ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 року м.Дніпро Справа № 908/2004/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Чередка А.Є., Коваль Л.А.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Порохня Людмили Федорівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.08.2021 (суддя Горохов І.С.)

у справі № 908/2004/20

за позовом Фізичної особи - підприємця Порохня Людмили Федорівни, Запорізька область, Пологівський район, с. Кінські Роздори

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" Пологівський район електричних мереж, Запорізька область, м. Пологи

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулась Фізична особа - підприємець Порохня Людмила Федорівна з позовом до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" Пологівський район електричних мереж про скасування оперативно-господарської санкції, застосовану Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" Пологівський район електричних мереж до Фізичної особи - підприємця Порохні Людмили Федорівни у вигляді нарахування вартості недорахованої електроенергії в розмірі 154 551,96 грн на підставі рішення засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 25.06.2020, оформлене протоколом № 17 за результатами розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ № 10001559 від 13.05.2020.

30.06.2021 позивачем була подана уточнена позовна заява від 29.06.2021, в якій позивач просить скасувати рішення комісії з розгляду Актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго» Пологівський район електричних мереж віл 25.06.2020, оформлене протоколом № 17 за результатами розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ № 10001559 від 13.05.2020 та скасувати нараховану ПАТ «Запоріжжяобленерго» Пологівський район електричних мереж вартість (плату) недорахованої електроенергії в розмірі 154 551,96 грн., здійснену на підставі рішення засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 25.06.2020, оформлене протоколом № 17 за результатами розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ № 10001559 від 13.05.2020, яка прийнята судом до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.08.2021 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Порохні Людмили Федорівни на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» Пологівський район електричних мереж судові витрати, пов`язані із проведенням судової електротехнічної експертизи у сумі 12 767,78 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням Фізичною особою - підприємцем Порохня Людмилою Федорівною подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 11.08.2021 у справі №908/2004/20 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а висновки суду, не відповідають встановленим обставинам справи.

Наголошує, що відеозапис не містить доказів того, що до моменту вимкнення лічильник не обліковував електроенергію, а після вимкнення почав її обліковувати.

За твердженням скаржника, судом не враховано, що в матеріалах справи відсутні докази того, що пристрій, який було упаковано та опломбовано, а в подальшому передано на експертизу, дійсно було вилучено в магазині «Топольок».

Апелянт зазначає, судом першої інстанції залишено поза увагою доводи позивача, що перевірка проведена з порушенням вимог законодавства.

Зауважує, що висновок експертного дослідження не підтверджує факту правопорушення, а отже є неналежним доказом.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Порохня Людмили Федорівни на рішення господарського суду Запорізької області від 11.08.2021 у справі №908/2004/20. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 11.11.2021р. о 14 год. 00 хв.

В судовому засіданні 11.11.2021 було оголошено перерву до 09.12.2021р. на 14:00.

12.10.2021 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з відпусткою члена колегії судді Білецької Л.М., у справі №908/2004/20 визначено колегію у складі головуючого судді Мороза В.Ф., суддів Чередко А.Є., Коваль Л.А.

В судове засідання 09.12.2021 року з`явилися позивач (апелянт), його представники та представник відповідача.

Позивач та його представники у судовому засіданні 09.12.2021 підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове - про повне задоволення позовних вимог. Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, в тому числі з підстав, викладених у відзиві, наголошував на її необґрунтованості та необхідності залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційним судом було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та забезпечення процесуальної можливості для висловлення учасниками справи своєї позиції щодо вимог апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх учасників справи та їх представників, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 31.01.2007 року між фізичною особою - підприємцем Порохнею Людмилою Федорівною (позивач), та ВАТ «Запоріжжяобленерго» (відповідач) підписано договір про постачання електричної енергії № 292 із додатками (т. 1 а.с. 10-20).

Зміни та доповнення до договору вносилися шляхом укладання додаткових угод до договору (т. 1 а.с. 21-27).

Предметом договору є продаж електричної енергії постачальником споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

В матеріалах справи наявна також заява-приєднання до умов Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з 01.01.2019 на умовах Договору про постачання електричної енергії № 292 від 31.01.2007, яка підписана Порохнею Л.Ф. (т. 1 а.с. 71-77).

Оператор системи розподілу не рідше одного разу на шість місяців здійснює контрольне зняття показів лічильника електричної енергії та формує обсяг розподіленої та спожитої електричної енергії по споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника електричної енергії, з урахуванням його фактичних показань.

Представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» Пологівський район електричних мереж 13.05.2020 о 07 год. 42 хв. (початок проведення) проведено перевірку засобу обліку електричної енергії НІК 2301 АП 1, заводський номер НОМЕР_1 в приміщенні магазину «Топольок» по вул. Центральна, 113 в селі Кінські Роздори, Пологівського району, Запорізької області, яке належить Фізичній особі - підприємцю Порохні Людмилі Федорівні на праві приватної власності.

За результатами перевірки було складено Акт про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії № 10001559 з додатками (т. 1 а.с. 29-30), який позивачка не підписувала.

Акт з матеріалами перевірки Фізичній особі - підприємцю Порохні Л.Ф. було надіслано з повідомленням № 904 14.05.2020.

Засідання комісії з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ № 10001559 було призначено на 10 год. 00 хв. 25.06.2020. Під час засідання комісії представниками позивачки подавалися клопотання про відвід члена комісії О.О. Міщенко (заступник начальника Пологівського РЕМ зі збуту електроенергії), який складав акт про порушення ПРРЕЕ № 10001559, у зв`язку із конфліктом інтересів та клопотання про закриття справи із обґрунтуванням своїх заперечень.

Комісією прийнято рішення про порушення ПРРЕЕ фізичною особою - підприємцем Порохня Л.Ф. та оформлено протокол № 17 від 25.06.2020 (т. 1 а.с. 31).

За розрахунком обсяг та вартість необлікованої електроенергії по акту згідно з главою 8.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії за дванадцять місяців за період з 14.05.2019 по 13.05.2020 складає 154 551,96 грн (т. 1 а.с. 32-33).

Наведене і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з даним позовом до господарського суду.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що перевірка є незаконною, проведена поверхнево та формально, що свідчить про незаконність складеного акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії № 10001559, рішення комісії прийняте з порушенням чинних норм законодавства з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не спростовано належними доказами виявленого під час перевірки факту порушення ПРРЕЕ, а також обчислених обсягу та вартості необлікованої електроенергії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 2.1.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (ПРРЕЕ), ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи.

За приписами п. 2.1.4. ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Відповідно до пункту 2.1 договору, оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310 (КСР), за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в «Паспорті точки розподілу» за об`єктом споживача, який с додатком № 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком № 4 «Порядок розрахунків» (п. 2.3 Договору).

Так, ліцензійна діяльність ПАТ «Запоріжжяобленерго» врегульована Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312, Кодексом системи розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 311.

З 01.01.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» виступає на ринку електричної енергії оператором системи розподілу на підставі отриманої ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії в межах території, на якій розташовані мережі ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Як вбачається з матеріалів справи, об`єктом позивача, відповідно до умов договору, є магазин «Топольок», розташований за адресою Пологівський район, село Кінські Роздори, вулиця Центральна, 113.

В Акті розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток № 9 до договору № 292 про постачання електричної енергії під 31.01.2007, який є одночасно додатком № 8 до договору споживача про падання послуг з розподілу електричної енергії згідно з п. 12.9 Договору «Перехідні положення»), визначено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» несе відповідальність за ПЛ-0,4 кВ Ф2 КТП 65-217, в т.ч. опора № 19 включно; споживач (Позивач) несе відповідальність за кабельну лінію від ізоляторів опори № 19 ПЛ-0,4 кВ КТП 65-217; прилад обліку магазин «Топольок», що в селі Кінські Роздори, вулиця Центральна, 113 (т. 1 а.с. 78-79).

Пунктом 5.5.2 ПРРЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати належний технічний етап та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб(відбитків тавр) відповідно до акта про пломбування.

Відповідно до п. 5.1.2 підпункт 21 ПРРЕЕ оператор системи зобов`язаний проводити не рідше одного разу на 6 місяців контрольний огляд засобів комерційного обліку споживачів відповідно до затверджених графіків.

Відповідно до п. 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи. Аналогічні права оператора системи закріплені в п. 7.1 (підпункт 2) договору.

Споживач зобов`язаний забезпечити безперешкодний доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними своїх службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку, пункт 5.5.5 підпункті 13 ПРРЕЕ.

13.05.2020 року представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» проводився контрольний огляд засобу обліку об`єкта магазин «Топольок», розташованого за адресою: Пологівський район, село Кінські Роздори, вулиця Центральна 113, який належить Фізичній особі - підприємцю Порохня Л.Ф.

