ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.12.2021 Справа №905/2017/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Бутенко П.Є., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця до Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая про стягнення штрафу у розмірі 105 685,00 грн.,-

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая про стягнення штрафу у розмірі 105 685,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що інформація про масу вантажу у вагонах №60857224, №67914382 визначена Державним підприємством «Шахта ім.. М.С. Сургая» у накладній №48131809, не відповідала масі, встановленій внаслідок проведення контрольної перевірки попутною станцією Волноваха Донецької залізниці та станцією призначення Трипілля-Дніпровське Південно-Західної залізниці, з огляду на що існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 105 685,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2017/21 за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 08.12.2021 року.

15.11.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не враховано норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто, встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезені, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або вологому стані. За розрахунками відповідача недостача вантажу не перевищує 2% норми природної недостачі вантажу.

16.11.2021 на електронну пошту Господарського суду Донецької області від відповідача надійшла заява про виправлення описок у відзиві.

29.11.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він заперечив проти доводів відповідача та зазначив, що фактично має місце не втрата вантажу, а неправильне визначення маси вантажу вантажовідправником, а тому посилання відповідача на різницю ваги вантажу у зв`язку з нормою недостачі не підтверджується матеріалами справи.

29.11.2021 до канцелярії Господарського суду Донецької області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в якому зазначив, що вугілля навантажується у вагони навалом у сирому та вологому стані, що підтверджується Актом звіряння по кількості та якості №6-ШС/9 від 06.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2021 відкладено розгляд справи на 21.12.2021 року.

10.12.2021 на електронну пошту Господарського суду Донецької області від позивача надійшли заперечення в яких він зазначив, що відповідно до Правил оформлення перевізних документів, усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа (накладною), повинні бути внесені відправником у відповідні графи, а в спірній накладній, в розділі 20 «Найменування вантажу»: «вугілля кам`яне марки г-газовий», відомості, що вантаж був у вологому стані - відсутні.

В судове засідання 21.12.2021 представник позивача та представник відповідача не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2021 за накладною №48131809 ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» (вантажовідправник) зі станції Південнодонбаська регіональної філії «Донецька залізниці» на станцію призначення Трипілля-Дніпровське регіональної філії «Донецька залізниця» було відправлено вугілля кам`яне марки Г-газовий, у вагонах:

№60857224 - тара вагону 23800 кг., маса вантажу 66300кг, провізна плата 10492,00грн;

№67914382 - тара вагону 22400 кг., маса вантажу 67600 кг, провізна плата 10645,00грн.

Вантаж завантажено у вагон вантажовідправником. Навалом. Поверхня вантажу нижче рівня бортів вагону, вантаж промаркований повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона. Вантаж розміщено й закріплено згідно з п.п.2,3 гл.14 Додатка 3 до СМГС.

24.04.2021 року при проходженні вагонів через станцію Волноваха на підставі актів загальної форми (ф.ГУ-23) №32854 та №32855 від 24.04.2021 було здійснено контрольне комісійне перезважування вагонів №67914382 та № 60857224.

За результатами контрольного зважування встановлено, що маса вантажу у вагонах №67914382 та №60857224, вказана відправником в залізничній накладній №48131809 не відповідає масі вантажу встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу, про що складено комерційні акти №486202/252/8 та №486202/253/9 від 24.04.2021. Переважування здійснене на вагонних вагах одержувача (150тн тензометричних вагонних вагах ст. Волноваха Дон.зал., держповірка 15.03.21, контрольний огляд-перевірка 15.03.21).

Так, згідно акту загальної форми №32854 (форма ГУ-23) та комерційного акту № №486202/25/8 від 24.04.2021 фактично при зважуванні вантажу, що прибув за накладною №48131809, у вагоні №67914382 виявилося: брутто 88650 кг, тара 22400 кг,нетто 66250 кг, що менше документа на 1350 кг.

Згідно акту загальної форми №32855 (форма ГУ-23) та комерційного акту № №486202/253/9 від 24.04.2021 фактично при зважуванні вантажу, що прибув за накладною №48131809, у вагоні № 60857224 виявилося: брутто 88200 кг, тара 23800 кг,нетто 64400 кг, що менше документа на 1900 кг.

Відповідно до ст. 909 ЦК України та ч. 1 ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Частиною 3 ст. 909 Цивільного кодексу України встановлено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як визначено ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Враховуючи викладене, приписи статей 11 ЦК України та 174 ГК України, накладна є підставою для виникнення у сторін цієї угоди визначених в ній прав та обов`язків.

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Виходячи з інформації, наведеної у п. 55 спірної накладної, відповідач підтвердив правильність внесених ним відомостей.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Як свідчать матеріали справи, на станції Волноваха під час перевірки було виявлено, що маса вантажу у вагонах №67914382 та №60857224 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що було складено комерційні акти №486202/252/8 та №486202/253/9 від 24.04.2021.

З комерційного акту №486202/252/8 вбачається, що на підставі акту ГУ-23 №32854 від 24.04.2021 ст. Волноваха проведено контрольне комісійне зважування вагона №67914382 на справних 150тн тензометричних вагонних вагах ст. Волноваха Дон.зал., держповірка 15.03.21, контрольний огляд-перевірка 15.03.21. По документам значиться: вантаж вугілля кам`яне марки Г, брутто не вказано, тара 22400 кг, нетто 67600 кг. Фактично при зважуванні виявилося: брутто 88650 кг, тара 22400 кг (згідно документа), нетто 66250 кг, що менше документа на 1350 кг. При огляді виявлено: навантаження нижче рівня бортів на 20-30 см, по периметру вагону технологічні (природні) скоси, маркування згідно перевізного документа, слабке, не порушено, покриває всю поверхню вантажу. Течі вантажу немає. Вагони бездвірні, розвантажувальні люки зачинені на запірний пристрій. Вагони технічно справні. Контрольне комісійне зважування проведено агентом комерційним ОСОБА_1 , в присутності ДСЗ ОСОБА_2 - 24.04.21р. З моменту прибуття і до відправлення вагон знаходився під охороною. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

З комерційного акту №486202/252/9 вбачається, що на підставі акту ГУ-23 №32855 від 24.04.2021 ст. Волноваха проведено контрольне комісійне зважування вагона № 60857224 на справних 150тн тензометричних вагонних вагах ст. Волноваха Дон.зал., держповірка 15.03.21, контрольний огляд-перевірка 15.03.21. По документам значиться: вантаж вугілля кам`яне марки Г, брутто не вказано, тара 23800 кг, нетто 66300 кг. Фактично при зважуванні виявилося: брутто 88200 кг, тара 23800 кг (згідно документа), нетто 64400 кг, що менше документа на 1900 кг. При огляді виявлено: навантаження нижче рівня бортів на 20-30 см, по периметру вагону технологічні (природні) скоси, маркування згідно перевізного документа, слабке, не порушено, покриває всю поверхню вантажу. Течі вантажу немає. Вагони бездвірні, розвантажувальні люки зачинені на запірний пристрій. Вагони технічно справні. Контрольне комісійне зважування проведено агентом комерційним ОСОБА_1 , в присутності ДСЗ ОСОБА_2 - 24.04.21р. З моменту прибуття і до відправлення вагон знаходився під охороною. Посада начальника вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

Комерційні акти №486202/252/8 та №486202/253/9 від 24.04.2021. складено та підписано: ДСЗ Довгопольською Г.В., агент ком. ОСОБА_1 , інженером Годлевською О.О.

На станції призначення був заповнений розділ "Є" комерційного акту про те, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акта не виявлено.

Посилаючись на положення статей 118 та 122 Статуту залізниць України, позивач нарахував та пред`явив до стягнення з відповідача штраф за невірно зазначену масу вантажу у розмірі п`ятикратної провізної плати за спірний вантаж у розмірі 105 685 грн.

