номер провадження справи 4/132/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 Справа № 908/2252/21

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

до відповідача 1 Фізичної особи-підприємця Дерюгіної Олени Миколаївни, ( АДРЕСА_1 )

до відповідача 2 Фізичної особи-підприємця Дерюгіної Марії Михайлівни, ( АДРЕСА_2 )

про внесення змін до договору оренди землі

Суддя Зінченко Н.Г.

при секретарі судового засідання Тройно Т.В.

За участю представників сторін:

від позивача Сачава Л.Г., на підставі посвідчення № 751 від 18.10.2021 та витягу з посадової інструкції;

від позивача Шеремет З.В., на підставі посвідчення № 335 від 04.01.2021 та витягу з посадової інструкції;

від відповідача 1 не з`явився;

від відповідача 2 не з`явився;

03.08.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № б/н від 30.07.2021 (вх. № 2399/08-07/21 від 03.08.2021) Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця Дерюгіної Олени Миколаївни, м. Запоріжжя і до Фізичної особи-підприємця Дерюгіної Марії Михайлівни, м. Запоріжжя про внесення змін до договору оренди землі від 26.06.2015 № 00184, укладеного між Запорізькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Дерюгіною Оленою Миколаївною, шляхом викладення преамбули договору, пунктів 6 та 12 договору в запропонованій позивачем редакції.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 справу № 908/2252/21 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.09.2021 після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2252/21 за правилами загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/132/21, підготовче засідання призначено на 23.09.2020.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/2252/21 до 01.12.2021, у зв`язку із неявкою відповідачів підготовче засідання відкладалося на 20.10.2021.

У зв`язку із неявкою відповідачів підготовче засідання відкладалося на 15.11.2021, про що постановлено відповідну ухвалу суду від 20.10.2021.

Враховуючи перебування судді Зінченко Н.Г. з 03.11.2021 на лікарняному, підготовче засідання у справі № 908/2252/21, призначене на 15.11.2021, не відбулося, Повідомленням від 15.11.2021 сторони повідомлені про перенесення підготовчого засідання у справі № 908/2252/21 на 18.11.2021.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.11.2021 підготовче провадження у справі № 908/2252/21 закрито та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 24.11.2021.

У зв`язку із неявкою сторін судове засідання відкладалося на 20.12.2021, про що постановлено відповідну ухвалу суду від 24.11.2021.

В судовому засіданні 20.12.2021 справу розглянуто, на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.

Відповідачі 1 і 2 в жодне судове засідання не з`явилися, про поважність причин неявки суд завчасно не повідомили.

Відповідач 2 про розгляд по суті справи № 908/2252/21 повідомлений належним чином ухвалою суду по справі від 18.11.2021, яка отримана 23.11.2021 про що свідчить відмітка на наявному в матеріалах справи рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 695).

Відповідач 1 про дату, час та місце розгляду справи № 908/2252/21 повідомлявся належним чином у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідачів 1 і 2 про відкриття провадження та розгляд справи № 908/2252/21.

При цьому судом враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду даної справи відповідачі 1 і 2 могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Згідно приписів ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вирішив за можливе розглядати справу по суті в судовому засіданні 20.12.2021 за відсутністю відповідачів 1 і 2, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві і ґрунтуються на ст., ст. 142, 143 Конституції України, ст., ст. 377, 415, 632, 651, 652 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України, ст., ст. 14, 271, 288 Податкового кодексу України, ст., ст. 18, 20, 23 Закону України «Про оцінку землі», ст., ст. 21, 30 Закону України «Про оренду землі», ст., ст. 10, 26, 59, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, зокрема, на те, що 26.06.2015 між Запорізькою міською радою та ФОП Дерюгіною Оленою Миколаївною укладений договір оренди землі № 00184, за умовами якого ФОП Дерюгіній Олені Миколаївні (орендарю) передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0067 для розташування автосалону з автосервісом, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Слобідська (Пролетарська), буд. 60а. Право оренди земельної ділянки зареєстровано 26.12.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 11 договір укладений строком до 10.12.2024. Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.04.2018 право власності на нерухоме майно будівлю автосалону з автосервісом, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Слобідська (Пролетарська), буд. 60а, за договором купівлі-продажу перейшло до Дерюгіної Марії Михайлівни. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оренду землі» у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні попереднього власника на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цієї статті, а також з урахуванням вимог частини тринадцятої статті 120 Земельного кодексу України. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що договір оренди землі від 26.06.2015 № 00184 має бути приведений у відповідність до вимог діючого законодавства та фактичних обставин в частині зазначення належного (фактичного) орендаря шляхом заміни сторони в преамбулі спірного договору. Також позивач зазначає, що згідно з п. 6 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 694 086,00 грн. в цінах 2015 року. Рішенням Запорізької міської ради № 7 від 30.06.2015 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» впроваджено оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016. Отже, з 01.01.2016 для розрахунку суми орендної плати за земельну ділянку, що є предметом спірного договору, застосовується нормативна грошова оцінка відповідно до затвердженої технічної документації 2016 року з урахуванням індексів інфляції. 12.05.2020 позивачем отриманий Витяг щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0067 становить 11 171 314,00 грн. в цінах 2020 року. Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Згідно з листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 06.01.2021 № 22-28-0.222-171/2-21 значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки для земель несільськогосподарського призначення за 2020 рік становить 1,0. Таким чином, розмір нормативної грошової оцінки орендованої за спірним договором земельної ділянки в цінах 2021 року становить 11 171 314,00 грн. З урахуванням зазначеного, пункт 6 договору оренди землі має бути викладений в новій редакції та приведений у відповідність до вимог земельного і податкового законодавства. Крім того, п. 12 договору сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі та в розмірі 147 763,44 грн., що складає чотирикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2015 року. Відповідно до п. 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України розмір річної орендної плати не може бути меншим розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території. Рішенням Запорізької міської ради № 6 від 30.06.2015 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)» (зі змінами внесеними рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 93, від 28.02.2017 № 93, від 20.12.2017 № 58 і від 28.11.2018 № 26) затверджено розміри орендної плати за використання земельними ділянками, які перебувають у комунальній власності в межах міста Запоріжжя. Розмір орендної плати за орендовану за спірним договором земельну ділянку складає 4 % від нормативної грошової оцінки землі. Таким чином, розмір орендної плати за користування земельною ділянкою по спірному договору оренди землі в цінах 2021 року складає 446 852,56 грн. В пункті 15 договору сторони дійшли згоди, що розмір орендної плати переглядається у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів тощо. В даному випадку, має місце законодавча зміна граничного розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною. У зв`язку з чим маються підстави для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами спірного договору. З метою досудового врегулювання спору Запорізькою міською радою підготовлено пропозицію про внесення змін до договору оренди землі від 20.08.2020 № 01/03-32/02002 з проектом додаткової угоди та розрахунком, яку 20.08.2020 направлено на адресу орендаря рекомендованим листом з повідомленням. Проте, на момент звернення до суду відповідач 1 додаткову угоду не уклав, питання про припинення чи розірвання цього договору не порушує та продовжує використовувати орендовану земельну ділянку. Вказане свідчить про ухилення відповідача 1 від приведення умов договору оренди землі у відповідність до вимог чинного законодавства України. З урахуванням зазначеного, позивач просить суд позов задовольнити повністю, внести зміни до договору оренди землі від 26.06.2015 № 00184, укладеного між Запорізькою міською радою та ФОП Дерюгіною О.М., шляхом викладення преамбули договору, пунктів 6 та 12 договору в запропонованій позивачем редакції. Також позивач просить суд стягнути з відповідача 1 і відповідача 2 на його користь по 1135,00 грн. грн. судового збору з кожного.

Відповідачі 1 і 2 письмових відзивів на позовну заяву у встановлені судом строки суду не надали.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення позивача, суд

УСТАНОВИВ

26.06.2015 на підставі рішення Запорізької міської ради № 49/115 від 10.12.2014 «Про поновлення ФОП Дерюгіній О.М. права оренди земельних ділянок по вул. Дзержинського/Пролетарській для розташування автостоянки та по вул. Пролетарській, 60а для розташування автосалону з автосервісом» Запорізькою міською радою (Орендодавець, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем Дерюгіною Оленою Миколаївною (Орендар, відповідач 1 у справі) укладено Договір оренди землі № 00184 (далі за текстом Договір), за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну для розташування автосалону з автосервісом (функціональне призначення), яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пролетарська, 60а. На земельній ділянці розмішені об`єкти нерухомого майна: будівля автосалону з автосервісом, інші об`єкти, що не відносяться до нерухомого майна відсутні. Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлею автосалону з автосервісом. Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. (п., п. 1, 4, 5, 18 Договору).

Земельна ділянка належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності. (п. 2 Договору)

За умовами п. 3 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2200 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:011:0067.

Пунктами 20, 22 Договору передбачено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється Орендодавцем на умовах, що визначені у Договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід`ємним додатком Договору.

У відповідності до п. 49 Договір набирає чинності після підписання сторонами.

26.12.2015 право оренди за Договором зареєстровано в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно.

Факт передачі позивачу в орендне користування земельної ділянки площею 0,2200 га, кадастровий номер :01:011:0067, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пролетарська, 60а, для розташування автосалону з автосервісом підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого земельна ділянка прийнята відповідачем 1 в придатному для її використання стані.

Згідно з п., п. 6, 12 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 694 086,00 грн. в цінах 2015 року. Орендна плата вноситься Орендарем в грошовій формі та в розмірі 147 763,44 грн., що складає чотирикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2015 року.

Як визначено в пункті 11 Договір укладено до 10.12.2024.

Предметом розгляду у даній справі є вимога про внесення змін до договору оренди землі від 26.06.2015 № 00184, укладеного між Запорізькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Дерюгіною Оленою Миколаївною, шляхом викладення преамбули договору, пунктів 6 та 12 договору в новій редакції, а саме:

- преамбулу Договору: «Запорізька міська рада в особі міського голови Буряка Володимира Вікторовича, діючого на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в подальшому «Орендодавець», з одного боку та ФОП Дерюгіна Марія Михайлівна, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в подальшому «Орендар», з іншого боку, уклали дійсний договір про нижченаведене:»;

- пункт 6 Договору: « 6. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 11 171 314 (одинадцять мільйонів сто сімдесят одна тисяча триста чотирнадцять) грн. 00 коп. в цінах 2021 року»;

- пункт 12 Договору: « 12. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 446 852 (чотириста сорок шість тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн. 56 коп., що складає 4 % нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2021 року».

Мотивуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (№ 226864466 від 05.10.2020) 25.04.2018 право власності на нерухоме майно будівлю автосалону з автосервісом, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Слобідська (Пролетарська), буд. 60а, за Договором купівлі-продажу перейшло до Дерюгіної Марії Михайлівни (відповідача 2 у справі).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який розміщений на з офіційному сайті Міністерства юстиції України: https://usr.minjust.gov.ua,11.03.2013 Дерюгіна Марія Михайлівна зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису: 0074639.

Таким чином, позивач вважає, що у спірних правовідносинах право користування земельною ділянкою загальною площею 0,2200 га, кадастровий номер :01:011:0067, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пролетарська, 60а, на умовах оренди у ФОП Дерюгіної Олени Михайлівни припинилось 25.04.2018 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, саме для розташування якого земельна ділянка надавалася в оренду відповідачу 1 за Договором оренди землі від 26.06.2015 № 00184.

