СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Харків справа № 922/1978/16 (922/2045/21)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий Попков Д.О.
судді Істоміна О.А., Радіонова О.О.
секретар судового засідання Лутаєва К.В.
за участю представників:
від позивача не з`явився;
від відповідача 1 Бикова О.Ю. (адвокат, ордер серії АХ №1071452 від 12.10.2021р.);
від відповідача 2 Матарикіна С.П. (особисто)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія», м.Люботин Харківської області
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене 13.09.2021р. (повний текст підписано 27.09.2021р.) у м.Харкові
у справі №922/1978/16 (922/2045/21) (суддя Новікова Н.А.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія», м.Люботин Харківської області в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Косиневського Максима Анатолійовича, м. Харків
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія», м.Люботин Харківської області, 2. ОСОБА_1 , м. Харків
про визнання недійсним договору іпотеки
в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія», м.Люботин Харківської області

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Актінія», м. Люботин Харківської області в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Косиневського Максима Анатолійовича, м. Харків (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області в межах справи №922/1978/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» (визнано банкрутом постановою суду від 27.10.2016р.) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія», м. Люботин Харківської області (далі - Відповідач 1) та ОСОБА_1 , м. Харків (далі - Відповідач 2) про визнання недійсним іпотечного договору від 07.06.2019р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1839, на підставі ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.05.2021р. відкрито провадження у справі №922/1978/16 (922/2045/21) та визначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.09.2021р. (повний текст підписано 27.09.2021р.) у справі №922/1978/16 (922/2045/21) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» були задоволені в повному обсязі - визнано недійсним договір іпотеки, укладений 07.06.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. та зареєстрований в реєстрі за №1839.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту невідповідності спірного іпотечного договору нормам цивільного законодавства, оскільки рішенням Господарського суду Харківської області від 25.05.2020р. у справі №922/327/20 (залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2020р.) було визнано недійсним правочин щодо відчуження нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 541,20кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 112), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Актінія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Актінія Ко», оформлений актом приймання-передачі від 02.06.2017р. Таким чином, суд дійшов висновку, що як наступні набувачі, так і кінцевий набувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» права власності на означену нежитлову будівлю не набули, а відтак це майно не могло бути на законних підставах предметом іпотеки за спірним договором.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія», не погодившись з ухваленим рішенням суду, звернулося з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 13.09.2021р. у справі №922/1978/16 (922/2045/21) скасувати повністю та закрити провадження у справі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. посилаючись на вже встановлені у рішенням Господарського суду Харківської області від 25.05.2020р. у справі №922/327/20 обставини, місцевий суд неповно з`ясував всі обставини розглядуваної справи, не пересвідчився в дійсному порушенні прав Позивача, оскільки твердження останнього щодо порушення його прав жодним чином не доведені та є передчасними до моменту виконання рішення суду у справі №922/327/20, яке наразі Позивачем не виконано, що вбачається з наданих разом з позовною заявою документів;

6.2. суд першої інстанції помилково скасував похідне зобов`язання без надання оцінки основному зобов`язанню, та проігнорувавши встановлення добросовісності/недобросовісності іпотекодержателя. Так, судом не взято до уваги та не мотивовано:

- чи є порушеним право Позивача за умови не звернення ним до виконання рішення у справі №922/327/20 та чи підлягають вони в такому разі судовому захисту, а отже - чи є спір?;

- чи правильно обрав Позивач спосіб судового захисту своїх прав, а якщо ні, то спосіб захисту прав тоді слід вважати правильним?

- чи є чинним та дійсним на момент вирішення цього спору основне зобов`язання між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» та ОСОБА_1 , а саме договір позики від 07.06.2019р.?

- чи були записи в Реєстрі щодо власності на предмет іпотеки на момент укладення сторонами договору позики та договору іпотеки?

- чи є ОСОБА_1 добросовісним іпотекодержателем?

6.3. матеріалами справи підтверджується, що на момент укладення основного зобов`язання - договору позики від 07.06.2019р., за даними Реєстру прав власності на нерухомість власником предмету іпотеки було Товариством з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія», отже ОСОБА_1 є добросовісним іпотекодержателем до моменту доведення зворотного. Своєю чергою, судом факт недобросовісності ОСОБА_1 встановлений не був, що виключає можливість ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у цій справі.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Актінія» та ОСОБА_1 , в межах визначеного апеляційним судом строку, в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України відзивів на апеляційну скаргу подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 19.10.2021р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Істоміна О.А., Зубченко І.В.