Відповідно до пункту 10 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зі змінами, внесеними відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, пунктом 10 Правил складання актів на виконання статті 29 Статуту залізниць України визначено імперативну частину суб`єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів: начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також передбачено можливість участі в складенні комерційного акта одержувача вантажу, якщо він брав участь у перевірці, або інших працівників залізниці.

Відповідно до частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Наказом №925 від 30.12.2020, позивачем, у зв`язку з відсутністю в штатному розкладі станцій посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, старшого прийомоздавальника) визначено коло осіб які мають повноваження на підписання комерційних актів, зокрема інженер станції Годлевська О.О., заступник начальника станції Довгопольська Г.В., агент комерційний Жижин В.В.

Отже, акт підписано уповноваженими особами.

Зважування маси вантажу у вагонах на станції Волноваха Донецької залізниці здійснювалось на 150 т тензонометричних вагах ст. Волноваха.

Згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) вагонних ваг, тип ЗВВТ Тензометричні, заводський №1370, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 1 раз в 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 1 раз в 6 місяців.

15.03.2021 року було проведено держповірку та контрольний огляд-перевірку вагонних ваг.

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084, а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1 та п.2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

Допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем згідно ч.1 ст.77 ГПК України є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу (постанова Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17).

Таким чином спірний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, а тому приймається судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній.

Наявними матеріалами справи підтверджується відсутність слідів доступу до вантажу, відсутність виїмок, заглиблень у спірному вагоні та будь-яких слідів розкрадання та втрати вантажу під час слідування вагону. Викладені обставини дають підстави вважати що саме відправник неправильно зазначив масу вантажу у спірній накладній.

У застосуванні ст.ст. 118 та 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню саме за факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Також суд констатує, що правильне зазначення маси вантажу у перевізних документах є обов`язком вантажовідправника, передбаченим Правилами оформлення перевізних документів.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У накладній №48131809 зазначено, що провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №67914382 становить 10 645,00 грн. За розрахунком позивача штраф (п`ятикратний розмір провізної плати) становить 53 225 грн, виходячи з (10 645,00 х 5).

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні № 60857224 становить 10 492,00 грн. За розрахунком позивача штраф (п`ятикратний розмір провізної плати) становить 52 460,00 грн, виходячи з (10 492,00 х 5).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про його обґрунтованість.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачем в розрахунку не враховано норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто, зазначаючи, що сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% маси зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або вологому стані, а отже за здійсненим розрахунком відповідача, недостача вантажу не перевищує 2% норми природньої недостачі.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема при перевезенні мінерального палива.

Відповідно до ч. 6 п.п. 1.2, 1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21 листопада 2000 р., заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил. Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Залізнична накладна №48131809 не містить відомостей про те, що вантаж завантажено у сирому або вологому стані, тому в цьому випадку норма природної втрати складає саме 1% - для вантажу «мінеральне паливо», встановленої п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000 № 862/5083.

Суд не приймає до уваги подані відповідачем звіряння по кількості та якості за актом №6-ШС/9 від 06.05.2021, оскільки вони складені за договором №111/9 від 12.03.2021 (специфікація №2 від 30.03.2021) і є підставою для проведення розрахунків між сторонами такого договору, що не є предметом розгляду у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що правильність внесених відомостей до вищезазначених залізничних накладних підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно, позивач обґрунтовано застосував норму природної втрати саме на рівні 1%, протилежного відповідачем не доведено.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи викладене, Господарський суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 105 685,00 грн штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» про стягнення штрафу у розмірі 105 685,00 гривень задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» (місцезнаходження: 85670, Донецька область, м. Вугледар; ідентифікаційний код 40695853, електронна адреса: не відома) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ідентифікаційний код 40150216) 105 685,00 грн штрафу та витрати з оплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов