ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

08 грудня 2021 року Справа № 926/2720/21

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В.,

за участю секретаря судового засідання Гливко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Головний» (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Чкалова Валерія, 21, код 38980686)

до Чернівецької міської ради (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, площа Центральна, 1, код 36068147)

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,

представники:

від позивача адвокат Стороженко Ю.В.;

від відповідача Манчул М.-Д.Д.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Головний» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької міської ради, в якому просить визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі № 9826 від 20.01.2016 у запропонованій позивачем редакції.

В обґрунтування позовних вимог товариство покликається на те, що 20.01.2016 між ним та Чернівецькою міською радою укладено договір оренди землі № 9826, за яким відповідач передав у користування ТОВ «Головний» земельну ділянку для будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу, без права зміни цільового призначення, площею 1,3420 га, кадастровий номер :09:003:0021, розташовані у м. Чернівці, вул. Головна, 265-А. Договір укладено строком на п`ять років по 20 січня 2021 р. включно.

13 листопада 2020 року ТОВ «Головний» направив на адресу відповідача та Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, до яких додав проект договору оренди землі, однак відповіді не отримав.

Зазначає, що ТОВ «Головний» продовжує користуватись вказаною земельною ділянкою, сплачує орендну плату. Протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору від відповідача не надходило.

19.04.2021 ТОВ «Головний» направило Чернівецькій міській раді два примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди землі № 9826 від 20.01.2016, яку відповідач не підписав та не повернув.

Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечив з огляду на те, що орендодавець в особі Чернівецької міської ради у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на день укладення договору оренди землі від 20.01.2016 № 9826) в місячний строк прийняв рішення від 28.01.2021 №62 щодо поновлення ТОВ «Головний» зазначеного договору оренди землі строком на 1 рік, а, отже, не погодився з пропозицією орендаря.

У відповіді на відзив позивач на спростування заперечень відповідача проти позову зазначає наступне:

- недостатньо одного лише факту прийняття орендодавцем рішення, яким він заперечує щодо поновлення договору оренди землі на той самий строк на тих самих умовах, оскільки згідно вимог Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на день укладення договору оренди) орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору мав надіслати орендарю лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору;

- відповідачем не дотримано місячного строку щодо надіслання листа-повідомлення, листи ж Департаментом надсилалися значно пізніше (29.03.2021 та 14.04.2021), коли договір оренди вже було поновлено;

- згідно вимог Закону лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі повинен бути надісланий саме орендодавцем, а не будь-якою іншою особою. Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин є відмінною від Чернівецької міської ради юридичною особою. Доказів того, що міськрада (як орендодавець земельної ділянки) надсилала позивачу листи-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, відповідач не надав. Отже, немає підстав стверджувати, що відповідачем було виконано вимогу ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

ІІ. Процесуальні дії у справі.

У відповідності до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2021 дану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 06.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.07.2021.

26.07.2021 від відповідача надійшов відзив, в якому вказує на необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою від 27.07.2021 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 18.08.2021.

16.08.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 18.08.2021 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 02.09.2021.

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 02.09.2021 продовжено строк підготовчого засідання та відкладено розгляд справи до 21.09.2021.

Ухвалою від 12.10.2021 призначено розгляд справи у підготовчому засіданні на 10.11.2021, яке вирішено провести у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю представника позивача адвоката Стороженка Ю.В.

За наслідками підготовчого засідання 10.11.2021 суд вирішив долучити до матеріалів справи лист відділу з питань оформлення дозвільних документів вих. №922/21 від 02.09.2021, закрити підготовче провадження у справі № 926/2720/21 та розпочати її розгляд по суті, справу призначити до розгляду по суті на 25.11.2021, судове засідання провести у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю представника позивача адвоката Стороженка Ю.В.

18.11.2021 до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Головний» - адвоката Стороженка Ю.В. про відвід судді Марущака І.В.

За результатами розгляду заяви представника ТОВ «Головний» про відвід судді Марущака І.М. суд, який розглядає справу, дійшов висновку про необґрунтованість відводу, тому ухвалою від 18.11.2021 в порядку статті 39 Господарського процесуального кодексу України передав справу на автоматизований розподіл для визначення судді для вирішення питання про відвід у встановленому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021 заяву представника ТОВ «Головний» про відвід судді Марущака І.В. передано на розгляд судді Гушилик С.М.

Ухвалою від 19.11.2021 (суддя Гушилик С.М.) у задоволенні заяви адвоката Стороженка Ю.В. про відвід судді Марущака І.В. по справі № 926/2720/21 відмовлено, справу повернуто раніше визначеному складу суду для продовження розгляду.

Востаннє, ухвалою від 25.11.2021 суд вирішив витребувати у Чернівецької міської ради оригінал електронного доказу щодо отримання позивачем рішення Чернівецької міської ради № 62 від 28.01.2021 про поновлення договору оренди на новий строк, паперова копія якого подана відповідачем до відзиву на позов (SMS інформування), у зв`язку з чим суд оголосив перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 08.12.2021, яке вирішено провести у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю представника позивача адвоката Стороженка Ю.В.

По суті позовних вимог представник позивача, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Натомість представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, зазначених у відзиві. Далі суд перейшов до дослідження матеріалів справи.

Крім того, представником відповідача подано клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу електронного доказу, витребуваного судом, та інформації з Єдиного реєстру адвокатів України від 08.12.2021, в якому, на думку заявника, міститься інформація щодо отримання представником позивача рішення Чернівецької міської ради № 62 від 28.01.2021 про поновлення договору оренди на новий строк.

Представник позивача проти клопотання про долучення до матеріалів справи інформації з Єдиного реєстру адвокатів України заперечив, оскільки відповідачем пропущено строк на подачу заяв та клопотань та не обґрунтовано причини пропуску такого строку, при цьому інформація, що міститься у клопотанні, не підтверджує доводів заявника.

Заслухавши пояснення та думки представників сторін, суд констатує, що відповідно до статті 207 Господарського процесуального кодексу України: «Головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.»

За таких обставин суд вирішив клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи інформації з Єдиного реєстру адвокатів України від 08.12.2021 залишити без розгляду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

20 січня 2016 року між Чернівецькою міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Головний» (орендар) укладено договір оренди землі №9826, за яким Орендодавець на підставі рішення 2 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 17.12.2015 року №2 передав у користування ТОВ «Головний» земельну ділянку для будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу, без права зміни цільового призначення, площею 1,3420 га, кадастровий номер :09:003:0021, розташовану за адресою: в м. Чернівці, вул. Головна, 265-А. Відповідно до витягу (пункти 1, 2 договору).

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки в 06.11.2015 р. №97-28-0.2-2113/2-15, з врахуванням коефіцієнта індексації 1,433 за 2015 рік, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 6692723,32 грн (пункт 2.3 договору).

Цільове призначення земельної ділянки землі для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (код 03.15). Мета використання земельної ділянки: для будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу, без права зміни цільового призначення (пункт 5 договору).

Згідно з пунктом 4.1 договору річна орендна плата визначена відповідно до чинного законодавства розрахована згідно з додатком № 1 до цього договору та за повний рік оренди становить 200781,69 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі.

У пункті 3 договору сторони узгодили, що цей договір укладено строком на п`ять років і діє по 20 січня 2021 року включно. Після закінчення терміну дії договору орендар, якщо він належно виконував обов`язки відповідно д умов цього договору, має переважне право перед іншими особами на укладення Договору на повий строк (поновлення договору). У разі наміру орендаря скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, він зобов`язаний не пізніше, ніж за 60 календарних днів до закінчення строку договору звернутись в Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради із заявою про поновлення договору. При поновленні Договору його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору припиняється.

У додатку № 1 до договору наведено розрахунок розміру річної орендної плати за земельну ділянку, відповідно до якого річна орендна плата становить 200781,69 грн.

На виконання умов договору оренди землі №9826 від 20.01.2016 позивачем передано, а відповідачем прийнято в оренду земельну ділянку за адресою: вул. Головна, 265-А, площею 1,3420 га, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія акту прийому-передачі від 20.01.2016.

13 листопада 2020 року ТОВ «Головний» надіслав Чернівецькій міській раді та Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин листи від 10.11.2019 вих. №1-22, №2-22, в яких повідомлено про намір скористатися переважним правом на укладення на новий строк договору оренди землі №9826 від 20.01.2016 щодо земельної ділянки за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 265-А, кадастровий номер :09:003:0021. До листа додано проект договору оренди землі.