9. Ухвалою від 21.10.2021р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/1978/16 (922/2045/21), а ухвалою від 03.11.2021р. після проведення підготовчих дій призначила розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» у судовому засіданні на 29.11.2021р. об 10:00 з повідомленням учасників справи.

10. Розпорядженнями керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021р. «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв`язку із відрядженням члена судової колегії, судді Зубченко І.В., відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду її було замінено на суддю Радіонову О.О., що також вбачається з витягу з протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021р. у справі №922/1978/16 (922/2045/21).

11. У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду у справі №922/1978/16 (922/2045/21) було оголошено перерву до 16.12.2021р. об 10:00, про що сторони були повідомлені ухвалою суду від 29.11.2021р.

12. Враховуючи викладене в п.п.8-11 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Істоміна О.А., Зубченко І.В. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

13. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

14. У судовому засіданні 16.12.2021р. уповноважений представник Скаржника підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду.

Відповідач 2 у судове засідання також з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення з усіма її матеріалами, обґрунтовану тим, що ОСОБА_1 не була обізнана про розгляд справи та поштової кореспонденції не отримувала. Розглянувши означене клопотання Відповідача 2 в частині відкладення розгляду справи, судова колегія відмовляє у його задоволенні, оскільки:

- вся поштова кореспонденція направлялась судом на єдину зазначену в матеріалах справи адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), яка поверталась до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», тоді як іншої поштової адреси Відповідача 2, як і засобів зв`язку, матеріали справи не містять та нею, зокрема, за змістом поданих клопотань від 29.11.2021р. та від 16.12.2021р. не наводилось. До того ж, означена адреса ОСОБА_1 зазначена також на офіційному веб-сайті Національної Асоціації Адвокатів України, відповідно до якого остання обліковується в Раді адвокатів Харківської області;

- після встановлення номеру телефону та електронної пошти ОСОБА_1 (з офіційного веб-сайту Національної Асоціації Адвокатів України), ухвала Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021р. з датою наступного судового засідання була направлена судом 30.11.2021р. на електрону пошту останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.132 зворотна сторона т.22), а також зроблено телефонограму, прийняту ОСОБА_1 30.11.2021р. (а.с.134 т.22) Відтак, починаючи з 30.11.2021р. остання мала достатньо часу для реалізації своїх прав та ознайомлення з матеріалами справи.

Уповноважений представник Позивача (арбітражний керуючий Косиневський Максим Анатолійович) у судове засідання 16.12.2021р., попри вжиті судом заходи з належного повідомлення (а.с.а.с.133 т.22), не з`явився, про причини неявки не повідомив, що, за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення його належним чином та достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

15. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

16. Як встановлено місцевим судом, постановою Господарського суду Харківської області від 27.10.2016р. у справі №922/1978/16 Товариство з обмеженою відповідальністю «Актінія» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором товариства арбітражного керуючого Немашкалова Василя Михайловича.

16.1. Згідно з актом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» від 28.10.2016р. станом на 27.10.2016р. директор товариства ОСОБА_2 звільнений з посади за власним бажанням відповідно до ст.38 Кодексу законів про працю України.

16.2. Актом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» від 05.01.2017р. було виявлено та включено до ліквідаційної маси для подальшої реалізації в процедурі банкрутства майно банкрута - цілісний майновий комплекс, що належить банкруту на праві власності, розташований у АДРЕСА_1 .

17. 02.06.2017р. складено акт приймання-передачі, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Актінія» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Актінія Ко» прийняло в якості внеску до статутного капіталу нерухоме майно - цілісний майновий комплекс, що розташований у АДРЕСА_1 .

Від імені банкрута акт підписав та скріпив печаткою директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» - ОСОБА_2 , а з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія Ко» - директор Осадча Н.А.

17.1. 21.05.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Актінія Ко» передало, а ОСОБА_3 прийняла як повернення внеску до статутного капіталу нерухоме майно - цілісний майновий комплекс, що розташований у АДРЕСА_1 , про що складений акт приймання-передачі на підставі рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія Ко» про «зменшення розміру статутного капіталу на 250000грн. та повернення учаснику нежитлової будівлі».

17.2. 03.06.2019р. за актом приймання-передачі ОСОБА_3 передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» отримало нерухоме майно - цілісний майновий комплекс, що розташований у АДРЕСА_1 в якості внеску до статутного капіталу в розмірі 250000,00грн.

18. 07.06.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» (Іпотекодавець) на забезпечення виконання основного зобов`язання в розмірі 50000,00грн. за договором позики від 07.06.2019р. передало в іпотеку ОСОБА_1 (Іпотекодержатель) нежитлову будівлю літ.«А-1» загальною площею 541,2кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що укладено іпотечний договір, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. та зареєстрований в реєстрі за №1839 (а.с.а.с.214, 215 т.21).

Означене також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майн (а.с.16 т.21).

19. Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.05.2019р. у справі №922/1978/16 припинено повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» Немашкалова В.М. та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Чипиженко Є.В., тоді як ухвалою суду від 21.12.2020р. у справі №922/1978/16 відсторонено арбітражного керуючого Чипиженка Є.В. від виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Косиневського Максима Анатолійовича.

20. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Харківської області від 25.05.2020р. у справі №922/327/20 (а.с.а.с.11-15 т.21), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2020р., позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» було задоволено - визнано недійсним правочин від 02.06.2017р. щодо відчуження колишнім директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шевченка, 98, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Актінія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Актінія Ко», та витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» на користь Позивача нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 541,20кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 112).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що:

· «…01 квітня 2013 року дійсно було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Актінія КО» на підставі Протоколу №1 загальних зборів ТОВ «Актінія КО», а також затверджено Статут, розмір Статутного капіталу, місцезнаходження, призначено директора. Окрім іншого було постановлено, що ТОВ «Актінія» вносить до статутного капіталу майно на загальну суму 412000грн., а саме: нежитлову будівлю, загальною площею 541,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 98% статутного капіталу»;

· «…правочин щодо передачі нерухомого майна не було вчинено від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія», оскільки ОСОБА_2 з 27 жовтня 2016 року вже не був директором, а всі повноваження щодо управління Товариством з 27 жовтня 2016 року здійснював ліквідатор ОСОБА_4 ; печатку підприємства передано ліквідатору»;

· «Протиправність та незаконність дій ОСОБА_2 підтверджується вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2019 року у справі №646/8134/19, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1, 4 ст.358 КК України (за підроблення та використання документа, який посвідчується підприємством).

…Вказаним вироком встановлено, що у квітні 2019 року ОСОБА_2 маючи аркуш паперу з відбитком печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» виготовив завідомо неправдиві документи, а саме: протокол загальних зборів, тим саме визнав себе директором, і не маючи повноважень, особисто підписав документи від імені директора, чим підробив документи»;

· «Виходячи з того, що 06 червня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Актінія КО» стало власником спірної нежитлової будівлі загальною площею 541,20кв.м. в результаті протиправних дій ОСОБА_2 та зважаючи на юридичну природу оскаржуваного акта прийому-передачі нерухомого майна від 02.06.2017 вбачається, що він є юридично-значимим документом на підставі якого здійснюються подальші правові дії, а саме реєстрація речового права на дане майно, тобто він є тим правочином на підставі якого здійснюються відповідні правові дії, відтак він не породжує здійснення інших дій та прийняття будь-яких інших правочинів для вчинення реєстраційних дій щодо декларування свого права власності на нерухоме майно»;

· «…акт приймання-передачі від 02 червня 2017 року, складений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Актінія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Актінія КО» є правочином юридичної особи, та визнається судом недійсним на підставі частин першої, третьої статті 203 ЦК України, як такий, що має дефекти змісту, суб`єктного складу та волі, оскільки вчинений особою, яка не має повноважень, всупереч волі Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія», та під час дії заборони щодо відчуження майна в межах процедури ліквідації (правові висновки щодо застосування вказаних норм права за аналогічних обставин викладені Верховним Судом у постановах №918/370/18 від 10.09.2019, та №927/352/18 від 12.06.2019)»;

· «…суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» в частині витребування спірної нежитлової будівлі також обґрунтовані та підлягають задоволенню: нежитлова будівля, загальною площею 541,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , має бути витребувана від ТОВ «Рідна Мрія» (незаконний фактичний володілець речі) на користь ТОВ «Актінія» (неволодіючий власник)».

