ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2919/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, )

до відповідачів:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромалекс Груп» (65098, Одеська обл., м. Одеса, вул. Партизанська, буд. 17, )

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про солідарне стягнення 189302,89 грн. -

за участю представників сторін: не з`явились

Суть спору: Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромалекс Груп» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 189302,89 грн. заборгованості за заявою-договором №ID7100813 від 07.10.2019, з яких: 159721 грн. заборгованість по тілу кредиту, 0,08 грн. заборгованість по відсоткам, 27462 грн. заборгованість по комісії, 1461,85 грн. пені та 657,96 грн. штрафу.

Позовні вимоги АТ «Таскомбанк» обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов`язань за заявою-договором №ID7100813 від 07.10.2019 та за договором поруки №T09.07.2019I7795 від 07.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2919/21; визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; судове засідання призначено на 02.11.2021 о 15:15. Ухвалою суду від 02.11.2021 відкладено розгляд справи №916/2919/21 на 23.11.2021 о 14:45. Ухвалою суду від 23.11.2021 відкладено розгляд справи №916/2919/21 на 14.12.2021 о 10:30.

30.11.2021 за вх.№32158/21 до суду від позивача надійшли додаткові докази, які залучено судом до матеріалів справи. 03.12.2021 за вх.№32564/21 до суду від позивача надійшли додаткові докази, які залучено судом до матеріалів справи.

У судові засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись до суду з відповідними довідками поштових відділень. 01.11.2021 за вх.№28853/21 та 13.12.2021 за вх.№33568/21 до суду від позивача надійшли заяви про розгляд справи за його відсутністю, які у протокольній формі судом задоволено. Судом були вжиті всі можливі заходи належного повідомлення відповідачів про розгляд судом господарської справи, час та місце судових засідань. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

Справа №916/2919/21 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, та про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Керуючись головною метою внесених законодавцем змін до господарського процесуального законодавства у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, господарський суд при розгляді даної справи та інших справ, які перебували та перебувають в провадженні суду в період дії загальнодержавного карантину - керується головними завданнями господарського судочинства та водночас важливістю не формального дотримання процесуальних строків розгляду справи, обчислення яких в період карантину законодавцем змінювалось із визначенням критеріїв оцінки - забезпечення учасникам справ можливості отримати повний та справедливий розгляд господарських справ по суті виниклих між сторонами спірних правовідносин. Господарський суд зі свого боку забезпечив учасникам справи можливість вчинити процесуальні дії повної мірою задля забезпечення гарантованого Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод - права на справедливий суд, а також забезпечення учасникам справ процесуальних гарантій на отримання справедливого, незалежного та неупередженого судочинства.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відзиви на позовну заяву від відповідачів до суду не надійшли, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

В матеріалах справи наявна анкета-заява про надання кредиту юридичній особі від 18.09.2019, яка підписана директором ТОВ «Ромалекс Груп» - Ігнатович Лілією Петрівною.

07.10.2019 Акціонерним товариством «Таскомбанк» (банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ромалекс Груп» (позичальник, відповідач-1) в особі директора Ігнатович Лілії Петрівни за допомогою ЕЦП підписано заяву-договір №ID7100813 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), відповідно до якої за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Згідно з п.1.2 договору кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 , відкритий у AT «Таскомбанк» з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів, придбання основних засобів, рефінансування кредиту іншого банку.

За п.п. 2.1, 2.2 договору розмір кредиту: 230000 грн. Валюта кредиту: гривня.

У відповідності до п.2.3.1 договору розмір процентної ставки за користування кредитом (проценти): 0,0001% річних.

Відповідно до п.2.3.2 договору розмір комісійної винагороди: 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно).

Згідно з п.п. 2.5, 2.6 договору терміни і порядок погашення кредиту: погашення основного боргу за кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення договору, протягом 5 (п`яти) банківських днів які передують календарному числу місяця, в яке було укладено договір, включно із цим числом; сплата комісійної винагороди за кредитом - щомісяця, починаючи з другого місяця, наступного за місяцем укладення договору, до календарного числа місяця, в яке було укладено договір, включно із цим числом. Сума комісійної винагороди за перший місяць кредитування сплачується у день надання кредитних коштів; сплата комісійної винагороди за видачу кредиту - одноразово і сплачується у день надання кредитних коштів; сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у додатку 1 до цього договору та доступний клієнту у системі «ТАС24Бізнес». Строк кредиту: 36 місяців з дати укладення договору.

Відповідно до п.3.1 договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту.

За п.3.2 договору остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше дати, зазначеної в п.2.6 цього договору.

Згідно з п.3.3 договору у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

У відповідності до п.4.3 договору дата підписання заяви-договору шляхом накладення електронних підписів обох сторін вважається датою укладання договору.

Відповідно до п.4.4 договору строк дії договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк».

Додатком №1 до заяви-договору №ID7100813 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») є Графік погашення кредиту, відповідно до якого відповідач має сплачувати щомісяця основну заборгованість за кредитом, комісію за управління кредитом, проценти.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи виписок по рахунку, позивач надав відповідачу-1 кредитні кошти у розмірі 230000 грн.

07.10.2019 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (кредитор, позивач) та Фізичною особою-резидентом України ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) укладений договір поруки №T09.07.2019I7795, у відповідності до якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі Товариством з обмеженою відповідальність «Ромалекс Груп» (; боржник, відповідач-1) зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі заяви-договору №ID7100813 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.

Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором, в тому числі:

п.1.2.1 - повернути кредитору кредит у розмірі 230000 грн., у терміни (строки), визначені кредитним договором;

п.1.2.2 - щомісячно сплачувати кредитору проценти за користування кредитом в розмірі 0,0001% річних з урахуванням порядку та розміру їх зміни згідно умов кредитного договору та в строки, що встановлені кредитним договором;

п.1.2.3 - щомісячно сплачувати комісію за управління кредитом в розмірі 1,99% від суми виданого кредиту в порядку, встановленому кредитним договором;

п.1.2.4 - сплатити кредитору неустойку, пеню, штрафи, та понад суму неустойки, пені, штрафів відшкодувати збитки, заподіяні кредитору за невиконання або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за кредитним договором;

п.1.2.5 - у випадках, передбачених кредитним договором та/або законодавством України, з дати пред`явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті) повернути кредитору кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникнуть із кредитного договору;

п.1.2.6 - інших грошових зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі цього у майбутньому, у тому числі збільшення грошових зобов`язань, які передбачені умовами кредитного договору.

За п.п. 1.3, 1.4 договору виконанням зобов`язань, забезпечених цим договором, вважається виконання боржником своїх зобов`язань, зазначених у п.1.2 цього договору в повному обсязі в строк, порядку та на умовах кредитного договору. У випадку зміни розміру кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або комісій та/або строку користування кредитом та/або інших умов кредитного договору шляхом внесення змін та доповнень до кредитного договору, положення кредитного договору щодо розміру кредиту, процентів, комісій та строку користування кредитом такими, що мають перевагу над п.1.2 цього договору.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору у випадку невиконання або прострочення виконання боржником зобов`язань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й боржник. Передбачена п.2.1 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник порушить зобов`язання та/або допустить прострочення виконання будь-якого із зобов`язань, зазначених у п.1.2, 1.3 договору.

За п.п. 4.1 договору після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, до поручителя згідно ст. 556 ЦК України переходять усі права кредитора за кредитним договором та права кредитора за договорами, що забезпечували його виконання. Після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор зобов`язується надати йому протягом 5 (п`яти) робочих днів документи або їх копії, які підтверджують зобов`язання боржника за кредитним договором.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 договору поруки цей договір набуває чинності з моменту накладення електронного підпису обох сторін, що прирівнюється до власноручного підпису. Порука за цим договором припиняється, якщо кредитор протягом 3 (трьох) років від дня настання строку повернення кредиту не пред`явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, станом на дату звернення позивача до суду, у відповідача-1 наявний борг за укладеним кредитним договором у розмірі 189302,89 грн., з яких: 159721 грн. заборгованість по тілу кредиту, 0,08 грн. заборгованість по відсоткам, 27462 грн. заборгованість по комісії, 1461,85 грн. пені та 657,96 грн. штрафу.

Іншого відповідачами не доведено.

Як вбачається з наявних матеріалах справи, 28.01.2021 позивач надіслав на адресу відповідача-1 повідомлення-вимогу від 27.01.2021 про дострокове повернення кредиту у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором; аналогічну вимогу позивач 28.01.2021 надіслав відповідачу-2, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною Укрпошти від 28.01.2021 та фіскальними чеками.

Виходячи з наявних матеріалів справи вимогу про дострокове повернення кредиту не було виконано ані відповідачем-1, ані відповідачем-2.

Іншого відповідачами не доведено.

Невиконання відповідачами своїх зобов`язань стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банком є юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. Банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч.1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У відповідності до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено господарським судом, між позивачем і відповідачем-1 укладений кредитний договір (заява-договір №ID7100813 від 07.10.2019), на виконання умов якого позивач видав відповідачу-1 кредит в розмірі 230000 грн. та в подальшому заявив відповідачу-1 вимогу про дострокове повернення виданого кредиту та сплати процентів за користування кредитом (повідомлення-вимога від 27.01.2021), яка відповідачем-1 задоволена не була. Іншого відповідачем-1 не доведено.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вище встановлено судом, відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором, про що між позивачем і відповідачем-2 укладено договір поруки №T09.07.2019I7795, умовами якого встановлено солідарну відповідальність перед банком. Вимогу позивача про дострокове повернення виданого відповідачу-1 кредиту та сплати платежів - відповідач-2 залишив без задоволення. Так само вимогу позивача про дострокове повернення виданого відповідачу-1 кредиту та сплати платежів не виконав і відповідач-1. Іншого відповідачами не доведено.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги ч.2 ст. 1050 ЦК України, умови укладеного між позивачем і відповідачем-1 кредитного договору про встановлення розміру комісійної винагороди 1,99% від суми виданого кредиту, а також виходячи з того, що ані відповідачем-1, ані відповідачем-2 не надано до суду жодних заперечень та/або інших доказів щодо наявності/відсутності/іншого розміру заборгованості по кредиту, відсоткам та комісійній винагороді, господарський суд виходячи з наявних матеріалів справи дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «Таскомбанк» в частині стягнення з відповідачів солідарно 159721 грн. заборгованість по тілу кредиту, 0,08 грн. заборгованість по відсоткам, 27462 грн. заборгованість по комісії.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.ч. 1,7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами п.3.3 укладеного між сторонами кредитного договору (заява-договір №ID7100813 від 07.10.2019) встановлено, що у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Сплата пені та штрафу передбачена п.п. 18.2.5.1, 18.2.5.2 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК».

Враховуючи факт прострочення погашення кредиту відповідачем-1, перевіривши розрахунки позивача та приймаючи до уваги ненадання відповідачами контррозрахунків заявлених до стягнення сум, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених АТ «Таскомбанк» позовних вимог про стягнення з відповідачів солідарно 1461,85 грн. пені та 657,96 грн. штрафу.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених Акціонерним товариством «Таскомбанк» позовних вимог про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромалекс Груп» та ОСОБА_1 159721 грн. заборгованості по тілу кредиту, 0,08 грн. заборгованості по відсоткам, 27462 грн. заборгованості по комісії, 1461,85 грн. пені та 657,96 грн. штрафу.

Іншого відповідачами не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідачів.

При цьому, враховуючи висновки пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», викладені у абз.3 п.4.1 постанови від 21.02.2013 №7 (із змінами) стосовно того, що солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, судовий збір у сумі 2839,55 грн. покладається на відповідачів в рівних частинах на кожного.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити повністю.

2.Солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромалекс Груп» (65098, Одеська обл., м. Одеса, вул. Партизанська, буд. 17, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) 159721 /сто п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять одну/ грн. заборгованості по тілу кредиту, 0 /нуль/ грн. 08 коп. заборгованості по відсоткам, 27462 /двадцять сім тисяч чотириста шістдесят дві/ грн. заборгованість по комісії, 1461 /одну тисячу чотириста шістдесят одну/ грн. 85 коп. пені та 657 /шістсот п`ятдесят сім/ грн. 96 коп. штрафу.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромалекс Груп» (65098, Одеська обл., м. Одеса, вул. Партизанська, буд. 17, ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) 1419 /одну тисячу чотириста дев`ятнадцять/ грн. 78 коп. судового збору.

4.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) 1419 /одну тисячу чотириста дев`ятнадцять/ грн. 77 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 20 грудня 2021 р.

Суддя Ю.С. Бездоля