ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Справа № 918/1003/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Троянівське" на ухвали Господарського суду Рівненської області від 12.11.2021 р. та від 17.11.2021 р. у справі № 918/1003/21 (суддя Церковна Н.Ф.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" про забезпечення позову та про заміну одного заходу забезпечення позову іншим до пред`явлення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" до Приватного акціонерного товариства "Троянівське" та Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України про стягнення коштів та вчинення інших дій

за участю представників сторін:

заявника - не з`явився;

відповідачів - не з`явився;

скаржника ПАТ "Троянівське" - Кожемякіної В.І.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просило суд заборонити ПрАТ "Троянівське", а також будь-яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах ПрАТ "Троянівське" або щодо нього, вчиняти будь-які дії направленні на перешкоджання, без дозволу та присутності представників TОB "Органікс-Агро" та блокування роботи товариства у будь-який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) незавершене виробництво сільськогосподарських культур - кукурудзи, соняшника, соя, на земельних ділянках ПрАТ "Троянівське", а саме: земельних ділянках за межами населених пунктів з кадастровими номерами згідно даної заяви.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначає, що 08.04.2020 р. між ПП "Холдер Агро" (контрактант) та ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" інституту сільського господарства західного полісся Національної академії аграрних наук України" (виробник) було укладено договір контрактації сільськогосподарської продукції № 0804 ВК. За умовами договору, виробник зобов`язався виростити і передати у власність контрактанта с/г продукцію, вирощену на земельних ділянках силами виробника, але за рахунок контрактанта. Для виконання умов даного договору контрактації, між ПП "Холдер агро" (підрядник) та ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства західного полісся Національної академії аграрних наук України" (замовник) було укладено договір підряду № 1004 від 10.04.2020 р. Однак, виробник так і не передав вирощену с/г продукцію для контрактанта вартістю 26 421 426, 38 грн.

У вересні 2020 р. на підставі виконавчих проваджень № № 63113571, 63329134, за якими ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" інституту сільського господарства західного полісся Національної академії аграрних наук України" (боржник), а ПрАТ "Троянівське" (кредитор) було незаконно зібрано урожай соняшнику вагою 1970 тонн. Своїми діями ПрАТ "Троянівське" завдало майнової шкоди заявнику на суму 26 421 426,38 грн.

Також заявник повідомляє суд, що за ознаками кримінальних правопорушень за заявою ПП "Холдер Агро" було відкрито кримінальне провадження № 0000047, за статтями ч. 5 ст.191, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України (розкрадання майна, зловживання владою, шахрайство - всі з обтяжуючими), про те, що директор ПрАТ "Троянівське" Попов С.О., шляхом зловживання довірою, заволодів майном ПП "Холдер Агро" у особливо великих розмірах. Вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Як вбачається з витягу з ЄРДР, стосовно службових осіб ТОВ "Троянівське" внесено відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України, та стосовно директора ПАТ "Троянівське" з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України.

09.11.2021 р. між ПП "Холдер агро" (первісний кредитор) та TОB "Органікс-Агро" (новий кредитор) було укладено договір про зміну кредитора у зобов`язанні № 9/11/21, за яким первісний кредитор відступив на користь нового кредитора право вимоги та всі права за договором підряду.

Тобто, заявник набув право вимоги до відповідачів на законних підставах, а відтак має намір звернутись до суду про стягнення коштів у розмірі 26 421 426, 38 грн з ПрАТ "Троянівське" та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.11.2021 р. у справі № 918/1003/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" про забезпечення позову до пред`явлення позову - задоволено. Заборонено ПрАТ "Троянівське", а також будь яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах ПрАТ "Троянівське" або щодо нього, вчиняти будь-які дії направленні на перешкоджання, без дозволу та присутності представників ТОВ "Органікс-Агро" та блокування роботи "Органікс-Агро" у будь-який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) незавершене виробництво сільськогосподарських культур - кукурудзи, соняшника, соя, на земельних ділянках ПрАТ "Троянівське", а саме: земельних ділянках за межами населених пунктів з кадастровими номерами згідно резолютивної частини ухвали суду.

17.11.2021 р. до Господарського суду Рівненської області із заявою про заміну одного заходу забезпечення позову іншим до подачі позовної заяви звернулося ТОВ "Органікс-Агро", згідно якої заявник просив суд замінити забезпечення, постановлене ухвалою суду від 12.11.2021 р. у справі №918/1003/21, яким заборонено ПрАТ "Троянівське" (), а також будь-яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах ПрАТ "Троянівське" або щодо нього, вчиняти будь-які дії направленні на перешкоджання, без дозволу та присутності представників ТОВ "Органікс-Агро" () та блокування роботи ТОВ "Органікс-Агро" у будь-який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) незавершене виробництво сільськогосподарських культур - кукурудзи, соняшника, соя, на земельних ділянках ПрАТ "Троянівське", а саме: земельних ділянках, згідно за межами населених пунктів з кадастровими номерами згідно даної заяви на заборону ПрАТ "Троянівське" (), а також будь яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах ПрАТ "Троянівське" або щодо нього, вчиняти будь які дії направленні на перешкоджання, без дозволу та присутності представників ТОВ "Органікс-агро" () та блокування роботи ТОВ "Органікс-агро" у будь який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) незавершене виробництво сільськогосподарських культур - кукурудзи, соняшника, соя, на земельних ділянках ПрАТ "Троянівське", та Приватного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське", а саме: земельних ділянках за межами населених пунктів з кадастровими номерами згідно даної заяви.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.11.2021 р. у справі № 918/1003/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" про заміну заходу забезпечення позову до подання позову задоволено. Змінено заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.11.2021 р. у справі № 918/1003/21. Замінено забезпечення, постановлене ухвалою суду від 12.11.2021 р., яким заборонено ПрАТ "Троянівське", а також будь яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах ПрАТ "Троянівське" або щодо нього, вчиняти будь які дії направленні на перешкоджання, без дозволу та присутності представників ТОВ "Органікс-Агро" та блокування роботи ТОВ "Органікс-агро" у будь який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) незавершене виробництво сільськогосподарських культур - кукурудзи, соняшника, соя, на земельних ділянках ПрАТ "Троянівське", а саме: земельних ділянках за межами населених пунктів з кадастровими номерами згідно резолютивної частини ухвали суду на заборону ПрАТ "Троянівське" (), а також будь яким іншим третім особам без виключення, від імені та в інтересах ПрАТ "Троянівське" або щодо нього, вчиняти будь які дії направленні на перешкоджання, без дозволу та присутності представників ТОВ "Органікс-агро" () та блокування роботи ТОВ "Органікс-агро" у будь який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) незавершене виробництво сільськогосподарських культур - кукурудзи, соняшника, соя, на земельних ділянках ПрАТ "Троянівське", та Приватного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське", а саме: земельних ділянках за межами населених пунктів з кадастровими номерами згідно резолютивної частини ухвали суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 12.11.2021 р., Приватне акціонерне товариство "Троянівське" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що суд першої інстанції вжив заходи забезпечення позову стосовно майна, яке не належить відповідачам - 1, 2, тому, що власником урожаю на земельних ділянках на сьогоднішній день є ТОВ "Лендвізор"

Апелянт вказує, що не маючи жодних договірних відносин з ПрАТ "Троянівське", заявник просить суд забезпечити позовні вимоги, шляхом заборони вчиняти дії, які направлені на перешкоджання, без дозволу та присутності представників ТОВ "Органікс-Агро" у будь-який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання, тощо) незавершене виробництво сільськогосподарських культур на земельних ділянках ПрАТ "Троянівське".

Скаржник вказує, що заявник, звертаючись до суду з даною заявою, зазначає, що майбутній відповідач у справі, зокрема, ПрАТ "Троянівське" здійснює збір врожаю, яке належить за договором контракції № 0804 ВК заявнику. Однак, дане твердження не відповідає дійсності. ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України здійснюється обробіток земельних ділянок на території Рівненської області, в той час, як заходи забезпечення позову застосовано щодо земельних ділянок на території Житомирської області (Житомирський та Бердичівський район), які обробляються ПрАТ "Троянівське".

На думку скаржника, заявником не було доведено, що обрані ним заходи забезпечення позову спрямовано на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся. Самі ж лише доводи заявника про наявність відкритого кримінального провадження є неспроможними і необґрунтованими, як в розрізі можливих позовних вимог у даній справі, так і обраних заходів забезпечення позову, що свідчить про відсутність підстав для застосування відповідно обраних заходів забезпечення позову.

Також скаржник звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших учасників господарського товариства, крім випадків, коли заборона безпосередньо пов`язана з предметом спору, тоді як приписи ГПК України містять перелік заходів забезпечення позову, що є невичерпним в розрізі реалізації позивачем відповідних процесуальних прав та можливостей.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Троянівське" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 12.11.2021 р. у справі №918/1003/21. Розгляд скарги призначено на 25.11.2021 р. на 16:00 год.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 17.11.2021 р., Приватне акціонерне товариство "Троянівське" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що суд першої інстанції вжив заходи забезпечення позову стосовно майна, яке не належить відповідачам - 1, 2, тому, що власником урожаю на земельних ділянках на сьогоднішній день є ТОВ "Лендвізор". Заявник просить суд забезпечити позовні вимоги, шляхом заборони вчиняти дії, які направлені на перешкоджання, без дозволу та присутності представників ТОВ "Органікс-Агро" у будь-який спосіб, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання, тощо) незавершене виробництво сільськогосподарських культур на земельних ділянках ПрАТ "Троянівське".

Скаржник вказує, що ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України здійснюється обробіток земельних ділянок на території Рівненської області, в той час, як заходи забезпечення позову застосовано щодо земельних ділянок на території Житомирської області (Житомирський та Бердичівський район), які обробляються ПрАТ "Троянівське". Заявником не було доведено, що обрані ним заходи забезпечення позову спрямовано на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він звернувся. Самі ж лише доводи заявника про наявність відкритого кримінального провадження є неспроможними і необґрунтованими, як в розрізі можливих позовних вимог у даній справі, так і обраних заходів забезпечення позову, що свідчить про відсутність підстав для застосування відповідно обраних заходів забезпечення позову. Також скаржник звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших учасників господарського товариства, крім випадків, коли заборона безпосередньо пов`язана з предметом спору, тоді як приписи ГПК України містять перелік заходів забезпечення позову, що є невичерпним в розрізі реалізації позивачем відповідних процесуальних прав та можливостей.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Троянівське" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 17.11.2021 р. у справі №918/1003/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 06.12.2021 р. об 10:15 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 р. об`єднано для спільного розгляду апеляційні скарги ПАТ "Троянівське" на ухвали Господарського суду Рівненської області від 12.11.2021 р. та від 17.11.2021 р. у справі № 918/1003/21. Розгляд справи відкладено на 06.12.2021 р. о 10:15 год.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-учасника колегії суддів - Гудак А.В. з 29.11.2021 р. по 06.12.2021 р. включно, судове засідання у справі 06.12.2021 р. о 10:15 год. не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 р. розгляд справи призначено на 20.12.2021 р. об 11:30 год.

В судовому засіданні 20.12.2021 р. представник скаржника підтримав доводи апеляційних скарг, просить їх задоволити, ухвали суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову та заяви про заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Інші учасники справи в судове засідання 20.12.2021 р. не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином та заздалегідь.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду скарги, явка учасників в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційні скарги в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних ухвал, заслухавши пояснення представника апелянта, зазначає наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачено право на звернення до господарського суду юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, пред`явлення позову є процесуальною формою реалізації позивачем права на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повного припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного вище свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з останньою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В свою чергу, законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з позовом про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Як вбачається із поданої заяви, вимогою майбутнього позову буде майнова та немайнова вимога (вчинення певної дії). Тому ретельному дослідженню підлягає така підстава вжиття заходів забезпечення позову - як достатньо обґрунтоване припущення того факту, що невжиття відповідних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.08.2018 року по справі № 910/1040/18).