Згідно листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин від 29.03.2021 вих. №04/01-08/1-919, позивача повідомлено про прийняте Чернівецькою міською радою рішення від 28.01.2021 №62 (пункт 3), яким товариству поновлено з 20.01.2021 терміном на 1 рік договору оренди землі від 20.01.2016 р. №9826 на земельну ділянку за адресою: вул. Головна, 265-А, площею 1,3420 га, кадастровий номер :09:003:0021, для будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу, без права зміни цільового призначення. Також направлено 2 примірники проєкту додаткового договору.

19 квітня 2021 ТОВ «Головний» надіслав Чернівецькій міській раді лист від 14.04.2021 вих. №14-1 про поновлення договору оренди землі на новий строк (до 20 січня 2026 року) з двома примірниками додаткової угоди.

У відповідь на звернення позивача від 14.04.2021 вих. №14-1 про поновлення договору оренди землі Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин листом від 12.05.2021 вих. №04/01-08/1-1515 повідомив ТОВ «Головний», що за наслідками звернення зареєстрованого в департаменті 20.11.2020 за №04/01-08/1-4074/1 Чернівецькою міською радою VIII скликання прийнято рішення від 28.01.2021 №62 (пункт 3) про поновлення з 20.01.2021 терміном на 1 рік договору оренди землі від 20.01.2016 р. №9826 на земельну ділянку за адресою: вул. Головна, 265-А, площею 1,3420 га, кадастровий номер :09:003:0021, для будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу, без права зміни цільового призначення. Відповідно до прийнятого рішення працівниками департаменту підготовлено проєкт додаткового договору від 23.03.2021 р. №1/982 до договору оренди землі. З огляду на невідповідність наданого товариством проєкту додаткової угоди прийнятому міською радою рішенню позивачу повернуто запропоновані для підписання угоди.

Після закінчення дії договору позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, на підтвердження чого ним надано квитанції: №54492723 від 25.02.2021 призначення платежу орендна плата за землю за 01.2021; № ПН2170382 від 29.03.2021, призначення платежу орендна плата за землю за 02.2021; №55632374 від 28.04.2021, призначення платежу орендна плата за землю за 03.2021; №4-12 від 26.05.2021, призначення платежу орендна плата за землю за 04.2021.

Додаткова угода № 1 про поновлення договору оренди землі № 9826 від 20 січня 2016 року не підписана.

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

Встановивши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що спір у даній справі виник у зв`язку із поновленням договору оренди земельної ділянки комунальної власності на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка надана для будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу, тобто щодо зміни правочину.

Частиною першою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до виключних повноважень органу місцевого самоврядування віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно із пунктом «а» частини першої статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад на території сіл, селищ, міст.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (частина перша статті 5 названого Закону).

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, договір оренди землі є договором, за яким у сторін виникають обов`язки щодо його виконання: в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема право оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини четвертої статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону; згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, орендар набуває речове право оренди земельної ділянки з моменту державної реєстрації такого права.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин - до зміни редакції цієї статті згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 5 грудня 2019 року, (далі - Закон № 340-IX) підпункт 8 пункту 8 розділу I якого набрав чинності 16 липня 2020 року)) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону № 340-IX передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).

Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій - восьмій, одинадцятій статті 33 Закону № 161-XIV додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті. Тому передбачені у частинах першій - п`ятій і шостій статті 33 Закону № 161-XIV підстави для поновлення договору оренди землі пов`язані між собою.

Так, умовами договору передбачено, що у разі наміру орендаря скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, він зобов`язаний не пізніше, ніж за 60 календарних днів до закінчення строку договору звернутись в Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради із заявою про поновлення договору. При поновленні Договору його умови можуть бути змінені за згодою сторін. Строк дії договору п`ять років, до 20 січня 2021 року включно (пункт 3 договору).

Судом було встановлено, що 13 листопада 2020 року, за шістдесят вісім днів до закінчення строку дії договору, позивачем направлено Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин лист від 10.11.2019 вих. №1-22 листа, в якому повідомлено про намір скористатися переважним правом на укладення на новий строк договору оренди землі №9826 від 20.01.2016. До листа додано проект договору оренди землі. 19 квітня 2021 ТОВ «Головний» надіслав Чернівецькій міській раді два примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на новий строк (до 20 січня 2026 року 5 років).

