ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/611/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І,

суддів Головея В.М., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання: Молодов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ здоров`я"

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 27.09.2021 року про забезпечення позову у справі № 915/611/21

за позовом Миколаївської міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ здоров`я"

про: скасування державної реєстрації права власності та припинення за відповідачем та за ТОВ "Пантіон-резерв" права власності на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з нежитлової будівлі літ. А - спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському,

за участю представників учасників справи:

Від відповідача - Покора І.Є., довіреність № СЗ-21/01, дата видачі : 26.05.21; Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ здоров`я";

Від позивача - не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

07.05.2021 Миколаївська міська рада звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Світ здоров`я від 05.05.2021, в якій просить скасувати державну реєстрацію права власності та припинити за відповідачем та за ТОВ Пантіон-резерв право власності на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з нежитлової будівлі літ.А спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському (реєстраційний номер об`єкта 01, державна реєстрація від 24.09.2014 № 7106669, державна реєстрація від 14.08.2014 № 6676343, державна реєстрація від 02.06.2014 № 5911836). Також позивачем заявлено вимоги щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою загальною площею 7643 кв.м. (кадастровий номер :05:026:0004) шляхом знесення (демонтажу) об`єкта незавершеного будівництва по пр. Богоявленському ріг вул. Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область.

24.09.2021 від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, за змістом якої він просить:

- накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з нежитлової будівлі літ.А спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському, м. Миколаїв, Миколаївська область (реєстраційний номер об`єкта 01).

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Світ здоров`я, , здійснювати будівельні роботи на об`єкті незавершеного будівництва - спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському ріг вул.Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область та вживати будь-яких заходів щодо прийняття його в експлуатацію, у т.ч. подавати відповідні документи до органів державного архітектурно-будівельного контролю.

- заборонити управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради та Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області приймати в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт - спортивно-оздоровчий центр по просп. Богоявленському ріг вул.Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що державна реєстрація на вказаний об`єкт здійснювалась тричі: спочатку за ТОВ Світ здоров`я (), потім за ТОВ Пантіон-резерв (), потім знову за ТОВ Світ здоров`я (). З огляду на викладені обставини, позивач вважає очевидною небезпеку відчуження спірного об`єкту на користь третіх осіб, що може утруднити та навіть призвести до неможливості поновлення інтересів власника земельної ділянки шляхом усунення перешкод у користуванні.

Крім того, позивач наголошує, що даний об`єкт є саме об`єктом незавершеного будівництва готовністю 5%, а отже може бути добудованим відповідачем та введеним в експлуатацію, що в подальшому стане підставою для державної реєстрації права власності уже на відповідний об`єкт нерухомого майна, та в свою чергу, на думку позивача, також унеможливить поновлення прав позивача через неможливість виконання судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2021 року про забезпечення позову у справі № 915/611/21 (суддя Ткаченко О.В.) заяву Миколаївської міської ради вих. № 6853/02.02.01-22/14/21 від 21.09.2021 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з нежитлової будівлі літ.А спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському, м. Миколаїв, Миколаївська область (реєстраційний номер об`єкта 01).

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю Світ здоров`я, , здійснювати будівельні роботи на об`єкті незавершеного будівництва - спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському ріг вул.Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область та вживати будь-яких заходів щодо прийняття його в експлуатацію, у т.ч. подавати відповідні документи до органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Заборонено управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради та Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області приймати в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт - спортивно-оздоровчий центр по просп. Богоявленському ріг вул.Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Судове рішення мотивоване тим, що у відповідності до поданої до позову інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на об`єкт незавершеного будівництва - спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському ріг вул.Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область, дійсно було зареєстровано за ТОВ Світ здоров`я, , (державна реєстрація від 02.06.2014 № 5911836) потім за ТОВ Пантіон-резерв, , (державна реєстрація від 14.08.2014 № 6676343), потім знову за ТОВ Світ здоров`я, , (державна реєстрація від 24.09.2014 № 7106669).

