповідно до пункту 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий комерційний акт у цьому разі не складається.

Згідно зі ст. 11 Статуту залізниць вантажні райони організовуються на станціях зі значним обсягом вантажних операцій, які виконуються в місцях загального користування.

Як встановлено судом, комерційні акти на станції Волноваха підписані особами, які уповноважені на підписання комерційних актів відповідно до наказу №94 від 28.01.2021. У вказаному вище комерційному акті зазначено про відсутність посади начальника вантажного району (двору). Відсутність посади начальника вантажного району (двору) також підтверджується витягом зі штатного розпису структурного підрозділу «Станція Волноваха» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця».

За змістом частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд (у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) у постанові від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, у постанові від 21.08.2019 у справі №905/2360/18.

Так, пунктом 10 Правил складання актів передбачено право підсувати акти також працівником станції, який особисто здійснював перевірку, одержувачем, який брав участь у перевірці, та у разі необхідності до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені інші працівники залізниці.

На переконання суду, комерційні акти підписані уповноваженими особами (начальником станції, приймальником, комерційними агентами) на підставі п.10 Правил складання актів та наказу начальника станції Волноваха №94 від 28.01.2021, який не визнаний недійсним і не є скасованим у встановленому законом порядку, тому такі акти є належними та допустимими доказами у справі про стягнення штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу.

Матеріалами справи підтверджено, що спірний вантаж прибув у завантажених засобами відправника вагоні, без встановлених порушень, накладна на станції відправлення заповнювалися саме відправником; вантажовідправник визначив масу вантажу у вагонах таким же самим способом (шляхом зважування), як і залізниця.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що оскільки недостача вантажу у вагоні № 65883472, не перевищує 2% норми природної недостачі вантажу, встановленої п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000 № 862/5083, щодо вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або вологому стані, а тому, на думку відповідача, здійснений позивачем розрахунок штрафу є безпідставними.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

2 % маси, зазначеної в перевізних документах для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані;

1 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема при перевезення мінерального палива.

Відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

За приписами ст. 6 гл. 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ч. 6 п.п. 1.2, 1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21 листопада 2000 р., заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил. Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Залізнична накладна №48122261 не містить відомостей про те, що вантаж завантажено у сирому або вологому стані, тому в цьому випадку норма природної втрати складає саме 1% - для вантажу мінеральне паливо, встановленої п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000 № 862/5083.

Суд не приймає до уваги подані відповідачем звіряння по кількості та якості за актом №5-ШС/9 від 30.04.2021, оскільки вони складені за договором №111/9 від 12.03.2021 (специфікація №2 від 30.03.2021) і є підставою для проведення розрахунків між сторонами такого договору, що не є предметом розгляду у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що правильність внесених відомостей до вищезазначених залізничних накладних підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно, позивач обґрунтовано застосував норму природної втрати саме на рівні 1%, протилежного відповідачем не доведено.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на правову позицію Господарського суду Донецької області від 12.10.2021 по справі № 905/1333/21, оскільки в силу частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок судом встановлено, що він є арифметично не вірний.

За неправильно зазначену у накладній №48122261 масу вантажу за вагон №65883472 штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (провізна плата 10.492,00грн. х 5) складає 52.460,00 грн.

Тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок позивачем виконаний, оскільки ним доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, але здійснено розрахунок з арифметичною помилкою, що зумовлює часткове задоволення позовних вимог. Відповідачем протилежного не доведено.

Судовий збір у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" (; місцезнаходження: 85670, Донецька область, м. Вугледар) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" (, місцезнаходження: 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22) штраф у розмірі 52.460,00 грн., а також судовий збір за розгляд справи у розмірі 2262,24 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 16.12.2021.

Суддя Н.В. Величко