Суд констатує, що позивач дотримався процедури повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, надавши проект додаткової угоди за шістдесят днів до закінчення строку дії договору, належним чином виконавши свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця про намір його поновити. Крім цього, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору.

29.03.2021 Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин листом від 29.03.2021 вих. №04/01-08/1-919 повідомив позивача про прийняте Чернівецькою міською радою рішення від 28.01.2021 №62 (пункт 3), яким товариству поновлено з 20.01.2021 терміном на 1 рік договору оренди землі від 20.01.2016 р. №9826 та направлено 2 примірники проєкту додаткового договору.

У подальшому, 19 квітня 2021 ТОВ «Головний» надіслав Чернівецькій міській раді лист від 14.04.2021 вих. №14-1 про поновлення договору оренди землі на новий строк (до 20 січня 2026 року) з двома примірниками додаткової угоди.

У відповіді на звернення позивача від 12.05.2021 вих. №04/01-08/1-1515 Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин повторно поінформував останнього про прийняте Чернівецькою міською радою було рішення від 28.01.2021 №62 (пункт 3) про поновлення з 20.01.2021 терміном на 1 рік договору оренди землі від 20.01.2016 р. №9826, надано проєкт додаткового договору та повернуто запропоновані для підписання угоди.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, до 20 січня 2021 року, тобто до спливу дії договору оренди землі, відповідач не розглянув питання щодо поновлення договору оренди та не направив позивачу будь-якої відповіді щодо розгляду питання про поновлення (продовження) дії договору оренди або пропозицій щодо внесення змін до договору оренди.

На спростування зазначених доводів позовної заяви відповідач до відзиву на позов подав паперову копію (фотокопію) електронного доказу щодо отримання позивачем рішення Чернівецької міської ради № 62 від 28.01.2021 про поновлення договору оренди на новий строк (SMS інформування).

За клопотанням представника позивача судом витребувано у Чернівецької міської ради оригінал зазначеного електронного доказу. При оцінці даного доказу суд враховує наступне.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У частині третьої статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 вказаного кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Верховний Суд відзначає, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Відповідно до приписів статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частиною першою статті 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (частина друга статті 96 ГПК України).

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (частина третя статті 96 ГПК України).

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу (частина четверта статті 96 ГПК України).

Судом досліджено оригінал електронного доказу (скріплено електронним цифровим підписом) щодо отримання позивачем рішення Чернівецької міської ради № 62 від 28.01.2021 про поновлення договору оренди на новий строк (SMS інформування) та встановлено його невідповідність паперовій фотокопії, зокрема, в оригіналі електронного доказу були зазначені додаткові дані (номер телефона представника позивача).

На думку суду, зазначена обставина свідчить про недостовірність інформації, яка міститься в наданих відповідачем документах (електронних доказах).

Так, суд констатує, що ні в листах ТОВ «Головний» від 10.11.2019 вих. №1-22 , №2-22, адресованих Чернівецькій міській раді та Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин 13.11.2021 листами з описом вкладення, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта», в якому повідомлено про намір скористатися переважним правом на укладення на новий строк договору оренди землі №9826 від 20.01.2016, позивачем не зазначено номера телефона представника товариства. Також відповідачем не надано доказів будь якого звернення позивача із проханням його смс інформування на той чи інший мобільний номер телефону. Як зазначено листи із наміром скористатися переважним правом направлялися Чернівецькій міській раді та Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин, відповідачем в свою чергу не пояснено чому смс інформування проводилось Центром надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради.

Суд також зауважує, що SMS інформування не є належним повідомленням орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі в розумінні вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відтак, суд прийшов до висновку, що Чернівецька міськрада не надала своєчасної (протягом місяця після закінчення строку договору) листа-повідомлення ТОВ «Головний» про згоду або відмову у поновленні договору оренди землі.

Статтею 181 Господарського кодексу України передбачено загальний порядок укладання господарських договорів, відповідно до якого господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Натомість статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено як умови та підстави поновлення договору оренди землі, так і обов`язок сторін укласти додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 32/563 (провадження № 12-172гс18) зазначено, що норми Господарського кодексу України визначають загальний порядок укладення господарських договорів, натомість відносини щодо передачі земельних ділянок в користування (оренду) із земель комунальної власності та укладення відповідних договорів оренди регулюються спеціальними нормами законодавства, закріпленими, зокрема, в Земельному кодексі України та Законі України «Про оренду землі». Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі».

Більше того, Великою Палатою Верховного Суду також викладено правовий висновок, що право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 Цивільного кодексу України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення), та не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони (постанова від 12 лютого 2019 року у справі № 914/2649/17 (провадження № 12-216гс18).

Отже, права позивача як землекористувача підлягають захисту у відповідності до спеціальних норм земельного законодавства, зокрема, частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Як уже вказувалось, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. З цього випливає обов`язок орендодавця передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на новий строк. Відповідно до частини восьмої статті 33 названого Закону таке передання здійснюється шляхом укладення сторонами додаткової угоди до договору оренди землі. Зазначена додаткова угода відповідно до пункту 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З наведеного вбачається, що якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.

До закінчення строку дії договору оренди позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк у встановленому порядку, звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права продовження дії договору, яке було йому гарантовано умовами договору та положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Судом встановлено, що після закінчення дії договору позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, також ним сплачено орендну плату за землю за січень-квітень 2021, що підтверджується квитанціями, також дані факти визнаються представником відповідача.

Однак, в передбачений законом місячний термін відповідач не узгодив з позивачем (при необхідності) істотні умови, не прийняв рішення про поновлення договору, не уклав додаткову угоду про поновлення договору, не повідомив заявника про наявність законних та обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору та не надіслав лист-повідомлення про прийняте ним рішення.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Як свідчать матеріали справи, позивач належним чином виконує свої обов`язки за договором оренди, з боку Чернівецької міської ради протягом строку дії договору оренди відсутні заяви про порушення його умов; до закінчення строку дії договору у визначений договором та Законом строк, позивач повідомив орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; позивач продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; відповідач письмово не повідомив позивача про відмову в поновленні договору оренди.

Таким чином, враховуючи факт належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Головний» своїх зобов`язань за договором, в т. ч. щодо сплати орендної плати, при цьому суд зауважує, що відповідачем доказів протилежного (неналежного виконання позивачем умов договору) не надано; дотримання позивачем строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк; не надіслання саме орендодавцем у встановлений законом строк відмови в поновленні договору на новий строк; продовження користування земельною ділянкою, суд на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» дійшов до висновку про наявність підстав для поновлення договору оренди землі на тих самих умовах та строк.

Проаналізувавши умови наданої позивачем додаткової угоди, судом встановлено, що умови, викладені в ній, відповідають вимогам, встановленим законодавством при поновленні договору оренди відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

V. Висновки суду.

За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що відповідач дотримався строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, в свою чергу відповідач відмови в поновленні договору на новий строк відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не надав, що свідчить про наявність у позивача переважного права на поновлення договору оренди землі.

VІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 2270 грн, згідно з квитанцією №15/1-12 від 18.06.2021.

У відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід покласти на відповідача.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі № 9826 від 20.01.2016 в наступній редакції:

«Додаткова угода №1

про поновлення договору оренди землі № 9826 від 20 січня 2016 року

Чернівецька міська рада (надалі Орендодавець) в особі Чернівецького міського голови Клічука Романа Васильовича, який діє на підставі Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про оренду землі», з одного боку та Товариство з обмеженою відповідальністю «Головний» (надалі Орендар) в особі директора Зирянова Павла Генадійовича, який діє на підставі статуту, з іншого боку, уклали цю додаткову угоду до договору оренди землі № 9826 від 20 січня 2016 року про наступне:

1. Поновити договір оренди землі № 9826 від 20 січня 2016 року для будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу, без права зміни цільового призначення, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, 265-А (кадастровий номер земельної ділянки :09:003:0021) до 20 січня 2026 року.

2. Дана додаткова угода складена в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, і є невід`ємною частиною договору оренди землі № 9826 від 20 січня 2016 року.

Орендодавець: Чернівецька міська рада, 58000, м. Чернівці, Центральна площа, 1

Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Головний», 58000, м. Чернівці, вул. Чкалова Валерія, 21, код 38980686, р/р НОМЕР_1 у АТ «Таскомбанк», МФО 339500».

3. Стягнути з Чернівецької міської ради (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, площа Центральна, 1, код 36068147) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Головний» (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Чкалова Валерія, 21, код 38980686)

2270 грн відшкодування судового збору.

4. Після набрання рішення законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (пункт 4 розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 16 грудня 2021 року.

Суддя І.В. Марущак