Працівники відповідача потрапили до магазину за допомогою продавця, яка відчиняла магазин приблизно о 8.00 години ранку. Вони разом пройшли у приміщення магазину та в подальшому у приміщення де знаходився прилад обліку, де і було виявлено самовільно встановлений пристрій. На момент перевірки цей пристрій був ввімкнений в розетку і, як наслідок, електролічильник не обліковував електроенергію. Продавцю продемонстровано порушення та той факт, що після його виключення із розетки електролічильник запрацював у звичному режимі. Продавець своє прізвище не назвала та одразу зателефонувала Порохні Л.Ф., про що свідчить відеозапис, який долучено до матеріалів справи та досліджувався Господарським судом Запорізької області під час розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ (в редакції чинній на час проведення перевірки), у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відео зйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення.

В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відео зйомкою.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Матеріалами справи підтверджується, що перевірка була розпочата в присутності особи, яка допустила працівників ПАТ «Запоріжжяобленерго» (продавця), що узгоджується з положеннями пункту 8.2.5 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ).

Продавець мав доступ до закритих приміщень позивача, відімкнув приміщення магазину та приміщення, де знаходився прилад обліку електричної енергії та допустив представників відповідача на об`єкт для проведення перевірки, чого не могла зробити неуповноважена особа.

Наведені висновки відповідають сталій судовій практиці (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 916/1385/17, від 04.07.2018 у справі № 914/2510/17, від 06.02.2020 у справі № 916/2504/18).

За приписами ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час проведення перевірки представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго», прибула особисто Порохня Л.Ф. , якій і було продемонстроване виявлене порушення.

В ході проведення перевірки між позивачем та перевіряючими виник конфлікт, що стало підставою для виклику наряду патрульної поліції та зафіксовано в рапорті вх.№ 1414 від 13.05.2020 до складеного Акту № 1001559 (т. 1 а.с. 84).

З цього приводу працівниками поліції також проводилась перевірка, в ході якої було встановлено таке: «…Враховуючи супровідний лист т.в.о. заступника начальника-начальника слідчого відділу Пологівського ВП щодо відсутності ознак кримінального правопорушення у зверненні ОСОБА_2 було запропоновано начальнику Пологівського ГУНП в Запорізькій області полковнику поліції О. Смирнову, припинити перевірку за зверненням ОСОБА_2 , про що свідчить доповідна записка від 14.05.2020. Перевірка проводилася за зверненням ОСОБА_2 про те, що Порохня Л.Ф. перешкоджала роботі працівникам РЕМ щодо перевірки лічильника у приміщенні магазину «Топольок». Сама Порохня Л.Ф. повідомила працівникам поліції про те, що вона є господаркою магазину «Топольок» за адресою: АДРЕСА_1 . Так 13.05.2020 приблизно о 8:00 годині у неї двоє працівників РЕМ перевіряли лічильник. Під час перевірки у неї попросили відповідні документи на лічильник, але вона відмовилася надавати їх, мотивуюче це перевищенням працівниками своїх повноважень. Також зазначила, що протиправних дій відносно працівників не вчиняла та насильно в приміщенні магазину їх не тримала» (т. 1 а.с. 111-112).

Акт про порушення складався в присутності Порохні Л.Ф. та представників поліції, однак позивачка відмовилась надати паспорти на наявні на об`єкті струмоприймачі, підписати Акт про порушення № 10001559, який оформлювався представником ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Представниками відповідача був запрошений свідок ОСОБА_3 , який був присутній під час проведення перевірки та своїм підписом в акті підтвердив відмову споживача підписатися в акті про порушення (т. 1 а.с. 30).

Водночас, позивачем надано суду заяву свідка гр. ОСОБА_3 , посвідчену приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Носенко Ю.А.

Щодо вказаного доказу апеляційний суд зауважує, що відповідно до ст. 87 ГПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Як встановив суд першої інстанції, пояснення свідка, з приводу того, що він не бачив Порохню Л.Ф. , не відповідають дійсності, оскільки на дослідженому судом відео, яким фіксувався хід проведення перевірки, вбачається, що позивачка і свідок ОСОБА_3 знаходились одночасно в приміщенні магазину. Порохня Л.Ф. була присутня при складанні акту, але відмовилася від його підписання, що було зафіксовано підписом ОСОБА_3 в акті та викладеними на останній сторінці поясненнями (т. 1 а.с. 30)

До того ж, покази свідка ОСОБА_3 не спростовують виявленого порушення та зафіксованого, у т.ч. відеозаписом, який проводився під час проведення перевірки (т. 1 а.с. 95).

