ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/786/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши позовну заяву першого заступника керівника Уманської окружної прокуратури, м. Умань в інтересах держави в особі відділу освіти Жашківської міської ради Черкаської області, м. Жашків Черкаської області до товариства з обмеженою відповідальністю Укртранссервіс-груп, м. Ужгород про стягнення суми 67.633,93грн.

За участю представників:

прокурор - Дербак Юрій Юрійович, службове посвідчення № 065956 від 09 листопада 2021 від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі позивача до відповідача про стягнення 67.633,93грн. надмірно сплачених державних коштів за нікчемними додатковими угодами.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 907/786/21 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 27 жовтня 2021 року.

Позивач та відповідач в засідання суду не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Прокурор присутній в судовому засіданні, навів пояснення по суті спору, щодо відкладення підготовчого судового засідання не заперечив.

Ухвалою суду від 27.10.2021 року відкладено підготовче засідання на 24.11.2021 року.

Ухвалою суду від 24.11.2021 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 16 грудня 2021 р.

Прокурор заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Вказує на те, що Уманською окружною прокуратурою у ході вивчення стану законності у сфері публічних закупівель товарів, робіт та послуг виявлено факт порушення інтересів держави внаслідок незаконного підвищення ціни товару, визначеної в договорі про закупівлю.

Так, при вивченні питання дотримання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що 20 грудня 2018 року на веб-сайті «Ргоzоrrо» відділом освіти Жашківської міської ради оприлюднено оголошення ІІА-2018-12-20-00173 8-Ь про проведення відкритих торгів по закупівлі природного газу обсягом 48000 м. куб. з терміном постачання до 31.12.2019 та очікуваною вартістю 648 000,00 гривень з ПДВ.

За результатам проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП» з ціновою пропозицією 480 960 гривень, з яким 22.01.2019 укладено договір № 19-354 на постачання природного газу.

У подальшому, після укладення основного Договору, між ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ГРУП» та відділом освіти Жашківської міської ради укладено додаткові угоди, а саме: 28.01.2019 укладено додаткову угоду №1; 30.01.2019 укладено додаткову угоду №2, 17.12.2019 укладено додаткову угоду № 4; 21.12.2019 укладено додаткову угоду № 5; 26.12.2019 укладено додаткову угоду № 6; 22.01.2020 укладено додаткову угоду № 7.

За доводами прокурора додаткові угоди № 1 2 укладені безпідставно, за відсутності доказів необхідності їх укладення та в силу закону є нікчемними, а додаткова угода № 5 укладена на підставі угоди № 2, що також робить її нікчемною.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Укртранссервіс-груп, м. Ужгород не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду від 30.09.2021 була надіслана відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: та як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повернута до суду 11.10.2021, з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Верховний Суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Згідно з пунктом 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 16.12.2021 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2021 Замовником - відділом освіти Жашківської міської ради Черкаської області на веб-порталі «Prozorro» оприлюднено оголошення ІІА-2018-12-20-00173 8-Ь про проведення відкритих торгів по закупівлі природного газу обсягом 48000 м. куб. з терміном постачання до 31.12.2019 та очікуваною вартістю 648 000,00 гривень з ПДВ.

За результатам проведеної процедури закупівлі переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП» (далі Відповідач) з ціновою пропозицією 480 960 гривень, з яким 22.01.2019 укладено договір № 19-354 на постачання природного газу (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.3 Договору постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 1 кварталі 2019 року природний газ в обсязі 21 000 м3, у 2 кварталі 2019 року природний газ в обсязі 2 000 м3, у 4 кварталі 2019 року природний газ в обсязі 25 000 м3.

Відповідно до п.3.2. Договору ціна газу становить 10 020,00 грн. з урахуванням ПДВ за 1000м3 . Зазначена ціна відповідає ціновій пропозиції переможця відкритих торгів; загальна сума договору становить 480 960 гривень.

За умовами п. 3.6 Договору загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним Договором, що становить 400 800,00 грн., крім того ПДВ 20% 80 160,00 грн., всього з ПДВ - 480 960,00 грн.