Отже, реальне та ефективне виконання судового рішення в контексті превенції потенційних труднощів стосовно предмету спору у майбутньому слід розуміти так, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, повинна бути в тому числі захищена від необхідності подання наступних позовів, пов`язаних із предметом спору, підстави пред`явлення яких можуть виникнути через те, що в процесі розгляду спору мала місце зміна відповідних обставин.

Заявник у заяві про забезпечення позову зазначає, що він має намір звернутись до суду із позовом про стягнення коштів у розмірі 26 421 426, 38 грн з ПрАТ "Троянівське" та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційним господарським судом було встановлено, що у листопаді 2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Троянівське" та Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України про стягнення 26 421 426, 38 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.11.2021 р. у справі № 918/1039/21 матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" до Приватного акціонерного товариства "Троянівське" та Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України про стягнення 26 421 426, 38 грн передано до Господарського суду Рівненської області у провадженні якого перебуває справа № 918/351/21 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України для розгляду спору в межах цієї справи.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Троянівське" про стягнення 26 421 426, 38 грн збитків.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 29.11.2021 р. у справі № 918/1070/21 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" до Приватного акціонерного товариства "Троянівське" про стягнення 26 421 426,38 грн збитків - залишено без руху на підставі ст. 174 ГПК України, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.12.2021 р. у справі № 918/1070/21 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" до Приватного акціонерного товариства "Троянівське" про стягнення 26 421 426,38 грн збитків повернуто позивачу на підставі ст. ст. 164, 174, 234 ГПК України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Із заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а також доданих до заяви документів вбачається, що 08.04.2020 р. між ПП "Холдер Агро" (контрактант) та ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" інституту сільського господарства західного полісся Національної академії аграрних наук України" (виробник) було укладено договір контрактації сільськогосподарської продукції № 0804 ВК. За умовами договору, виробник зобов`язався виростити і передати у власність контрактанта с/г продукцію, вирощену на земельних ділянках силами виробника, але за рахунок контрактанта.

Також для виконання умов даного договору контрактації, між ПП "Холдер Агро" (підрядник) та ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства західного полісся Національної академії аграрних наук України" (замовник) було укладено договір підряду №1004 від 10.04.2020 р. Однак, виробник так і не передав вирощену с/г продукцію для контрактанта вартістю 26 421 426, 38 грн.

У вересні 2020 р. на підставі виконавчих проваджень № 63113571, № 63329134 за якими ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" інституту сільського господарства західного полісся Національної академії аграрних наук України" (боржник), а ПрАТ "Троянівське" (кредитор) було незаконно зібрано урожай соняшнику вагою 1970 тонн. Своїми діями ПрАТ "Троянівське" завдало майнової шкоди заявнику на суму 26 421 426,38 грн.

Також заявник вказує, що за ознаками кримінальних правопорушень за заявою ПП "Холдер Агро" було відкрито кримінальне провадження № 0000047, за статтями ч. 5 ст.191, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України (розкрадання майна, зловживання владою, шахрайство - всі з обтяжуючими), про те, що директор ПрАТ "Троянівське" Попов С.О., шляхом зловживання довірою, заволодів майном ПП "Холдер Агро" у особливо великих розмірах. Вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Як вбачається з витягу з ЄРДР, стосовно службових осіб ТОВ "Троянівське" внесено відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України, та стосовно директора ПАТ "Троянівське" з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України.

09.11.2021 р. між ПП "Холдер Агро" (первісний кредитор) та TОB "Органікс-Агро" (новий кредитор) було укладено договір про зміну кредитора у зобов`язанні № 9/11/21, за яким первісний кредитор відступив на користь нового кредитора право вимоги та всі права за договором підряду.

Вказані обставини стали підставою для звернення заявника із заявами про забезпечення позову та про заміну одного заходу забезпечення позову іншим до пред`явлення позову, шляхом заборони вчинення дій, спрямованих на одержання у володіння (збір, завантаження, транспортування, зберігання тощо) незавершене виробництво сільськогосподарських культур - кукурудзи, соняшника, соя, на земельних ділянках ПрАТ "Троянівське", згідно переліку, наведеному у заяві про забезпечення позову. Заявник вказує, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову буде порушене право ТОВ "Органікс-Агро".

Колегія суддів зазначає, що суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності особи. В ст. 6 ГК України визначено принцип свободи підприємницької діяльності. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Колегія суддів приймає до уваги доводи скаржника про те, що заходи забезпечення позову, вжитті стосовно майна, яке не належить ПАТ "Троянівське" та ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, оскільки власником урожаю на вищевказаних земельних ділянках є ТОВ "Лендвізор", що підтверджується Договором купівлі-продажу незавершеного виробництва (посівів) № 01/11/2021-01 від 01.11.2021 р., Специфікацією № 1 від 01.11.2021 р. до Договору купівлі-продажу незавершеного виробництва (посівів) № 01/11/2021-01 від 01.11.2021 р., Актом прийому-передачі незавершеного виробництва за Договором купівлі-продажу незавершеного виробництва (посівів) № 01/11/2021-01 від 01.11.2021 р. до Специфікації № 1 від 01.11.2021 р.

В силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник порушують права та інтереси ТОВ "Лендвізор", як власника урожаю на вищевказаних земельних ділянках, а визначений заявником захід забезпечення позову матиме наслідком перешкоджання господарській діяльності товариства, призведе до погіршення стану майна (урожаю) та зниження його вартості.

Колегія суддів зазначає, що заявником не наведено фактичних обставин (та не підтверджено їх доказами), які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту його прав, за захистом яких він має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

Посилання заявника на те, що за ознаками кримінальних правопорушень за заявою ПП "Холдер Агро" було відкрито кримінальне провадження № 0000047, стосовно службових осіб ТОВ "Троянівське" внесено відомості з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України, та стосовно директора ПАТ "Троянівське" з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України, не є тими доказами, що надають підстави для вжиття визначених заявником заходів забезпечення позову.

Оцінивши доводи та аргументацію заявника в заявах про забезпечення позову та про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, суд апеляційної інстанції вказує, що вони не відповідають наведеним вище вимогам, оскільки заявником не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України вчинення відповідачами дій, які б свідчили про ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту його прав, за захистом яких він має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову, а саме лише посилання заявника на порушення його прав та ймовірне утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів (без подання доказів наявності даних фактичних обставин) не є достатньою підставою для задоволення таких заяв.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд, застосовуючи визначені заявником заходи забезпечення позову, залишив поза увагою відсутність зв`язку між обраним заявником заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, не звернув увагу на відсутність будь-яких доказів на підтвердження обставин, обґрунтованості поданої заяви, не врахував положень ст. ст. 136, 137 ГПК України, що є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень та ухвалення рішення про відмову в задоволенні заяв про забезпечення позову та про заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначене, враховуючи положення ст. ст. 275, 277 ГПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвали Господарського суду Рівненської області від 12.11.2021 р. та від 17.11.2021 р. у справі № 918/1003/21 є такими, що не відповідають нормам процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвали підлягають скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяв про вжиття заходів забезпечення позову та про заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на ТОВ "Органікс-Агро".

Керуючись ст. ст. 129, 269-276, 280, 281-284 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Троянівське" на ухвали Господарського суду Рівненської області від 12.11.2021 р. та від 17.11.2021 р. у справі № 918/1003/21 - задоволити.

2. Ухвали Господарського суду Рівненської області від 12.11.2021 р. та від 17.11.2021 р. у справі № 918/1003/21 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" про забезпечення позову та про заміну одного заходу забезпечення позову іншим до пред`явлення позову.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" (34652, Рівненська обл., Рівненський р-н., смт. Соснове, вул. Шевченка, 13 А, каб. 7, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Троянівське" (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 15-В, ) 4 540 грн - витрат по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг.

4. Господарському суду Рівненської області видати судовий наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Матеріали справи повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено 21.12.2021 р.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.