При цьому, право користування спірною земельною ділянкою на умовах оренди, передбаченого Договором оренди землі від 26.06.2015 № 00184, виникло у ФОП Дерюгіної Марії Михайлівни 25.04.2018 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Виходячи з викладеного, на підставі приписів ст. 7 Закону України «Про оренду землі», ст. 120 Земельного кодексу України, ст., ст. 377, 415 ЦК України Договір оренди землі від 26.06.2015 № 00195 має бути приведений у відповідність до вимог діючого законодавства та фактичних обставин в частині зазначення належного (фактичного) орендаря шляхом заміни сторони в преамбулі Договору оренди земельної ділянки.

Також позивач зазначає, що рішенням Запорізької міської ради № 7 від 30.06.2015 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» впроваджено оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016.

Отже, з 01.01.2016 для розрахунку суми орендної плати за земельну ділянку, що є предметом спірного Договору, застосовується нормативна грошова оцінка відповідно до затвердженої технічної документації 2016 року з урахуванням індексів інфляції.

12.05.2020 позивачем отриманий Витяг щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0067 становить 11 171 314,00 грн. в цінах 2020 року.

Згідно з листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 06.01.2021 № 22-28-0.222-171/2-21 значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки для земель несільськогосподарського призначення за 2020 рік становить 1,0.

Таким чином, розмір нормативної грошової оцінки орендованої за спірним Договором земельної ділянки в цінах 2021 року становить 11 171 314,00 грн.

З урахуванням зазначеного, пункт 6 спірного Договору оренди землі має бути викладений в новій редакції та приведений у відповідність до вимог земельного і податкового законодавства.

Крім того, рішенням Запорізької міської ради № 6 від 30.06.2015 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)» (зі змінами внесеними рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 93, від 28.02.2017 № 93, від 20.12.2017 № 58 і від 28.11.2018 № 26) затверджено розміри орендної плати за користування земельними ділянками, які перебувають у комунальній власності в межах міста Запоріжжя.

Розмір орендної плати за орендовану за спірним Договором земельну ділянку складає 4 % від нормативної грошової оцінки землі.

За таких обставин, розмір орендної плати за користування земельною ділянкою по спірному Договору оренди землі в цінах 2021 року складає 446 852,56 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач 20.08.2020 звернувся до відповідача 1 з пропозицію «Про внесення змін до договору оренди землі» вих. № 01/03-32/02002, додатками до якої є проект додаткової угоди до Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00184 та розрахунок.

Проте, на момент звернення до суду відповідач 1 додаткову угоду не уклав, питання про припинення чи розірвання спірного Договору не порушує та продовжує використовувати орендовану земельну ділянку.

Вказане свідчить про ухилення відповідача 1 від приведення умов Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00184 у відповідність до вимог чинного законодавства України.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до приписів ст., ст. 3, 6, 627 ЦК України однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7 ст. 179 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальний порядок змін та розірвання господарських договорів передбачений ст. 188 ГК України.

Зокрема, вказаною нормою закону визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. (ч., ч. 2, 3 с. 188 ГК України)

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду. (ч. 5 с. 188 ГК України)

Спірні відносини, як договірний спір, підпадають під регулювання ст. 188 ГК України, за змістом якої до суду може бути передано спір, в частині внесення змін до умов договору, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору.

Пунктом 36 Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00184 сторони передбачили, що зміна умов Договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов Договору спір розглядається у судовому порядку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

В статті 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Приписами статті 7 Закону України «Про оренду землі» закріплено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Статтею 120 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) встановлено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Наведені положення законодавства кореспондуються із нормами статей 377, 415 ЦК України.

Так, відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Отже, за загальним правилом об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Земельні відносини, які формуються з приводу переходу земельних прав при набутті майнових прав на об`єкти нерухомості, розташовані на конкретній земельній ділянці, регламентуються нормами Земельного кодексу України, які є спеціальними відносно до цивільно-правових норм, які є загальними.

Земельно-правові та цивільно-правові норми встановлюють, що перехід майнових прав до іншої особи тягне за собою перехід до неї і земельних прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування.

Таким чином, особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.

Набуття юридичними особами приватного права чи фізичними особами у визначеному законодавством порядку права приватної власності на будівлі створює правові підстави для переходу права на земельну ділянку до власника об`єкта нерухомості, розташованого на ній, у розмірі відповідно до положень статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України саме в силу правочину з придбання майна та автоматичного переходу права користування земельною ділянкою відповідно до принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Цим зумовлюється право власника такого об`єкта нерухомості вимагати оформлення у встановленому порядку свого права користування відповідною земельною ділянкою незалежно від отримання відмови уповноваженої особи від вказаних земель.

Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою.

Враховуючи зазначений принцип, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.09.2020 у справі № 920/418/19 надала висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 1 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

З матеріалів справи судом з`ясовано, що земельна ділянка загальною площею 0,2200 га, кадастровий номер :01:011:0067, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пролетарська, 60а, на підставі Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00184 надавалася ФОП Дерюгіній Олені Михайлівні для розташування будівлі автосалону з автосервісом.

Договір оренди землі від 26.06.2015 № 00184, укладений ФОП Дерюгіною Оленою Михайлівною, для розташування автосалону з автосервісом чинний. Право користування на умовах оренди на підставі спірного Договору оренди земелі зареєстровано в порядку статті 125 ЗК України.

25.04.2018 право власності на нерухоме майно будівлю автосалону з автосервісом, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Слобідська (Пролетарська), буд. 60а, за Договором купівлі-продажу перейшло до відповідача 2 у справі.

Зазначені обставини відповідачами 1 і 2 не заперечуються і не спростовані.

Таким чином, судом з`ясовано, що у спірних правовідносинах право користування земельною ділянкою загальною площею 0,2200 га, кадастровий номер :01:011:0067, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пролетарська, 60а, на умовах оренди у ФОП Дерюгіної Олени Михайлівни припинилось 25.04.2018 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, саме для розташування якого земельна ділянка надавалася в оренду відповідачу 1 за Договором оренди землі від 26.06.2015 № 00184.

При цьому, право користування спірною земельною ділянкою на умовах оренди, передбаченого Договором оренди землі від 26.06.2015 № 00184, виникло у ФОП Дерюгіної Марії Михайлівни 25.04.2018 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Враховуючи вище викладене, керуючись приписами ст. 7 Закону України «Про оренду землі», ст. 120 ЗК України, ст., ст. 377, 415 ЦК України, суд погоджується з доводами позивача, що Договір оренди землі від 26.06.2015 № 00195 має бути приведений у відповідність до вимог діючого законодавства та фактичних обставин в частині зазначення належного (фактичного) орендаря шляхом заміни сторони в преамбулі Договору оренди земельної ділянки, а тому позовні вимоги в цій частині суд вважає, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню судом.

Стосовно вимоги про внесення змін до пункту 6 Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00195 щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалося раніше, згідно з пунктом 6 спірного Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 694 086 грн. 00 коп. в цінах 2015 року.

Відповідно до статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Матеріали справи свідчать, що 30.06.2015 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», згідно з яким вирішено, зокрема впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016. Рішення № 7 від 30.06.2015 набрало чинності з 01.01.2016.

Отже, з 01.01.2016 для розрахунку суми орендної плати за земельну ділянку, що знаходиться у користуванні відповідача 1, застосовується нормативна грошова оцінка відповідно до затвердженої технічної документації 2016 року з урахуванням індексації.

Статтею 20 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що дані про нормативну грошову оцінку землі оформлюються, як витяг.

Стаття 23 Закону України «Про оцінку земель» встановлює, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

12.05.2020 позивачем отримано Витяг № 1703/207-20 щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в користування відповідачу 1. Згідно з цим Витягом нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0067 становить 11 171 314 грн. 00 коп. в цінах 2020 року.

Відповідно до статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Згідно з листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 06.01.2021 № 22-28-0.222-171/2-21 значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки для земель несільськогосподарського призначення за 2020 рік становить 1,0.

Таким чином, розмір нормативної грошової оцінки орендованої за спірним Договором земельної ділянки в цінах 2021 року становить 11 171 314 грн. 00 коп.

З огляду на викладене, пункт 6 Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00195 має бути викладений в новій редакції та приведений у відповідність до вимог земельного та податкового законодавства України, а саме: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 11 171 314 (одинадцять мільйонів сто сімдесят одна тисяча триста чотирнадцять) грн. 00 коп. в цінах 2021 року».

Як вбачається з запропонованої позивачем редакції пункту 6 спірного Договору розмір орендної плати розраховано на базі нормативної грошової оцінки, вказаної у Витязі № 1703/207-20 від 12.05.2020, з урахуванням коефіцієнта індексації згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 06.01.2021 № 22-28-0.222-171/2-21.

За таких обставин, позовні вимоги в частині внесення змін до пункту 6 Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00195 суд вважає, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню судом.

Мотивуючи вимогу про внесення змін до пункту 12 спірного Договору оренди землі щодо розміру орендної плати позивач посилається на наступне.

Пунктом 12 Договору сторони визначили, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 147 763 грн. 44 коп., що складає чотирикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2015 року.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пункту 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно зі статтею 265 Податкового кодексу України плата за землю є складовою податку на майно.

Статтею 10 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно є місцевим податком. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Відповідно до пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України розмір річної орендної плати не може бути меншим розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

30.06.2015 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)» (зі змінами внесеними рішенням Запорізької міської ради від 28.11.2018 № 26), яким затверджено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності в межах міста Запоріжжя.

Відповідно до вказаного рішення № 6 від 30.06.2015 розмір орендної плати за орендовану відповідачем земельну ділянку складає 4 відсотки від нормативної грошової оцінки землі.

28.02.2017 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 93 «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.06.2015 № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)», яким внесені зміни до додатку № 3 та встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки), встановлено розмір за користування спірною земельною ділянкою - 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

20.12.2017 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 58 «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.06.2015№ 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)», яким внесені зміни до додатку № 3, яким встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, передано по спірного Договору в оренду, залишено без змін - 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

28.11.2018 прийнято рішення Запорізької міської ради № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю». Вказане рішення набрало чинності з дня офіційного оприлюднення та введено в дію з 01.01.2019.

Згідно з рішенням № 26 від 28.11.2018 в рішення Запорізької міської ради № 6 від 30.06.2015 внесені зміни, а саме виключено пункт 4, яким встановлено розмір орендної плати за використання земельними ділянками комунальної форми власності в додатку № 3. В додатку до рішення № 26 визначено розмір орендної плати за використання земельної ділянки - 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Таким чином, розмір орендної плати за користування земельною ділянкою по Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00195 в цінах 2021 року складає 446 852 грн. 56 коп.:

11 171 314,00 грн. x 4 % = 446 852,56 грн., де:

11 171 314,00 грн. - база розрахунку плати за землю, нормативна грошова оцінка земельної ділянки.

446 852,56 грн. - річний розмір орендної плати;

4 % - розмір орендної плати у відсотках від нормативної грошової оцінки землі, визначений рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 6 (зі змінами внесеними рішенням Запорізької міської ради від 28.11.2018 № 26).

Статтею 632 ЦК України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

В пункті 15 Договору сторони дійшли згоди, що розмір орендної плати переглядається у разі, зокрема: зміни розмірів земельного податку; підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. .

В даному випадку має місце законодавча зміна граничного розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною. У зв`язку з чим наявні підстави для перегляду розміру орендної плати встановленої умовами Договору.

З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок і, як наслідок, зміна розміру земельного податку та ставок орендної плати за землю не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання уповноваженими органами місцевого самоврядування плати за користування землею в межах та на виконання норм Податкового кодексу України.

В свою чергу, орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною. Тому, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки (бази оподаткування) тягне за собою зміну розміру земельного податку та орендної плати, а отже є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Як вже вказувалося судом раніше Запорізькою міською радою з метою визначення бази розрахунку орендної плати за земельну ділянку, надану в користування відповідачу 1, отримано у Міськрайонному управлінні у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Витяг № 1703/207-20 від 12.05.2020 з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки в цінах 2020 року.