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.10.1 Договору).

Пунктом 10.6 Договору передбачено, що істотні умови договору не повинні змінюватися після його підписання до повного виконання зобов`язань сторонами, крім випадків зменшення обсягу закупівлі залежно від реального фінансування видатків покупця, узгодженого зменшення сторонами ціни Договору (без зміни кількості та якості товару) та інших випадків, встановлених ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

У подальшому, після укладення основного Договору, між ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ГРУП» та відділом освіти Жашківської міської ради укладено додаткові угоди, а саме: 28.01.2019 укладено додаткову угоду №1; 30.01.2019 укладено додаткову угоду №2, 17.12.2019 укладено додаткову угоду №4; 21.12.2019 укладено додаткову угоду №5; 26.12.2019 укладено додаткову угоду №6; 22.01.2020 укладено додаткову угоду №7.

Додатковою угодою до Договору № 1 від 28.01.2019, визначено ціну природного газу за 1 тис.м3 у розмірі 11 020,00 грн. (з ПДВ), внесено зміни в 1.2 Договору та визначено річний плановий обсяг постачання газу у розмірі до 43,6442832 тис.куб.м.

Додатковою угодою № 2 від 30.01.2019, визначено ціну природного газу за 1 тис.м3 у зозмірі 12 120,00 грн. (з ПДВ), внесено зміни в 1.2 Договору та визначено річний плановий обсяг постачання газу у розмірі до 39,6831684 тис.куб.м.

Крім того додатковою угодою № 4 від 17.12.2019 визначено ціну природного газу за 1 тис.м3 у розмірі 10 990,00 грн. (з ПДВ), додатковою угодою № 5 від 21.12.2019 визначено ціну газу за 1 тис.м3 у розмірі 10 990,00 грн. (з ПДВ).

Внаслідок укладення додаткових угод, після укладення основного договору ціна природного газу за 1 тис. м3 зросла порівняно із закупівельною на 2 100,00 грн. (з ПДВ) за 1 тис.м3 природного газу.

Таким чином з укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС ГРУП» та відділом освіти Жашківської міської ради додаткових угод до Договору від 22.01.2019 за №19-354 вбачається, що вказаними додатковими угодами перевищено загальну ціну за одиницю товару по Договору на 2 100 грн. з ПДВ за 1 тис. м3 природнього газу, тобто збільшено кінцеву вартість газу за 1 тис. м3 на 21%.

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу та платіжних доручень Товариство поставило, а Відділ освіти прийняв та оплатив природний газ зокрема : згідно акту №888 від 07.03.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 9,756 тис. м3 на загальну суму 118 242,72 грн. з ПДВ. (ціна за 1 тис. м .3. газу становить 118242,72 грн. : 9,756 тис. м3 = 12 120 грн.); згідно акту №1312 від 05.05.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 5,546 тис. м3 на загальну суму 67 217,52 грн. з ПДВ. (ціна за 1 тис. м.3. газу становить 67 217,52 грн. : 5,546 тис. м3 = 12 120,00 грн.); згідно акту №1752 від 26.04.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 1,817 тис. м3 на загальну суму 22 022,04 грн. з ПДВ. (ціна за 1 тис. м.3. газу становить 22 022,04 грн.: 1,817 тис. м3 = 12 120,00 грн.); згідно акту №4286 від 08.11.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 0,567870 тис. м3 на загальну суму 6 882,59 грн. з ПДВ. (ціна за 1 тис. м.3. газу становить 6 882,59 грн. : 0,567870 тис. м3 = 12 120,00 грн.); згідно акту №4683 від 02.12.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 6,577880 тис. м3 на загальну суму 79 723,91 грн. з ПДВ (ціна за 1 тис. м.3. газу становить 79 723,91 грн.: 6,577880 тис. м3 = 12 120,00 грн.); згідно акту №6493 від 23.12.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 15,418420 тис. м3 на загальну суму 169 448,38 грн. з ПДВ (ціна за 1 тис. м.3. газу становить 169 448,38 грн. : 15,418420 тис. м3 = 10 990 грн.); згідно акту №1029 від 14.02.2020 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 1,775350 тис. м3 на загальну суму 19511,09 грн. з ПДВ (ціна за 1 тис. м .3. газу становить 19511,09 грн. : 1,775350 тис. м3 = 10 990 грн.).