Враховуючи наявність обґрунтованих припущень щодо можливості відчуження відповідачем вказаного об`єкту незавершеного будівництва, а також щодо можливості здійснення добудови відповідачем та введення в експлуатацію, суд погоджується з доводами позивача, що виконання судового рішення, в разі ухвалення його на користь позивача, буде суттєво утруднене та це може призвести до додаткових витрат у зв`язку з необхідністю звернення до суду з іншими позовами з метою поновлення його інтересів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ здоров`я» з вказаною ухвалою не погодилось, та звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2021 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Миколаївської міської ради про забезпечення позову від 21.09.2021 № 6853/02.02.01-88/14/21 відмовити, сплату судового збору покласти на Позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник посилається на п. 4 постанови Пленуму ВС України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", якою визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з 'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Так, встановлена судом заборона ТОВ "Світ здоров`я" здійснювати будівельні роботи на об`єкті незавершеного будівництва- спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському ріг вул. Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область та вживати будь-яких заходів щодо прийняття його в експлуатацію, у т.ч. подавати відповідні документи до органів державного архітектурно-будівельного контролю суперечить засадам підприємницької діяльності, є такими, що обмежують можливість господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що в подальшому призведе до незворотних наслідків.

На думку апелянта, при задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення судом не враховано, що відповідачем було отримано Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 12.09.2013 № 64/17-4469 на будівництво спортивно-оздоровчого центру по пр. Жовтневому, ріг вул. Шури Кобера в Ленінському районі м. Миколаєва, які були видані Управлінням містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, що є структурним підрозділом самого Позивача.

Так, 17.01.2014 за № МК 33 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва спортивно-оздоровчого центру по пр. Жовтневому, ріг вул. Шури Кобера в Ленінському районі м. Миколаєва (копію додано до відзиву на позовну заяву).

Станом на момент винесення оскаржуваної ухвали, Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 12.09.2013 № 64/17-4469 на будівництво спортивно-оздоровчого центру по пр. Жовтневому, ріг вул. Шури Кобера в Ленінському районі м. Миколаєва та Декларація про початок виконання будівельних робіт від 17.01.2014 за № МК 33 не є оскарженими, зупиненими або скасованими у передбаченому законом порядку, а тому є чинними.

Відтак, заборона ТОВ "Світ здоров`я" здійснювати будівельні роботи та вживати будь-яких заходів щодо прийняття його в експлуатацію, у т.ч. подавати відповідні документи до органів державного архітектурно-будівельного контролю є протиправною та недоведеною Позивачем.

Апелянт зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За доводами скаржника, Господарським судом Миколаївської області при задоволенні вимоги про накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з нежитлової будівлі літ. А - спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському, м. Миколаїв, Миколаївська область, не взято до уваги, що Позивачем в порушення приписів ст. 74 ГПК України не подано жодного доказу. який би підтверджував, що Відповідачем вчиняються дії, спрямовані на відчуження вказаного майна (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації шляхом розміщення оголошень, укладання попередніх договорів тощо), обтяження майна (укладання договорів поруки, іпотеки тощо), невиконання судових рішень про заборону вчинення дій (якщо такі наявні) тощо.

Натомість, у справі наявні докази того, що ТОВ «Світ здоров`я» зацікавлене в продовженні договірних відносин між Позивачем та Відповідачем, у підтвердження цього є судова справа № 915/1062/21 за позовом ТОВ «Світ здоров`я» до ММР про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, справа на підставі якої зупинено провадження по справі №915/611/21.

Крім того, Позивачем у судових засіданнях не заперечувалось те, що ТОВ «Світ здоров`я» систематично та неухильно продовжує виконувати вимоги п.п. «и» та «м» п. 9.4. Договору оренди землі від 15.12.2005, а саме сплачувати орендну плату за землю, що вноситься по день фактичного використання земельної ділянки або до укладання нового договору оренди землі (копії платіжних доручень про сплату орендної плати та копії податкових декларацій з плати за землю додані до відзиву на позов, додатково долучаємо копії платіжних доручень за липень-серпень). При цьому, приймаючи зазначені платежі, Миколаївська міська рада жодного разу не виказувала заперечень щодо отриманих коштів від Відповідача у вигляді орендної плати за користування Земельною ділянкою.

Таким чином, Позивачем не додано жодного доказу до заяви про забезпечення позову, не обґрунтовано, яким чином невжиття заявлених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, та яких конкретно прав та інтересів.

Тому, враховуючи те, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2021 про задоволення заяви Миколаївської міської ради про забезпечення позову не містить належних обґрунтувань, яким чином невжиття заявлених Позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, не містить наведених фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав заявника, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Також апелянт вважає, що посилання Миколаївської міської ради у заяві про забезпечення позову на можливість відчуження ТОВ «Світ здоров`я» об`єкта незавершеного будівництво на користь третіх осіб, внаслідок чого утрудниться або стане неможливим виконання рішення по даній справі у разі задоволення позову, є припущенням, та не підтверджено належними доказами.

Прийняття таких заходів забезпечення позову, про які просить Позивач, по своїй суті направлено на забезпечення інших позовних вимог, підстави яких можуть виникнути або виникнуть у майбутньому, тобто подія порушення законних прав Позивача або охоронюваних інтересів ще не відбулася (її виникнення носить імовірний характер). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення Відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження заяви про забезпечення позову Миколаївською міською радою не подано жодного доказу, не наведено жодного аргументу, якими діями ТОВ «Світ здоров`я» дає підстави вважати, що виконання рішення суду може ускладнитися або взагалі буде унеможливлено його виконання, а тому Відповідач вважає, що судом безпідставно винесено ухвалу про задоволення заходів забезпечення.

Крім того, скаржник зауважує, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2021 провадження у справі № 915/611/21 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 915/1062/21. З огляду на зазначене, суд, в порушення норм процесуального права, дійшов передчасного висновку про можливість вчинення процесуальних дій у зупиненому провадженні по справі.

Також апелянт зазначає, що в порушення ст.56 ГПК України, заява про забезпечення позову підписана начебто Міським головою Миколаївської міської ради О. Сєнкевичем та не містить посилань на підставі якої норми закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) здійснюється самопредставництво. Також заява про забезпечення позову не містить підтвердження, що саме О.Сєнкевич є Міським головою Миколаївської міської ради.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 року відкрито апеляційне провадження по справі №915/611/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ здоров`я" на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 27.09.2021 року. Призначено розгляд справи № 915/611/21 на 14 грудня 2021 року о 12-30 год.

02.12.2021 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Миколаївська міська рада заперечує проти доводів апеляційної скарги, пояснює, що у період 2005-2015 рр. між сторонами у справі існували орендні правовідносини. У подальшому рішенням Миколаївської міської ради від 28.01.2015 № 45/42 ТОВ «Світ здоров`я» відмовлено у продовженні оренди відповідної земельної ділянки та зобов`язано ТОВ «Світ здоров`я» звільнити земельну ділянку та повернути її міській раді згідно з актом прийому-передачі у стані, придатному для подальшого використання.

У зв`язку з викладеним, Миколаївська міська рада наразі позбавлена можливості у повній мірі реалізовувати свої права власника земельної ділянки загальною площею 7643 кв.м., (кадастровий номер :05:026:0004) та змушена була звернутися за захистом своїх порушених прав до суду.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ здоров`я», , є власником об`єкта незавершеного будівництва, що складається з нежитлової будівлі літ. А спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському у м. Миколаєві (реєстраційний номер об`єкта 01).

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідна державна реєстрація на це майно здійснена вже втретє - спочатку за Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Здоров`я», (державна реєстрація від 02.06.2014 №5911836), потім внаслідок продажу за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАНТІОН-РЕЗЕРВ», (державна реєстрація від 14.08.2014 №6676343), потім знову за Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ здоров`я», (державна реєстрація від 24.09.2014 №7106669). Причому такі дії вчинялися відповідачем у дуже короткі строки.

На теперішній час відповідач як власник названого майна може розпоряджатись ним на власний розсуд, у зв`язку з чим існує очевидна небезпека відчуження спірного об`єкту на користь третіх осіб, що безумовно утруднить та навіть може призвести до неможливості реального поновлення інтересів власника земельної ділянки шляхом усунення перешкод у користуванні, що унеможливить виконання рішення суду в даній справі, а позивачу необхідно буде звертатись до суду з іншими позовними заявами до нових власників вищевказаного об`єкту, що призведе до тривалого непоновлення інтересів територіальної громади та нецільового використання бюджетних коштів територіальної громади міста через необхідність повторної сплати судового збору.

В свою чергу накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва. що складається з нежитлової будівлі літ. А - спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському у м. Миколаєві є адекватним і пов`язаним з предметом спору заходом 3абезпечення позову, який дозволить уникнути ускладнень виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки спрямований на збереження поточного статусу майна.

Крім того, даний об`єкт є саме об`єктом незавершеного будівництва готовністю 5%, а отже може бути добудований відповідачем та введений ним в експлуатацію, що в подальшому стане підставою для державної реєстрації права власності уже на відповідний об`єкт нерухомого майна відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вказане безумовно унеможливить поновлення прав позивача через неможливість виконання судового рішення.

Міська рада вважає за доцільне зауважити, що вжиті судом першої інстанції захопи забезпечення позову не порушують принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди заявнику, обраний захід забезпечення не забороняє відповідачу використовувати майно, забезпечує виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову й не порушує існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом із тим, актуальність забезпечення позову по справі №915/611/21 зросла також з огляду на тривалість часових меж, на які зупиняється провадження у справі - до набрання законної сили рішенням суду по справі № 915/1062/21, яка наразі перебуває лише на стадії підготовчого провадження у суді першої інстанції. Так, цей період часу може бути використаний відповідачем по справі з метою вчинення дій, які у майбутньому дозволять ухилитися від виконання рішення суду чи зробити його неможливим, як-от добудувати спірний об`єкт, зареєструвати право власності на нього, відчужити його на користь третіх осіб. У такому разі після відновлення провадження у справі позивач може втратити потребу у судовому захисті у заявлений спосіб. адже навіть у разі ухвалення рішення на його користь виконання його стане неможливим чи не матиме реальних правових наслідків, що може мати наслідком необхідність повторного звернення до суду, що спричинить нераціональне використання коштів місцевого бюджету.

Не заслуговують на увагу також твердження апелянта про безпідставність прийняття судом до розгляду відповідної заяви позивача, з огляду на відсутність у поданій заяві будь-яких посилань на підтвердження того, що O.Сєнкевич є Миколаївським міським головою, оскільки в матеріалах справи наявний (поданий разом з позовом) витяг з ЄДРЮОФОП, з якого вбачається, що керівником Миколаївської міської ради с саме Сенкевич О.Ф. Крім того, відповідна інформація знаходиться у вільному доступі як на офіційному сайті позивача, так і на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

09.12.2021 року до суду надійшло клопотання ТОВ «Світ здоров`я» про залишення без розгляду відзиву на апеляційну скаргу, мотивоване тим, що відзив на апеляційну скаргу подано невчасно Миколаївською міською радою, а саме 01.12.2021 року, тоді як ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 року встановлено строк для подання відзиву протягом 7 днів з дня вручення ухвали.

Як зазначено вище, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 року відкрито апеляційне провадження по справі. Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання копій іншим учасникам справи протягом 7 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Вказану ухвалу в електронному вигляді направлено на офіційну електронну адресу Миколаївської міської ради 05.11.2021 року, отже 7-миденний термін подання відзиву закінчився 12.11.2021 року.

02.12.2021 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Миколаївська міська рада не порушила питання щодо визнання поважними причин несвоєчасного подання відзиву, не просить поновити строк на подання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.207 ГПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

На підставі викладеного, зазначений відзив залишено судом без розгляду, оскільки він був поданий після закінчення строку, наданого для його подання, і позивачем не представлено суду доказів поважності причин пропуску даного строку.

В судове засідання 14.12.2021 року не з`явився представник Миколаївської міської ради, повідомлявся на офіційну електронну адресу. Оскільки додаткових клопотань чи заяв від сторін не надходило, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, своїм правом на участь в судовому засіданні позивач не скористався, враховуючи обмежений строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представника позивача.

Відповідно до вимог ст.ст. 240, 283 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів оскарження ухвали та зазначено вище, Миколаївська міська рада звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Світ здоров`я від 05.05.2021, в якій просить скасувати державну реєстрацію права власності та припинити за відповідачем та за ТОВ Пантіон-резерв право власності на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з нежитлової будівлі літ.А спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському (реєстраційний номер об`єкта 01, державна реєстрація від 24.09.2014 № 7106669, державна реєстрація від 14.08.2014 № 6676343, державна реєстрація від 02.06.2014 № 5911836). Також позивачем заявлено вимоги щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою загальною площею 7643 кв.м. (кадастровий номер :05:026:0004) шляхом знесення (демонтажу) об`єкта незавершеного будівництва по пр. Богоявленському ріг вул. Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на самовільне зайняття земельної ділянки, оскільки рішенням Миколаївської міської ради від 28.01.2015 № 45/42 відповідачу було відмовлено у продовженні оренди земельної ділянки та зобов`язано її звільнити та повернути міській раді у стані придатному для подальшого використання. Також позивач наголошує на незаконному розміщенні споруди за відсутності документів, які підтверджують право користування земельною ділянкою комунальної власності, право розпорядження якою належить до компетенції міської ради. Як на підставу для задоволення заявлених вимог, посилається на ч. 3 ст.ст. 80, 83, 116, 122, 152, 212 ЗК України, ст.ст. 169, 172, 319, 321, 327, 525, 526, 598, 599, 1212 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Ухвалою суду від 22.09.2021 провадження у справі № 915/611/21 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 915/1062/21.

При цьому судом було встановлено, що предметом розгляду у справі № 915/1062/21 є визнання поновленим Договору оренди землі від 15.12.2005, зареєстрований у книзі записів договорів оренди землі Миколаївської міської ради за № 3863 та у Миколаївській регіональній філії ДП Центр ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 30.01.2006 за №61, на той самий строк та на тих самих умовах, з урахуванням Договору про зміни № 218-11 від 27.01.2012, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у місті Миколаєві, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.01.2012 за № 00703, щодо земельної ділянки площею 7643 кв. м кадастровий номер :05:026:0004, яка знаходиться за адресою: місто Миколаїв, проспект Жовтневий ріг вулиці Шури Кобера шляхом укладення додаткової угоди у відповідній редакції.

24.09.2021 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, за змістом якої він просить:

- накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з нежитлової будівлі літ.А спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському, м. Миколаїв, Миколаївська область (реєстраційний номер об`єкта 01).

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Світ здоров`я, , здійснювати будівельні роботи на об`єкті незавершеного будівництва - спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському ріг вул.Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область та вживати будь-яких заходів щодо прийняття його в експлуатацію, у т.ч. подавати відповідні документи до органів державного архітектурно-будівельного контролю.

- заборонити управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради та Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області приймати в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт - спортивно-оздоровчий центр по просп. Богоявленському ріг вул.Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що державна реєстрація на вказаний об`єкт здійснювалась тричі: спочатку за ТОВ Світ здоров`я (), потім за ТОВ Пантіон-резерв (), потім знову за ТОВ Світ здоров`я (). З огляду на викладені обставини, позивач вважає очевидною небезпеку відчуження спірного об`єкту на користь третіх осіб, що може утруднити та навіть призвести до неможливості поновлення інтересів власника земельної ділянки шляхом усунення перешкод у користуванні.

Крім того, позивач наголошує, що даний об`єкт є саме об`єктом незавершеного будівництва готовністю 5%, а отже може бути добудованим відповідачем та введеним в експлуатацію, що в подальшому стане підставою для державної реєстрації права власності уже на відповідний об`єкт нерухомого майна, та в свою чергу, на думку позивача, також унеможливить поновлення прав позивача через неможливість виконання судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що фактично судом першої інстанції прийнято оскаржувану ухвалу під час зупиненого провадження ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2021.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Отже, суд визнає обґрунтованими аргументи апелянта про те, що суд першої інстанції не мав повноважень на вчинення процесуальних дій у зупиненому провадженні, разом з тим, таке процесуальне порушення не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції у відповідності до ч.3 ст.277 ГПК України.

Забезпечення позову врегульовано главою 10 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.137 ГПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача (відповідачів) на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Таким чином, в ухвалі про вжиття заходів до забезпечення позову має міститись мотивований висновок про те, як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Судова колегія зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, в ухвалі про вжиття заходів до забезпечення позову має міститись мотивований висновок про те, як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 наведено правову позицію про те, що оскільки заявник мав намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не мала взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до с

Дослідивши наявні матеріали справи, судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову у даній справі, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що предметом позовних вимог є вимоги Миколаївської міської ради про скасування державної реєстрації права власності та припинення за відповідачем та за ТОВ Пантіон-резерв право власності на спірний об`єкт незавершеного будівництва, а також зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення (демонтажу) об`єкта незавершеного будівництва по пр. Богоявленському ріг вул. Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область.

У відповідності до поданої до позову інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на об`єкт незавершеного будівництва - спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському ріг вул.Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область, дійсно було зареєстровано за ТОВ Світ здоров`я, , (державна реєстрація від 02.06.2014 № 5911836) потім за ТОВ Пантіон-резерв, , (державна реєстрація від 14.08.2014 № 6676343), потім знову за ТОВ Світ здоров`я, , (державна реєстрація від 24.09.2014 № 7106669).

Враховуючи наявність обґрунтованих припущень щодо можливості відчуження відповідачем вказаного об`єкту незавершеного будівництва, а також щодо можливості здійснення добудови відповідачем та введення в експлуатацію, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у разі задоволення позовних вимог виконання судового рішення буде суттєво утруднене та це може призвести до додаткових витрат у зв`язку з необхідністю звернення до суду з іншими позовами з метою поновлення його інтересів.

Судова колегія зазначає, що у разі, якщо до закінчення розгляду справи стосовно спірної земельної ділянки будуть здійснені ті чи інші реєстраційні дії, здійснено її поділ або об`єднання з іншими земельними ділянками, на ній буде розміщено об`єкти нерухомості, її буде відчужено тощо, це істотно ускладнить чи взагалі унеможливить як виконання судового рішення в цій справі, так і буде унеможливлено захист або поновлення права, про яке йдеться в позові, в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Отже, судова колегія доходить висновку, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову спрямовані на унеможливлення відчуження земельної ділянки, щодо якої існує спір, а також на збереження земельної ділянки в тому стані, який дозволив би захистити відповідне право (у разі якщо суд дійде висновку про його порушення) у спосіб, визначений законом та цілком відповідають приписам ст.ст.136-137 ГПК України.

З огляду на вищенаведене, суд відхиляє доводи скаржника про те, що ним отримані Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 12.09.2013 № 64/17-4469 на будівництво спортивно-оздоровчого центру по пр. Жовтневому, ріг вул. Шури Кобера в Ленінському районі м. Миколаєва, а також зареєстровану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області декларацію про початок виконання будівельних робіт за № МК 33.

Посилання апелянта про те, що встановлена судом заборона ТОВ "Світ здоров`я" здійснювати будівельні роботи на об`єкті незавершеного будівництва- спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському ріг вул. Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область та вживати будь-яких заходів щодо прийняття його в експлуатацію, у т.ч. подавати відповідні документи до органів державного архітектурно-будівельного контролю суперечить засадам підприємницької діяльності, є такими, що обмежують можливість господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що в подальшому призведе до незворотних наслідків, колегія суддів також відхиляє, адже вжиття таких заходів передбачено ст.137 ГПК України та є тимчасовим обмеженням на період розгляду справи.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вимога заявника про накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з нежитлової будівлі літ.А спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському, м. Миколаїв, Миколаївська область (реєстраційний номер об`єкта 01) є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, виходячи з такого.

Колегія суддів зауважує, що обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Постановляючи ухвалу про заборону відповідачу або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду із позовними вимогами про скасування державної реєстрації права власності та припинення за відповідачем та за ТОВ Пантіон-резерв права власності на спірний об`єкт незавершеного будівництва, а також зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення (демонтажу) об`єкта незавершеного будівництва по пр. Богоявленському ріг вул. Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область, то в цьому випадку має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття такого заходу як арешт майна, яке є предметом спору, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (схожий правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2020 у справі № 925/77/20).

Так, зі змісту пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) або повернення майна чи про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (схожий за змістом висновок сформульовано у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та від 05.09.2019 у справі № 911/527/19).

У свою чергу, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Колегія суддів зауважує, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову. Позовні вимоги у цій справі не мають майнового характеру та не стосуються безпосередньо повернення/витребування об`єкта незавершеного будівництва на користь позивача, а тому місцевий господарський суд, накладаючи арешт на майно, належне відповідачу, залишив поза увагою відсутність зв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог та не врахував положення статей 136, 137 ГПК України, безпідставно задовольнивши вимогу Миколаївської міської ради про застосування заходу забезпечення позову у цьому спорі шляхом накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що, задовольняючи заяву Миколаївської міської ради в частині заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: об`єкт незавершеного будівництва, що складається з нежитлової будівлі літ.А спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському, м. Миколаїв, Миколаївська область (реєстраційний номер об`єкта 01), суд першої інстанції, у порушення положень статей 136, 137 ГПК України, не встановив зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог у цій справі, не зазначив, чи здатний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову у цій справі та не встановив імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття такого заходу, а тому ухвалив необґрунтоване рішення (в оскаржуваній частині).

Крім того, не підлягає також задоволенню вимога про заборону вжиття будь-яких заходів щодо прийняття спірного об`єкту в експлуатацію, у т.ч. подавати відповідні документи до органів державного архітектурно-будівельного контролю, оскільки від відповідача не залежить прийняття в експлуатацію об`єкту.

Доводи апелянта про відсутність у заяві посилань на підставі якої норми закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) здійснюється самопредставництво міським головою Сенкевичем О, колегія суддів відхиляє, позаяк оскільки з копії позовної заяви вбачається, що разом з позовом поданий витяг з ЄДРЮОФОП.

Крім того, інформація про те, що керівником Миколаївської міської ради є саме Сенкевич О.Ф., знаходиться у вільному доступі як на офіційному сайті позивача, так і на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги, викладені у апеляційній скарзі частково спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню в частині задоволених вимог про накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з нежитлової будівлі літ.А спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському, м. Миколаїв, Миколаївська область, а також заборону вжиття будь-яких заходів щодо прийняття його в експлуатацію, у т.ч. подання відповідних документів до органів державного архітектурно-будівельного контролю. В іншій частині ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 136-140, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ здоров`я" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 27.09.2021 року у справі №915/611/21 скасувати частково, виклавши резолютивну частину ухвали в наступній редакції:

«Заяву Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ) про забезпечення позову вих. № 6853/02.02.01-22/14/21 від 21.09.2021 - задовольнити частково.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Світ здоров`я, , 79067, м.Львів, вул. Богданівська, 15-А, здійснювати будівельні роботи на об`єкті незавершеного будівництва - спортивно-оздоровчий центр готовністю 5% по просп. Богоявленському ріг вул.Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область (реєстраційний номер об`єкта 01).

Заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради та Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області приймати в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт - спортивно-оздоровчий центр по просп. Богоявленському ріг вул.Шури Кобера, м. Миколаїв, Миколаївська область шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

В іншій частині заяви відмовити.»

Оригінал постанови, скріплений печаткою, надіслати на адресу Миколаївської міської ради (м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20).

Копію постанови направити Товариству з обмеженою відповідальністю Світ здоров`я (79067, м.Львів, вул. Богданівська, 15-А, ), Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (54056, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, б. 61, оф. 12).

Постанова є виконавчим документом відповідно до ст.144 ГПК України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду в порядку та строки, передбачені статтями 287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.12.2021 р.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.М. Головей

Суддя Н.М. Принцевська