ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.12.2021 Справа № 914/2894/21
Господарський суд Львівської області у складі судді Синчука М.М., за участю секретаря судового засідання Кравчук І. В., розглянувши матеріали заяви (вх.№4696/21 від 17.11.2021р.) представника Фізичної особи - підприємця Лалак Івана Васильовича про відшкодування судових витрат у справі № 914/2894/21
за позовом: Фізичної особи - підприємця Лалак Івана Васильовича, село Дороговиж, Миколаївський район, Львівська область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтономбуд», м.Львів
про: стягнення заборгованості 33 954, 80 грн
Представники учасників справи:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.11.2021 позов Фізичної особи - підприємця Лалак Івана Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтономбуд» про стягнення заборгованості 33 954, 80 грн задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтономбуд» на користь Фізичної особи - підприємця Лалак Івана Васильовича 28 000, 00 грн основного боргу, 3 248, 50 грн інфляційних втрат, 855, 65 грн 3% річних, 1 850, 66 грн пені та 2 270, 00 грн судового збору.

Канцелярією Господарського суду Львівської області зареєстровано заяву (вх.№4696/21 від 17.11.2021р.) представника Фізичної особи - підприємця Лалак Івана Васильовича про відшкодування судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу адвоката) у сумі 14 895, 48 грн.

Ухвалою суду від 19.11.2021 року заяву (вх.№4696/21 від 17.11.2021р.) представника Фізичної особи - підприємця Лалак Івана Васильовича про відшкодування судових витрат призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.11.21.

Ухвалою суду від 29.11.2021, зважаючи на клопотання відповідача про відкладення судового засідання, розгляд заяви (вх.№4696/21 від 17.11.2021р.) представника Фізичної особи - підприємця Лалак Івана Васильовича про відшкодування судових витрат відкладено на 13.12.2021.

У судове засідання 13.12.2021 представники учасників не з`явились.

Канцелярією Господарського суду Львівської області зареєстровано клопотання представника відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу (вх.29990/21 від 13.12.2021).

У судовому засіданні 13.12.2021, за наслідками розгляду заяви(вх.№4696/21 від 17.11.2021р.) представника Фізичної особи - підприємця Лалак Івана Васильовича про відшкодування судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу адвоката) у сумі 14 895, 48 грн, судом прийнято додаткове рішення.

Позиція заявника (позивача).

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 14 895, 48, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З метою підтвердження розміру судових витрат позивачем 06.04.2021 долучено до матеріалів справи завірені копії: Договору про надання правової допомоги б/н від 01.07.2021, укладеного між Фізичною особою - підприємцем Лалак Іваном Васильовичем та адвокатом Куксовим Владиславом Геннадійовичем; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

В матеріалах справи наявні копії: ордеру на надання правничої (правової) допомоги Фізичній особі - підприємцю Лалак І.В. адвокатом Куксовим Владиславом Геннадійовичем серія ВС №1102433, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1341 Куксова В.Г

Позиція відповідача.

Відповідачем 13.12.2021 подано до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу (вх.29990/21 від 13.12.2021).

Відповідач у клопотанні зазначає, що до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не додано документів, які підтверджують реальність таких витрат та факт їх понесення позивачем, а в детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом міститься лише загальний перелік послуг, без зазначення витрат часу по кожному з виду послуг.

Зважаючи на ціну позову, складність справи, час та обсяг наданих послуг, розмір заявлених витрат на правову допомогу в сумі є необґрунтованим.

Відповідач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн.

Обставини, встановлені судом.

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Так, позивач зазначив, що станом на дату звернення до суду, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат позивача складається з витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн та витрат на правову допомогу відповідно до розміру, погодженого сторонами у п. 3.2. Договору про надання правової допомоги залежно від виконаної роботи.

Представництво інтересів позивача у процесі здійснювалось адвокатом Куксовим Владиславом Геннадійовичем, що діяв на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги Фізичній особі - підприємцю Лалак І.В. адвокату Куксовим Владиславом Геннадійовичем серія ВС №1102433.

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1341 Куксова В.Г.

Представником позивача долучено до матеріалів справи копію Договору про надання правової допомоги б/н від 01.07.2021, укладеного між Фізичною особою - підприємцем Лалак Іваном Васильовичем та адвокатом Куксовим Владиславом Геннадійовичем.

Відповідно до умов п. 1.1., 3.2., 3.3. Договору про надання правової допомоги, Виконавець зобов`язується надавати Замовнику будь-яку правову допомогу, що торкається питань захисту його прав та охоронюваних законом інтересів у зв`язку із зверненням Замовника в господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецавтономбуд" про стягнення заборгованості.

За надання правової допомоги, передбаченої предметом цього Договору, Замовник виплачує Виконавцю гонорар залежно від виконаної роботи в наступному розмірі: 1.1 Проведення правового аналізу документів, що пов`язані із Позовом: 1 000,00 грн; 1.2 Надання усних консультації з будь-яких правових питань та положень чинного законодавства України, що торкаються Позову: 500,00 грн/консультація; 1.3 Складання позовної заяви: 500,00 грн./стор.; 1.4 Участь у суді першої інстанції: 3 000,00 грн. + 1 500,00 грн. за кожне судове засідання; 1.5 Складання заяв, клопотань, інших письмових документів: 500,00 грн./стор.; 1.6 Гонорар за прийняття рішення на користь позивача: 10 % від ціни позову; 1.7 Участь в апеляційному розгляді справи: 4 000,00 грн. + 2 000,00 грн. за кожне судове засідання; 1.8 Складання апеляційної скарги на судове рішення, ухвалу: 500,00 грн./стор.; 1.9 Участь в касаційному розгляді справи: 10 000,00грн. + 2 000,00 грн. за кожне судове засідання; 1.10 Складання касаційної скарги на судове рішення, ухвалу: 1 000,00 грн./стор.

Замовник виплачує Виконавцю гонорар протягом 5 денного строку з моменту набрання законної сили рішенням суду по справі зазначеній в п. 1.1. цього Договору.

В матеріалах справи міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Відповідно до наданого представником позивача детального опису виконаних робіт, адвокатом надано наступні послуги: проведення правового аналізу документів, що пов`язані із Позовом (1 000,00грн.); надання усних консультації з будь-яких правових питань та положень чинного законодавства України, що торкаються Позову (500,00 грн.); складання позовної заяви (2000,00 грн.); складання розрахунку інфляційних втрат 3 % річних та пені (2000,00 грн.); участь у суді першої інстанції (6 000,00 грн.); гонорар за прийняття рішення на користь позивача у розмірі 10 % від ціни позову (3 395,48 грн.).

Загальна вартість наданої адвокатом правової допомоги з врахуванням гонорару за прийняття рішення на користь позивача становить 14 895,48 грн.

Аргументи і висновки суду.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 23 листопада 2021 року, справа № 908/3182/20.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи». За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`Аязаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Суд, дослідивши надані представником позивача докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи доводи відповідача щодо необґрунтованості та неспівмірності заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає за доцільне зазначити наступне.

Визначена представником у п. 1 детального опису робіт, виконаних адвокатом сума витрат у розмірі 1 000,00грн: проведення правового аналізу документів, що пов`язані із Позовом та п. 4: складання розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних та пені поглинаються наданими послугами зі складання позовної заяви (п. 3 детального опису робіт); доказів надання усних консультацій з будь - яких правових питань, тощо матеріали справи не містять, позивачем (довірителем) не підтверджено дійсності надання таких послуг.

Формулювання вартості участі представника у суді першої інстанції « 3 000, 00 грн+1 500, 00 грн за кожне судове засідання» не конкретизує за що саме підлягає до сплати 3 000, 00 грн, натомість визначено вартість участі представника у суді першої інстанції - 1 500, 00 грн за кожне судове засідання.

Крім того, суд, оцінюючи розмір заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх реальності, обґрунтованості та розумності звертає увагу сторін, що справа розглядалась судом у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки є малозначною, у якій ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у справі було стягнення заборгованості, що виникла за двома накладними (№109 від 04.09.2020; №111 від 07.09.2020). Явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою.

Зважаючи на вищевикладене, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників, суд дійшов висновку, що вартість виконаних представником позивача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні приписів частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, не є співмірною зі складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу з урахуванням вимог вищезазначеної норми.

Відтак, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 395,48 грн, а саме: 2 000,00 грн - складання позовної заяви, 3 000,00 грн - участь представника у двох судових засіданнях, 3 395,48 грн - гонорар за прийняття рішення на користь позивача у розмірі 10 % він ціни позову.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтономбуд» (79066, Львівська обл., місто Львів, вулиця Кавалерідзе, будинок 16, кімната 66; ідентифікаційний код 40520152) на користь Фізичної особи - підприємця Лалак Івана Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 8 395,48 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 16.12.2021.

Суддя Синчук М.М.