Загальний обсяг поставленого газу згідно всіх актів прийому-передачі: № № 888; 1312; 1752; 4286; 4683;6493 та 1029 становить 41,45852 тис. м3.

За доводами прокурора укладення додаткових угод №1, №2 до договору відбулося за відсутності належного обґрунтування та з порушенням приписів ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», що унеможливлює раціональне та ефективне використання державних коштів і створює загрозу інтересам держави.

Прокурор стверджує, що вказані обставини свідчать про нікчемність укладених додаткових угод та надають підстави для стягнення надміру сплачених коштів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Щодо представництва прокурора то суд зазначає наступне.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано в статті 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII Про прокуратуру, який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає в здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, в випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина 7).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави та відповідачем, не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, в якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу в протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

У п. 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що при вирішенні питання про необхідність звернення до суду з позовом компетентний орган може діяти в умовах конфлікту інтересів - коли порушення інтересів держави, про яке стверджує прокурор, може бути пов`язане з раніше вчиненими протиправними діями цього органу чи бездіяльністю. Для врахування цих обставин стаття 55 ГПК передбачає такі правила:

- якщо особа, яка має процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду, крім позову прокурора в інтересах держави;

- відмова компетентного органу від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

05.07.2021 прокурор направив повідомлення Відділу в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та зауважив про неналежне виконання Відділом повноважень щодо захисту державних інтересів, з огляду на виявлені прокурором порушення законодавства під час укладення спірних додаткових угод.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду в особі відділу освіти Жашківської міської ради Черкаської області, м. Жашків Черкаської області.

Відповідно до ст. ст. 173-175, 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 11, 509, 526 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення зобов`язань, які мають виконуватись належним чином відповідно до договору та закону.

В ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Абзацом другим частини 3 ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно вимог ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами (частина 1).

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 2).

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (частина 3).

Частина 6 ст. 265 Господарського кодексу України передбачає, що до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно положень Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу, за таким договором продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662); покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692).

За частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 Цивільного кодексу України, частиною 1 якої встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Вказаний Закон (в редакції, яка діяла на момент укладення Договору і додаткових угоди до нього) передбачав, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 36 Закону).

За приписами ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" у наведеній вище редакції умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Як встановлено матеріалами справи, Договір № 19-354 на постачання природного газу від 22.01.2019 укладено за результатами публічних закупівель відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Станом на момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором

До вказаного Договору укладено додаткові угоди, за якими збільшено ціну за одиницю товару із одночасним зменшенням, по деяким угодам, загальної кількості одиниць товару (обсягу постачання природного газу).

Вище зазначено, що Закон України "Про публічні закупівлі", який діяв в редакції на момент укладення Договору і додаткових угод, встановлював імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме за пунктом 2 частини 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Згідно наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що підставами для підвищення ціни природного газу стала подана Відповідачем до Споживача довідка Асоціації «Газові трейдери України» №2 від 21.01.2019 р.

Суд зауважує, що метою регулювання, передбаченої ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі" можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Так, ст. 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Отже, для внесення змін до вже укладеного договору постачальник повинен обґрунтувати, чому підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендерній ціні та довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Разом з тим, суд, дослідивши зазначені документи, погоджується з доводами прокурора про те, що такі не містять інформації щодо коливання ціни на природний газ, що за змістом вищенаведених приписів ст. 36 Закону є єдиною умовою та підставою зміни первісно встановленої ціни. У вказаних документах лише визначено вартість природного газу на конкретну дату та не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення; у них відсутній аналіз вартості ціни газу на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни природного газу на ринку, відтак наведені документи не можуть вважатися належним обґрунтуванням для зміни істотних умов договору.

В ст. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13).

