ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2180/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

Розглядаючи матеріали справи №916/2180/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс (65048, м.Одесса, вул. Пушкінська, 36; )

До відповідачів: Головного управління Національної поліції в Одеській області (65080, м.Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15-А; ), Приморського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області (65026, м. Одеса, вул. Грецька, буд. 42; )

про звільнення майна з-під арешту

Представники:

від позивача Павлишин А.І., самопредстаництво

від відповідачів не з`явились

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги направлено на звільнення з-під арешту, накладеного постановою СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Томаковим В.Н. від 26.01.2011р. (реєстраційний номер обтяження 10759545), майна Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс, а саме квартири, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Пушкінська, буд. 45, кв. 9.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.08.2021р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс від 26.07.2021р. вх. №ГСОО 2263/21 залишено без руху. Позивачу встановлено усунути недоліки позовної заяви, які визначено судом в ухвалі суду. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс , що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

17.08.2021р. до господарського суду Одеської області представником позивача були надані пояснення, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 02.08.2021р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.08.2021р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2180/21. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "20" вересня 2021 р. о 09:40. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 20.09.2021р. о 09:40.

17.08.2021р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс було подано клопотання про витребування доказів, відповідно до якого позивач просив суд витребувати у Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області постанову б/н від 26.01.2001р., що видана слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Томаковим В.Н. про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.08.2021р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс про витребування доказів по справі №916/2180/21 задоволено частково. Витребувано у Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області (65026, м. Одеса, вул. Грецька, 42) постанову б/н від 26.01.2001р., що видана слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Томаковим В.Н. про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області строк для подання до суду витребуваних доказів протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали суду. У разі неможливості подання витребуваних доказів у встановлений судом строк повідомити про це суд письмово протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали суду. Повідомлено Відділ поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд може застосувати до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

01.09.2021р. до суду Головним управлінням Національної поліції в Одеській області було надано клопотання про заміну неналежного відповідача, відповідно до якого відповідач просив суд замінити неналежного відповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області на належного Приморський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

20.09.2021р. судом протокольно було відмолено у задоволенні зазначеного клопотання.

02.09.2021р. до суду Головним управлінням Національної поліції в Одеській області було надано відзив на позовну заяву.

13.09.2021р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс було подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача, відповідно до якого позивач просив суд залучити до участі у справі №916/2180/21 у якості співвідповідача Приморський районний відділ Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.09.2021р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс від 13.09.2020р. вх. №ГСОО 24099/21 задоволено. Залучено до участі у справі у справі в якості співвідповідача Приморський районний відділ Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області. Зобов`язано позивача направити на адресу Приморського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області позовну заяву з додатками, докази направлення надати суду. Продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/2180/21 на 30 днів до 17.11.2021р. Відкладено підготовче засідання на "18" жовтня 2021р. о 11:30. Запропоновано Приморському районному відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві та іншому відповідачу відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Роз`яснено Приморському районному відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області право заявити клопотання про здійснення розгляду справи спочатку. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 18.10.2021р. о 11:30.

18.10.2021рю до суду позивачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

18.10.2021р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 01.11.2021р. о 11:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.10.2021р. повідомлено позивача та відповідача по справі №916/2180/21: Товариство з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс та Приморський районний відділ Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області про судове засідання, яке відбудеться "01" листопада 2021 р. о 11:00.

29.10.2021р. до суду позивачем були надані додаткові пояснення.

01.11.2021р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з непрацездатністю судді Д`яченко Т.Г. у період з 25.10.2021р. по 10.11.2021р. включно.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2021р. призначено підготовче засідання у справі на "24" листопада 2021 р. о 12:30. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 24.11.2021р. о 12:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.11.2021р. закрито підготовче провадження у справі № 916/2180/21. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "13" грудня 2021 р. о 12:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 13.12.2021р. о 12:00.

09.12.2021р. до суду позивачем було надано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Головне управління Національної поліції в Одеській області заперечує проти вимог позивача, зазначаючи, що останнім заявлено вимоги на неналежного відповідача.

Приморським районним відділом Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвали суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання кореспонденції суду.

У судові засідання представник Приморського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області не з`являвся, про поважність причин відсутності суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до господарського суду Одеської області від відповідача не надходило.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення скеровувалось судом на адресу реєстрації Приморського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 13.12.2021 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 17.12.2021р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та першого відповідача, суд встановив.

27 липня 2020р. в результаті проведення публічних торгів на електронному майданчику „OpenMarket, організатор ДП „Сетам, Товариство з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс стало переможцем аукціону з продажу лоту №429410, а саме об`єкту нерухомого майна квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 .

29 липня 2020р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. було зареєстровано право власності на вищезазначену квартиру за Товариством з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс та видано свідоцтво про право власності від 29 липня 2020р. №1580.

За посиланням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс є законним власником квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Проте, як вбачається з відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо визначеної квартири наявний запис про обстеження арешт нерухомого майна, внесений на підставі постанови про накладення арешту б/н від 26.01.2011р. виданої слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Томаковим В.Н. (реєстровий номер обтяження 10759545).

У вказаному записі про обтяження, який зареєстрований 27.01.2011р., власником квартири зазначено Сіденко О.М., однак, як вказує позивач, власником квартири за адресою АДРЕСА_1 у період з 13.06.2007р. по 29.07.2020р. була зовсім інша особа ОСОБА_1 , про що, зокрема, зазначено в свідоцтві про право власності від 29.07.2020р.

Підтвердженням того, що ОСОБА_2 на час накладення оскаржуваного арешту не був власником вказаної квартири є деталізована інформація з державного реєстру нерухомого майна про внесення змін до відповідних записів у хронологічному порядку та з цієї довідки вбачається, що ОСОБА_2 не є власником зазначеного вище нерухомого майна, ще з 19.06.2005р., з чого можна зробити висновок, як вказує позивач, про помилковість накладення арешту.

Також позивачем було зазначено суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс не було учасником жодного кримінального провадження, тому з метою встановлення кримінального провадження, в межах якого було накладено арешт, було направлено адвокатський запит до Слідчого управління ГУНП в Одеській області та на запит було повідомлено, що встановити номер кримінальної справи, по якій накладено арешт не вдалося.

Позовні вимоги направлено на звільнення з-під арешту, накладеного постановою СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Томаковим В.Н. від 26.01.2011р. (реєстраційний номер обтяження 10759545), майна Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи відзив на позовну Головним управлінням Національної поліції в Одеській області було зазначено суду, що Головне управління Національної поліції в Одеській області, є неналежним відповідачем по справі з огляду на наступне.

Як зазначає відповідач, 02 липня 2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України „Про Національну поліцію № 580-VIII. Як встановлено п. 1 Розділу XI (Прикінцеві та перехідні положення) Закону, він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Вказаний Закон було опубліковано у офіційному друкованому виданні Голос України від 06.08.2015 № 141-142. Пунктом 5 Розділу XI Закону визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про міліцію" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради Української РСР "Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про міліцію" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 21). Так, починаючи з 07.11.2015 року Головне управління Національної поліції в Одеській області розпочало свою роботу. Постановою Кабінету Міністрів України №730 від 16 вересня 2015 року „Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ було розпочато процедуру припинення як юридичних осіб Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області та його структурні підрозділи, в тому числі і Приморський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Так, починаючи з листопада місяця 2015 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості про початок ліквідації юридичних осіб, а саме: витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідачем було зазначено суду, що що ГУНП в Одеській області не перебувало у трудових правовідносинах із слідчим Томаковим В.Н. в результаті службової діяльності якого було накладено арешт. Головне управління не може відповідати за дії особи із якою не перебувало у трудових правовідносинах, тим паче, за арешт, рішення про накладення якого було прийнято слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Томаковим В.Н. На теперішній час Приморський РВ ОМУ Головного управління МВС У країни в Одеській області знаходиться в стані припинення як юридична особа, але на момент подання відзиву, державна реєстрація припинення даної юридичної особи не здійснена, тобто дана юридична особа окрім здійснення процедури припинення, продовжує нести обов`язки та набувати права в тому ж обсязі як і до початку процедури припинення, а тому інтереси даної юридичної особи в судах повинна представляти ліквідаційна комісія Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Зважаючи на викладене, охоронюваний законом інтерес характеризується такими ознаками: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; пов`язаний із конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним, у позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; є персоналізованим (суб`єктивним), тобто належить конкретній особі (позивачу); суб`єктом порушення позивач вважає відповідача.

Порушення права чи охоронюваного законом інтересу повинне мати об`єктивний характер і виражатися в позбавленні або зменшенні обсягу певних благ особи, права чи інтереси якої порушено, певних благ, які вона мала до порушення або справедливо очікувала набути у майбутньому.

Суд зауважує на тому, що завданням правосуддя є захист охоронюваних законом прав та інтересів осіб.

Частиною 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Надаючи оцінку доводам позивача та обґрунтуванням позовних вимог, викладеним Товариством з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс в позовній заяві, та направленим на звільнення з-під арешту накладеного постановою СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Томаковим В.Н. від 26.01.2011р. (реєстраційний номер обтяження 10759545), майна Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс, а саме квартири, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Пушкінська, буд. 45, кв. 9, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс є власником квартири, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 49, кв. 9 на підставі свідоцтва про право власності від 29 липня 2020р. , виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. №1580.

Однак, як з`ясовано, з відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо визначеної квартири наявний запис про обстеження арешт нерухомого майна, внесений на підставі постанови про накладення арешту б/н від 26.01.2011р. виданої слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Томаковим В.Н. (реєстровий номер обтяження 10759545).

Позивачем було вчинені дії задля з`ясування та встановлення кримінального провадження, в межах якого було накладено арешт, шляхом направлення адвокатських запитів, однак, встановити номер кримінальної справи, по якій накладено арешт не вдалося.

По даній справі, суд враховує правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року по справі №727/2878/19, згідно якої спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Матеріалами справи, зокрема витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підтверджується що арешт на квартиру, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Пушкінська, буд. 45, кв. 9, накладений постановою слідчого Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Токмакова В.Н. від 26.01.2011, тобто арешт накладався за правилами КПК України 1960 року, тому суд дійшов висновків про можливість розгляду питання звільнення майна позивача з-під арешту в порядку господарського судочинства.

Верховний суд у Постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: "обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом".

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Судом встановлено, що позивачем було виконано усі можливі процесуальні дії досудового з`ясування обставин накладення арешту, так як наслідок не встановлено наявності кримінальних проваджень.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 Цивільного України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Пушкінська, буд. 45, кв. 9, тобто обмеження її права власності, не доведення відповідачами наявності підстав для продовження обтяження на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та необхідність скасування арешту накладеного на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс про звільнення з-під арешту, накладеного постановою СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Томаковим В.Н. від 26.01.2011р. (реєстраційний номер обтяження 10759545), майна Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс, а саме квартири, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Пушкінська, буд. 45, кв. 9 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс задовольнити повністю.

2.Звільнити з-під арешту, накладеного постановою СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Томаковим В.Н. від 26.01.2011р. (реєстраційний номер обтяження 10759545), майно Товариства з обмеженою відповідальністю „Пантеон Апартментс (65048, м.Одесса, вул. Пушкінська, 36; ), а саме квартиру, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 45, кв. 9.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2021 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Суддя Т.Г. Д`яченко