З урахуванням вище викладеного, Договір оренди землі від 26.06.2015 № 00195 підлягає приведенню у відповідність до вимог законодавства шляхом внесення змін до пункту 12 наступного змісту: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 446 852 (чотириста сорок шість тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн. 56 коп., що складає 4 % нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2021 року», а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом.

Фактичні обставини справи свідчать, що позивач 20.08.2020 звернувся до відповідача 1 з пропозицію «Про внесення змін до договору оренди землі» вих. № 01/03-32/02002, додатками до якої є проект додаткової угоди до Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00184 та розрахунок.

Проте, відповідач 1 додаткову угоду не уклав, питання про припинення чи розірвання спірного Договору не порушує та продовжує використовувати орендовану земельну ділянку.

Відповідно до частини 9 статті 238 ГПК України в спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Проаналізувавши умови запропонованих позивачем змін до преамбули, пунктів 6 і 12 Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00195 судом з`ясовано, що ці умови загалом відповідають вимогам чинного законодавства України та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів Орендодавця, Орендаря (ФОП Дерюгіної О.М.) і Нового Орендаря (ФОП Дерюгіної М.М.).

Наведені фактичні обставини справи та норми чинного законодавства у сукупності дають підстави для висновку, що позивач мав законне право очікувати вчинення відповідачем 1 дій, спрямованих на внесення відповідних змін до Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00195, однак, відповідачем таких дій не здійснено.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

На позивача покладено обов`язок обґрунтувати своєї вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід виходити з положень ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожен, чиї права та свободи, визнані в цій конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, суд, за результатами дослідження представлених доказів та матеріалів справи, з`ясувавши характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність порушеного права та інтересу позивача, дійшов висновку, що обраний останнім спосіб захисту не суперечить закону, а зокрема за даних обставин, є єдино можливим та ефективним.

Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені фактичні обставини справи, зважаючи, що позивач належними доказами довів наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідачі 1 і 2 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, проти позову не заперечили, належними доказами доводи позивача не спростували.

Враховуючи вище наведене, позов задовольняється повністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів 1 і 2 порівну по 1135,00 грн. з кожного.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця Дерюгіної Олени Миколаївни, м. Запоріжжя і до Фізичної особи-підприємця Дерюгіної Марії Михайлівни, м. Запоріжжя про внесення змін до Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00184, укладеного між Запорізькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Дерюгіною Оленою Миколаївною, задовольнити повністю.

2. Внести зміни до Договору оренди землі від 26.06.2015 № 00184, укладеного між Запорізькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Дерюгіною Оленою Миколаївною, шляхом викладення преамбули Договору, пунктів 6 та 12 Договору в наступній редакції, а саме:

- преамбулу Договору: «Запорізька міська рада в особі міського голови Буряка Володимира Вікторовича, діючого на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в подальшому «Орендодавець», з одного боку та ФОП Дерюгіна Марія Михайлівна, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в подальшому «Орендар», з іншого боку, уклали дійсний договір про нижченаведене:»;

- пункт 6 Договору: « 6. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 11 171 314 (одинадцять мільйонів сто сімдесят одна тисяча триста чотирнадцять) грн. 00 коп. в цінах 2021 року»;

- пункт 12 Договору: « 12. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 446 852 (чотириста сорок шість тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн. 56 коп., що складає 4 % нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2021 року».

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дерюгіної Олени Миколаївни, ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, на р/р № UA6 в Державній казначейській службі України м. Київ, отримувач: виконавчий комітет Запорізької міської ради, ідентифікаційний номер 02140892, МФО 820172) 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дерюгіної Марії Михайлівни, ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, на р/р № UA6 в Державній казначейській службі України м. Київ, отримувач: виконавчий комітет Запорізької міської ради, ідентифікаційний номер 02140892, МФО 820172) 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України « 22» грудня 2021 р.

Суддя Н.Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.