Відповідно до Закону "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Поміж тим, укладення додаткових угод від 28.01.2019 №1, від 30.01.2019 №2, за якими підвищено ціну, призвело до нівелювання результатів відкритих торгів. Таким чином, замовник втратив можливість скористатися пропозиціями іншого учасника відкритих торгів, але газ по ціні, запропонованій переможцем тендеру, закупити не зміг.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону "Про публічні закупівлі".

Наведене надає підстави для висновку, що додаткові угоди від 28.01.2019 №1, від 30.01.2019 №2 укладені з порушенням вимог, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції, яка діяла на момент укладення додаткових угод.

В ст. 217 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Оскільки зменшення об`єму постачання природного газу згідно додаткових угод 28.01.2019 №1, від 30.01.2019 №2 пов`язано зі збільшенням ціни на газ, суд дійшов висновку, що нікчемність вказаних додаткових угод в частині збільшення ціни має наслідком нікчемність всіх додаткових угод.

Таким чином з укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС ГРУП» та відділом освіти Жашківської міської ради додаткових угод до Договору від 22.01.2019 за №19-354 вбачається, що вказаними додатковими угодами перевищено загальну ціну за одиницю товару по Договору на 2 100 грн. з ПДВ за 1 тис. м3 природнього газу, тобто збільшено кінцеву вартість газу за 1 тис. м3 на 21%.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма (ч. 4 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі") застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Окрім того, як повідомляє Прокурор, згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", ціни на природний газ для бюджетних організацій протягом 2019 року демонстрували тенденцію до зниження.

Аналогічні відомості щодо ціни газу наведені на загальнодоступному ресурсі ТБ "Українська енергетична біржа".

На сайті НКРЕКП розміщені результати моніторингу функціонування ринку природного газу за І квартал 2019 року, де зокрема вказано, що: "протягом І кварталу 2019 року (січень-березень) ціни на природний гаї на нерегульованому сегменті роздрібного ринку для всіх категорій споживачів показали тенденцію до зниження.

Як зазначено, в ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції на дату укладення додаткових угод) передбачалось, що договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18)).

Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) та від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 вказано, що договори, що укладені всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі", є нікчемними в силу закону і не потребують визнання їх недійсними судом.

Враховуючи наведене та за встановлених судом обставин укладення додаткових угод до Договору, за якими збільшено ціну на природний газ, з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі", суд дійшов висновку, що такі угоди є нікчемними (недійсними) в силу приписів ст. 37 зазначеного Закону.

За частиною 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Частиною 1 ст. 236 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, визнання недійсною будь-якої додаткової угоди тягне за собою нікчемність всіх послідуючих додаткових угод, оскільки кожна наступна додаткова угода мас фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично незаконною, оскільки без попередньої додаткової угоди буде ціна по послідуючій угоді фактично перевищувати підвищення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 %, визначених в ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції на момент вчинення правочину) у порівнянні із основним договором.

Оскільки додаткова угода № 5 до Договору № 19-354, якою зменшено ціну предмета закупівлі з 12 120 грн. до 10 990 грн., укладалась на підставі додаткової угоди № 2 від 30.01.2019, яка є нікчемною, тому й додаткова угода № 5 є нікчемною

Таким чином, правовідносини з постачання газу між відділом освіти Жашківської міської ради Черкаської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП» регулюються Договором у його первинній редакції.

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу та платіжних доручень Товариство поставило, а Відділ освіти прийняв та оплатив природний газ зокрема : згідно акту №888 від 07.03.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 9,756 тис. м3 на загальну суму 118 242,72 грн. з ПДВ. (ціна за 1 тис. м .3. газу становить 118242,72 грн. : 9,756 тис. м3 = 12 120 грн.); згідно акту №1312 від 05.05.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 5,546 тис. м3 на загальну суму 67 217,52 грн. з ПДВ. (ціна за 1 тис. м.3. газу становить 67 217,52 грн. : 5,546 тис. м3 = 12 120,00 грн.); згідно акту №1752 від 26.04.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 1,817 тис. м3 на загальну суму 22 022,04 грн. з ПДВ. (ціна за 1 тис. м.3. газу становить 22 022,04 грн.: 1,817 тис. м3 = 12 120,00 грн.); згідно акту №4286 від 08.11.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 0,567870 тис. м3 на загальну суму 6 882,59 грн. з ПДВ. (ціна за 1 тис. м.3. газу становить 6 882,59 грн. : 0,567870 тис. м3 = 12 120,00 грн.); згідно акту №4683 від 02.12.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 6,577880 тис. м3 на загальну суму 79 723,91 грн. з ПДВ (ціна за 1 тис. м.3. газу становить 79 723,91 грн.: 6,577880 тис. м3 = 12 120,00 грн.); згідно акту №6493 від 23.12.2019 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 15,418420 тис. м3 на загальну суму 169 448,38 грн. з ПДВ (ціна за 1 тис. м.3. газу становить 169 448,38 грн. : 15,418420 тис. м3 = 10 990 грн.); згідно акту №1029 від 14.02.2020 року: прийнято природний газ в загальному обсязі 1,775350 тис. м3 на загальну суму 19511,09 грн. з ПДВ (ціна за 1 тис. м .3. газу становить 19511,09 грн. : 1,775350 тис. м3 = 10 990 грн.).

Загальний обсяг поставленого газу згідно всіх актів прийому-передачі: № № 888; 1312; 1752; 4286; 4683;6493 та 1029 становить 41,45852 тис. м3.

Враховуючи, що поставка 24,26475 тис. м3 здійснювалась за ціною 12 120,00 грн. за 1 тис. м3., а поставка 17,19377 м 3 здійснювалась за ціною 10 990 грн. за 1 тис. м3 тому, відділом освіти Жашківської міської ради Черкаської області фактично сплачено відповідачу 483 048,30 грн. (24,26475 тис. м3х 12 120,00 грн. за 1 тис. м3 та 17,19377 тис. «м.3х10 990,00 грн. за 1 тис. м 3).

При цьому, згідно основного Договору № 19-354 від 22.01.2019 вартість 1 тис. м3 становить 10 020,00 грн., тому за поставлений газ в загальному об`ємі 41,45852 тис. м3. відділ освіти Жашківської міської ради Черкаської області мав би сплатити 415 414,37 грн. (41,45852 тис. м 3х10 020 грн. за 1 тис. м3).

Сума надмірно сплачених бюджетних коштів становить 67 633,93 грн. (483 048,30 грн. - 415 414,37 грн.).

Частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За вказаних обставин та у зв`язку з тим, що відповідачем передано споживачу меншу кількість товару, ніж це встановлено Договором, отримана відповідачем оплата у сумі 67 633,93 грн за товар, який був поставлений за цінами, які визначені у нікчемних угодах, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

З огляду на наведене, суд констатує, що порушення процедури державних закупівель та укладення відповідних додаткових угод унеможливлюють раціональне та ефективне використання державних коштів і створюють загрозу інтересам держави у подальшому. Відтак, суд доходить до висновку, що із відповідача слід стягнути надмірно сплачені кошти за постачання природного газу в сумі 67 633,93 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги першого заступника керівника Уманської окружної прокуратури, м. Умань в інтересах держави в особі відділу освіти Жашківської міської ради Черкаської області, м. Жашків Черкаської області до товариства з обмеженою відповідальністю Укртранссервіс-груп, м. Ужгород про стягнення суми 67.633,93грн. підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 53, ) на користь Відділу освіти Жашківської міської ради (19201, Черкаська обл., Уманський р-н, місто Жашків, вул.Соборна, будинок 56, код ЄДРПОУ 41779881) кошти в сумі 67.633,93 грн. (шістдесят сім тисяч шістсот тридцять три гривні 93 коп.)

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-Груп" (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 53, ) на користь Черкаської обласної прокуратури (18015, Черкаська обл., місто Черкаси, Бульвар Шевченка, будинок 286, ) суму 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 21.12.2021.

Суддя О.Ф. Ремецькі