21. Вказані в п.п.16-20 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

22. Оскільки предметом іпотечного договору від 07.06.2019р. було майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» (нежитлова будівля літ.«А-1» загальною площею 541,2кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), незаконність набуття якого (а отже й подальша передача в іпотеку) Товариством з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» (Іпотекодавцем за іпотечним договором від 07.06.2019р.) встановлено судовим рішенням у справі №922/327/20, останній звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним іпотечного договору від 07.06.2019р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1839, на підставі ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України.

23. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного кодексу України, зокрема щодо чинності правочинів та вимог до укладення договорів, а також норм Закону України «Про іпотеку».

VІ. Оцінка апеляційного суду:

24. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, зокрема спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником.

25. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

26. Сутність розглядуваного спору полягає у доведенні Позивачем факту недодержання вимог ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України при укладенні іпотечного договору від 07.06.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» та ОСОБА_1 (зареєстрованого в реєстрі за №1839), а саме укладення спірного договору щодо нежитлової будівлі, яка не могло бути предметом іпотеки, оскільки не знаходилась у власності Іпотекодавця.

27. Беручи до уваги правову природу іпотечного договору від 07.06.2019р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням відповідних положень Цивільного та Господарського кодексів України щодо чинності правочинів/договорів та Закону України «Про іпотеку».

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

28. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За змістом ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину, яким у розумінні ч.2 ст.202 Цивільного кодексу України є спірний договір, є недодержання в момент його вчинення вимог ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 Цивільного кодексу України.

29. За змістом ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що діяла на момент укладення спірного іпотечного договору, факт укладення такого договору зумовлює виникнення та існування обмежень щодо здійснення права власності на предмет іпотеки (ч.3 ст.9 цього Закону) та ризиків втрати цього права відповідною особою у разі порушення боржником забезпеченого зобов`язання (ч.6 ст.3, ст.33 цього Закону). Оскільки такі обмеження опосередковують втручання у гарантоване ст.1 Першого протоколу ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. право мирного володіння майном та коло повноважень власника, визначених ст.317 Цивільного кодексу України, остільки таке втручання повинно мати лише легітимну підставу, що узгоджується із ч.1 ст.3 Закону України «Про іпотеку».

29.1. У розглядуваному випадку підставою для виникнення іпотечних обтяжень є договір, що у сукупності із визначеними вище положеннями про право власності з точки зору забезпечення легітимного співвідношення прав власника та іпотечних обтяжень (прав Іпотекодержателя) передбачає укладення саме власником майна як Іпотекодавцем договору іпотеки, як цього вимагає ч.1 ст.5 Закону України «Про іпотеку», адже із положень ст.ст.626, 629 та 636 Цивільного кодексу України вбачається, що договір не може створювати обов`язки для третьої особи, яка не є його учасником (стороною).

29.2. Водночас, положення Закону України «Про іпотеку» не визначають укладений іпотечний договір Іпотекодавцем, який як з`ясовується в подальшому не є власником предмету іпотеки, нікчемним - такий договір як підстава для виникнення відповідних обтяжень щодо об`єкту нерухомості, на яку розповсюджується встановлена ст.204 Цивільного кодексу України презумпція правомірності правочину, є оспорюваним у розумінні ст.215 Цивільного кодексу України, що передбачає спростування презумпції правомірності та усунення зумовлених ним іпотечних обмежень лише у судовому порядку шляхом ініціації позову про його недійсність.

29.3. Обумовленість легітимного інтересу Позивача в оспорюванні спірного договору, стороною якого він не є, приналежністю предмета іпотеки йому на праві власності, належною мірою підтверджує право на позов у розглядуваному випадку у останнього як зацікавленої особи у розумінні ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України.

Таким чином, аргументи Скаржника про недоведеність/передчасність тверджень щодо права Позивача на позов, а також обраного способу судового захисту апеляційним судом відхиляються, адже існування зумовлених спірним договором іпотечних обтяжень майна Позивача формують у останнього належний і достатній правовий інтерес оспорювати дійсність такого договору задля припинення відповідних обтяжень.

30. Посилання Скаржника на невиконання рішення Господарського суду Харківської області від 25.05.2020р. у справі №922/327/20 щодо відображення в реєстрі власником майна не Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія», а Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія», апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки:

· Скаржником не спростовано та з матеріалів справи не вбачається скасування означеного судового рішення чи не набрання ним законної сили;

· враховуючи визначений п.9 ч.2 ст.129 Конституції України обов`язковий статус судового рішення та сутність застосованого віндикаційного способу захисту у розумінні ст.ст.387, 388 Цивільного кодексу України, апеляційний суд погоджується з констатацією місцевого суду в переглядуваному рішенні, що рішенням Господарського суду Харківської області від 25.05.2020р. у справі №922/327/20 було вирішено питання про приналежність права власності на нежитлову будівлю літ.«А-1» загальною площею 541,2кв.м, що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Люботин, вул. Шевченка, 98 Товариству з обмеженою відповідальністю «Актінія». Більш того, задоволення віндикаційних вимог зумовлює висновок про ненабуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» права власності на відповідне майно безвідносно до відображення відомості про таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і відсутність такого права в тому числі й на момент укладення спірного договору іпотеки;

· хоча ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає реєстрацію права власності на нерухоме майно моментом виникнення такого права власності, сама по собі реєстрація за змістом визначення, наведеного в п.1 ч.1 ст.2 цього Закону є офіційним визначенням і підтвердженням фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які (факти) опосередковуються документами, передбаченими ст.27 цього Закону. Крім того, оскільки судом в межах справи №922/327/20 задоволені віндикаційні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія», то у розглядуваному випадку мова йде не про виникнення нового (після набрання відповідним рішенням законної сили) права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія», яке (виникнення) хронологічно пізніше моменту виникнення права власності Скаржника, а про безперервність перебування у складі ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія» вказаного об`єкту нерухомості як приналежного на праві власності з моменту набуття такої власності (до вчинення протиправного правочину та його відчуження на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія Ко» 02.06.2017р.).

31. Зауваження Скаржника щодо відсутності правової оцінки основного зобов`язання (договору позики) апеляційним судом відхиляється, оскільки законність спірного договору іпотеки за наведеними підставами позову оскаржувалась не у зв`язку з таким основним зобов`язанням. Більш того, Позивач не є стороною такого договору позики і жодною мірою не обумовлював існування будь-якої легітимної зацікавленості через його укладення, існування та виконання, адже автономність основного зобов`язання у розумінні ч.3 ст.548 Цивільного кодексу України зумовлює висновок про відсутність будь-якого впливу такого договору позики на права Позивача, так само, як і впливу оскаржуваного рішення на існування правовідносин позики між Відповідачами. Таким чином, обставини, пов`язані з основним зобов`язанням в розглядуваному випадку не мають відношення до предмету дослідження в означеній справі.

32. Аргументи Скаржника щодо «добросовісності» Іпотекодержателя ОСОБА_1 жодною мірою не впливають на законність та обґрунтованість переглядуваного рішення суду, адже відповідність спірного договору іпотеки приписам ст.203 Цивільного кодексу України не перебуває в залежності від такої добросовісності. Своєю чергою, правове значення добросовісності ст.388 цього Кодексу пов`язує лише з питанням застосування віндикації, вимоги про що в межах цієї справи не розглядалися, а сам статус Відповідача 2 як Іпотекодержателя за спірним договором не передбачає виникнення статусу володільця спірного майна, який би мав певне значення при розгляді питання про можливість віндикації.

Апеляційний суд також звертає увагу Скаржника, що за змістом процесуального законодавства він як Відповідач 1 не управнений здійснювати представництво інтересів Відповідача 2, який не був позбавлений права самостійно висловлювати свою позицію та оскаржувати рішення суду.

33. Оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія», м. Люботин Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 13.09.2021р. (повний текст підписано 27.09.2021р.) у справі №922/1978/16 (922/2045/21) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 13.09.2021р. (повний текст підписано 27.09.2021р.) у справі №922/1978/16 (922/2045/21) залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідна Мрія», м. Люботин Харківської області.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 16.12.2021р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 17.12.2021р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.О. Радіонова

Надіслано судом до ЄДРСР - 17.12.2021р.