РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2021Справа № 910/10057/21

Суддя Господарського суду міста Києва Мандриченко О.В., розглянувши без виклику сторін (у спрощеному позовному провадженні) матеріали справи № 910/10057/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Альцест"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 250 719,22 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Альцест" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 250 719,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати вартості поставленого товару на підставі договору №17005/53-124-01-20-12857 від 02.12.2020, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 236 695,62 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 315,68 грн. та 3% річних у розмірі 2 707,92 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та серед іншого встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

19.07.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити

10.08.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

Через відділ діловодства господарського суду 10.09.2021 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач просить суд зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача 191 465,64 грн. основного боргу, 4 159,94 грн. 3% річних та 12 060,20 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що вищевказана заява позивача не суперечить вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду, у зв`язку з чим спір у даній справі вирішується виходячи з нової ціни позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Альцест» (Позивач/Постачальник ) та Державним підприємством «Національна Атомна Енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (покупець) (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна Електрична Станція») було укладено Договір постачання № 17005/53-124-01-20-12857 від 02.12.2020 р. (далі договір). Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна Електрична Станція» є відокремленим підрозділом Державного підприємства «Національна Атомна Енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити ручний інструмент в асортименті.

Сторонами було укладено специфікацію № 1 від 02.12.2020 р. (далі специфікація) до договору. У вказаній специфікації сторони попередньо узгодили асортимент, кількість, ціну продукції для поставки. В Специфікації узгоджено поставку на суму 236 695,62 грн.

На виконання умов договору поставки позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 236 695,62 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна № 43074 від 18.12.2020 р. на суму 127 311,66 грн., видаткова накладна № 44956 від 28.12.2020 р. на суму 37 180,80 грн., видаткова накладна № 768 від 14.01.2021 р. на суму 72 203,16 грн.

Видаткові накладні були підписані уповноваженою особою відповідача і скріплені печаткою відокремленого підрозділу відповідача без жодних зауважень щодо якості та строків поставки.

Згідно із п. 5.1 Договору, оплату за поставлений Товар Покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки Товару на склад Вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого Товару вимогам договору щодо його кількості та якості.

Відповідно до п. 6.4 договору датою поставки Товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної. Тобто датою поставки Продукції по договору є дата, вказана у вище перелічених Видаткових накладних, які підписані в тому числі відповідачем.

Покупцем було частково сплачено вартість поставленого товару на суму 45229,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5447 від 20.07.2021 р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не здійснив повної оплати вартості поставленого йому позивачем товару в повному обсязі, а відтак відповідач має заборгованість за договором, яка станом на день розгляду справи становить 191 465,64 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 191 465,64 грн. та настання строку виконання обов`язку щодо сплати підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не були спростовані відповідачем.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Оскільки доказів належної оплати заборгованості за поставлений товар суду не надано, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення 191 465,64 грн. заборгованості, а відповідач належними і допустимими доказами не довів суду належного виконання ним своїх зобов`язань, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основного боргу за договором поставки від 02.12.2020 р у сумі 191 465,64 грн. визнаються судом такими, що підлягають задоволенню.

Позивач за прострочення строків сплати за поставлений товар, нарахував та просить стягнути з відповідача 12 060,20 грн. інфляційних втрат та 4 159,94 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а саме, у розмірі 12 060,20 грн. інфляційних втрат та 4 159,94 грн. 3% річних, відповідно за визначений позивачем період.

Також, позивач просив суд покласти на відповідача 14 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- позивачем здійснено звернення до суду із заявою про компенсацію здійснених ним витрат на професійну правничу допомогу;

- докази понесення витрат пов`язаних із розглядом справи, а саме понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 000,00 грн. підтверджені: договором про надання професійної правничої допомоги № 14/06 від 14.06.2021 р., копією рахунку № 1/1406 від 07.07.2021 р., копією платіжного доручення № 8105 від 09.07.2021 р., копією акту виконаних робіт від 07.07.2021 р.

Відтак, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 № 922/445/19).

Таким чином, за висновками суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами розмір понесених останнім витрат на правничу допомогу та підтверджено обсяг наданих послуг та їх вартість.

Заперечення відповідача на заяву позивача про розподіл судових витрат судом відхилені, оскільки така заява не містить жодної підстави, яка надала б можливість суду зменшити розмір понесених позивачем судових витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Приватного акціонерного товариства "Альцест" (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Петропавлівська, буд. 4, ідентифікаційний код 21547168) 191 465 (сто дев`яносто одну тисячу чотириста шістдесят п`ять) грн. 64 коп. заборгованості, 12 060 (дванадцять тисяч шістдесят) грн. 20 коп. інфляційних втрат, 4 159 (чотири тисячі сто п`ятдесят дев`ять) грн. 94 коп. 3% річних, 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 3 115 (три тисячі сто п`ятнадцять) грн. 28 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судово засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко