ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Справа № 922/4450/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Політучій В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м.-н Конституції, буд. 7; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Далія Трейдинг" (адреса: 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5; ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Салтівський" (адреса: 61029, Харківська обл., місто Харків, Шосе Салтівське, будинок 129; )
про стягнення 57379,25 грн.
за участю представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Далія Трейдинг" (далі - відповідач) 57379,25 грн. заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0132 га по вул. Командарма Корка, 44 за період з 15.11.2018 по 31.07.2020.

В обґрунтування своїх вимог Харківська міська рада, зокрема, зазначає, що на підставі умов договору оренди землі від 17.10.2005 № 66238/05 нею передано в оренду ТОВ "Торгівельний будинок "Салтівський" земельну ділянку загальною площею 0,0132 га по вул. Командарма Корка, 44 строком до 01.09.2029. Згідно з умовами цього договору на земельній ділянці знаходиться нежитлові приміщення № 10-1, 10-2, 10-3 в літ. "Б-1", які належать орендареві на праві колективної власності, а також інші об`єкти інфраструктури. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з 27.07.2018 право власності на приміщення, нежитлові № 10-1, 10-2, 10-3 в літ. Б-1 загальною площею 54,0 кв. м. належало ТОВ Далія Трейд на підставі заяви від 10.07.2018 № б/н, номер запису про право власності: 27286762. З посиланням на вказані обставини Харківська міська рада зазначає, що виходячи з положень ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 7 Закону України Про оренду землі після переходу права власності з 27.07.2018 на нерухомість, для обслуговування якої надавалась земельна ділянка, право користування за договором оренди землі від 17.10.2005 № 66238/05 перейшло до ТОВ Далія Трейдінг в обсязі та на умовах, встановлених договором оренди для ТОВ Торгівельний будинок Салтівський, а отже перейшов і обов`язок зі сплати орендної плати в розмірах, встановлених договором.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.11.2021 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено розгляд справи по суті на 06.12.2021; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Салтівський" (далі третя особа).

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.12.2021 розгляд справи відкладено на 20.12.2021.

Відповідач та третя особа не скористались своїм правом щодо подання відзиву/пояснень на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.11.2021.

На судове засідання 20.12.2021 сторони та третя особа своїх уповноважених представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

З метою повідомлення сторін та третьої особи про дату, час та місце розгляду справи судом вжито всіх передбачених законом заходів. Зокрема, судом направлено на адресу їх державної реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, копії ухвал від 10.11.2021 та від 06.12.2021. Позивач копію ухвали від 10.11.2021 отримав, про розгляд справи 20.12.2021 його представник був повідомлений в судовому засіданні 06.12.2021. Проте надіслані на адресу відповідача та третьої особи копії ухвал повернулись на адресу суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 52-59, 64-71). Відомостей про наявність у відповідача та третьої особи іншої адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін та третьої особи, а останні в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважаються таким, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Оскільки неявка у судове засідання представників сторін та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 17.10.2005 між позивачем, як орендодавцем, та третьою особою, як орендарем, укладено договір оренди землі № 66238/05 (далі за текстом договір; а. с. 30-32).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.01.2013 у справі № 5023/5672/12 внесено зміни до вказаного договору оренди землі шляхом визнання договору про зміну укладеним.

Згідно умовами вказаного договору орендодавець на підставі рішення XXVII сесії Харківської міської ради IV скликання від 24.11.2004 № 198/04 «Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться: м. Харків, вул. Командарма Корка, 44 (п. 1 договору).

Згідно з п. 2-3 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0132 га, у тому числі: під забудовою 0,0059 га, інших угідь 0,0073 га.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна нежитлові приміщення № 10-1, 10-2, 10-3 в літ. «Б-1», які належать орендареві на праві колективної власності, а також інші об`єкти інфраструктури.

Відповідно до п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації № 1198/09 від 08.05.2009 становить 240 926 грн, а з урахуванням коефіцієнту індексації за 2009 рік - 255141 грн.

Пунктом 8 договору передбачено: договір укладено строком до 01.09.2029. після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з п. 9 договору орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки.

Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 407/12 від 09.04.2012 на рік становить 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає - 14287,88 грн (чотирнадцять тисячі двісті вісімдесят сім гривень вісімдесят вісім копійок), або в місяць - 1190,66 грн (одна тисяча сто дев`яносто гривень шістдесят шість копійок).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору, актом приймання-передачі земельної ділянки № 1 від 17.10.2005 (а. с. 33) позивач передав третій особі обумовлену цим договором земельну ділянку в оренду.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 42-47), право власності на приміщення, нежитлові № 10-1, 10-2, 10-3 в літ. «Б-1» загальною площею 54,0 кв. м. з 27.07.2018 по 05.08.2020 належало відповідачу на підставі заяви від 10.07.2018 № б/н, номер запису про право власності: 27286762.

Як зазначає позивач, на підставі ст. 377 ЦК України, ст. 120, 141 ЗК України, ст. 7 Закону України «Про оренду землі» після набуття відповідачем права власності на вказані нежитлові приміщення, до останнього перейшло право користування земельною ділянкою на тих же умовах, на який її використовував попередній орендар третя особа у даній справі, тобто згідно з умовами договору оренди землі № 66238/05 від 17.10.2005.

Однак, відповідач після набуття права власності на нежитлові приміщення № 10-1, 10-2, 10-3 в літ. «Б-1» загальною площею 54,0 кв. м. з 27.07.2018 в порушення умов договору не вносив орендну плату за користування земельною ділянкою за період користування з 15.11.2018 по 31.07.2020.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач за вказаний період користування земельною ділянкою (з урахуванням індексації) мав сплатити 57379,25 грн, однак, не провів жодного розрахунку.

Зазначені обставини щодо не внесення відповідачем орендної плати в відповідному розмірі також відображені в листі Головного управління ДФС у Харківській області № 16244/5/20-40-04-03-11 від 29.06.2021 (а. с. 34-35).

Таким чином, у відповідача перед позивачем за користування земельною ділянкою за період користування з 15.11.2018 по 31.07.2020 наявний борг в загальному розмірі 57379,25 грн.

Обставини щодо стягнення зазначеного боргу стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтями 14-15 Закону України "Про оренду землі", зокрема передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно з ст. 21 цього ж закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 289 Податкового кодексу України зокрема передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. 289.2. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, за змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому, частиною 1 статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки.

Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні.

Після відчуження об`єкту нерухомості попередній власник не повинен сплачувати орендну плату за земельну ділянку, користувачем якої він вже не є, а зобов`язання з такої сплати автоматично виникає у нового власника нерухомості.

При цьому, у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.07.2019 у справі №911/2244/18, від 04.06.2019 у справі №914/1925/18, від 23.05.2019 у справі №922/109/18, від 18.04.2019 у справі №913/210/18, від 27.02.2019 у справі №913/661/17 від 06.03.2019 по справі №914/2687/17, від 04.04.2019 у справі № 910/7197/18, від 07.11.2018 по справі № 910/20774/17, від 29.06.2021 у справі № 922/2434/20.

Таким чином, в даному випадку відповідач набувши з 27.07.2018 права власності на нежитлові приміщення № 10-1, 10-2, 10-3 в літ. «Б-1» загальною площею 54,0 кв. м. що розташовані на земельній ділянці яка знаходиться: м. Харків, вул. Командарма Корка, 44 загальною площею 0,0132 га в силу положень частини 1 статті 377 ЦК України, частин 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України, частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" автоматично набув право оренди вказаної земельної ділянки, яку мав відповідач за договором оренди землі № 66238/05 від 17.10.2005, при цьому зазначений договір припинився в частині оренди земельної ділянки її попереднім орендарем третьою особою.

Таким чином, з моменту набуття права власності на зазначені нежитлові приміщення, відповідач з 27.07.2018 набув також і права та обов`язки орендаря за договором оренди землі № 66238/05 від 17.10.2005, в т.ч. обов`язку вносити орендну плату на умовах зазначеного договору.

Суд зазначає, що розмір орендної плати за користування земельною ділянкою та строки її внесення відповідачем встановлені сторонами в договорі оренди землі № 66238/05 від 17.10.2005, з урахуванням змін, внесених на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 29.01.2013 у справі № 5023/5672/12.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості з орендної плати за договором за період користування з 15.11.2018 по 31.07.2020 в загальному розмірі 57379,25 грн. Строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати є таким, що настав.

Зазначені обставини щодо існування боргу в вищевказаному розмірі відповідачем не спростовані, і доказів сплати заборгованості в зазначеному розмірі останнім суду також не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача на користь позивача 57379,25 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, яка є предметом договору оренди.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Далія Трейдинг" (адреса: 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5; ) на користь Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м.-н Конституції, буд. 7; ):

57379,25 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0132 га по вул. Командарма Корка, 44 за період з 15.11.2018 по 31.07.2020;

2270,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "21" грудня 2021 р.

Суддя О.І. Байбак