В свою чергу, Акт про порушення № 10001559 складений відповідно до пункту 8.2.5 ПРРЕЕ. Зокрема, в Акті зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти Правил, всі необхідні дані для визначення обсягу та вартості не облікованої електроенергії, схему підключення та її графічне зображення із зазначенням меж балансової належності перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення, та інші необхідні дані. Також вказано, що споживач порушив пункти 8.4.2.3, п. 2.3.4, п. 5.5.5.8 «здійснив інші дії, які призвели до зміни показів засобу вимірювальної техніки: встановив пристрій випромінювання електромагнітних полів на розрахунковий електролічильник, який с мобільним пристроєм та в будь-який момент, у тому числі перед початком проведення контрольного огляду може бути відокремлений від приладу обліку, у зв`язку із чим відсутня можливість виявити дане порушення під час контрольного огляду. При цьому електрична енергія не враховується. Порушення зафіксоване за допомогою фото та відео фіксації». Також зазначено, що до Акта про порушення додаються: 1. Однолінійна схема; 2. Акт з пломбування мобільного пристрою.

З приводу тверджень позивача про те, що в Акті про порушення зазначено, що пломби не порушені, самовільне підключення виконане споживачем відсутнє, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено в ході перевірки відповідачем та зафіксовано в Акті про порушення, самовільно встановлений споживачем пристрій є по суті високочастотним генератором, має потужне електромагнітне випромінювання, яке в свою чергу негативно впливає на роботу електролічильника, в даному випадку зупинило його, що й було продемонстровано представнику споживача. Особливість його застосування в тому, що він не впливає на цілісність пломб, наявність яких є обов`язковою та підтверджується актом про пломбування.

До того ж, такий пристрій не порушує цілісність індикаторів магнітного впливу, оскільки останні реагують лише на неодимові магніти, які впливають па прилад обліку та індикатори силою магнітного поля.

Відтак, дана інформація не спростовує порушення, вчиненого ФОП Порохня Л.Ф., яке кваліфікується за підпунктом 3 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ як «інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки» (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі не встановлення в/на лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо).

При цьому слід зауважити, що відсутність в пункті 10 відомостей про дату пломбування пакету із вилученим пристроєм не є тим недоліком акту, який впливає на виявлене порушення та не спростовує його, оскільки така інформація міститься в додатку № 2 до Акту про порушення № 10001559, а саме Акт інженерів технічного аудиту про пакування вилученого пристрою з опломбованою пломбою № 29800580, в якому вказана його дата 13.05.2020.

В графі 9 Акту зазначено, що складено акт, високочастотний генератор вилучений та опломбований в пакет. Тобто, заходи щодо усунення порушення після проведеної перевірки у споживача та складеного акту застосовані і перелічені.

Під час проведення перевірки в магазині «Топольок» перебували 4 особи представники ПАТ «Запоріжжяобленерго», про що зазначається в акті, із яких два представника (інженер технічного аудиту Міщенко О.О. та майстер дільниці Кравченко О.О.) пройшли відповідне навчання та інструктаж та мають право згідно з посадовою інструкцією па проведення перевірок, роботу в електроустановках, а також складати акти про порушення за результатами перевірок. Водій та фахівець з економічної безпеки не мають дозволу на роботу в електроустановках, однак мають право засвідчити своїм підписом в акті виявлене фахівцями порушення, яке вони особисто бачили. Таке ж право має і споживач, або його представник, або особа яка допустила представників оператора системи на об`єкт.

Також варто наголосити, що законодавець лише встановлює мінімальну кількість уповноважених представників оператора системи (більше одного, тобто як мінімум дві особи) у разі відмови споживача, представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт споживача для проведення перевірки, підписати акт про порушення, що було дотримано відповідачем та не спростовано позивачем в установленому порядку належними доказами.

Таким чином, враховуючи усе вищевикладене, наявні достатні підстави стверджувати, що Акт про порушення № 10001559 від 13.05.2020 року складено у присутності уповноваженого представника позивача, з дотриманням необхідних вимог, що ставляться до нього ПРРЕЕ, та дозволяють ідентифікувати порушення, а відтак зауваження позивача (апелянта) до Акту та порядку його складання та його доводи про те, що перевірка проведена з порушенням вимог законодавства, відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані.

Щодо суті виявленого порушення та визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Пунктом 8.2.6 ПРРВЕ встановлено, що комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

При цьому жодних умов чи заборон стосовно членів комісії правилами не передбачено.

Розпорядженням по Пологівському РЕМ № 7 від 10.01.2020 створено комісію з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ (т. 1 а.с. 82).

У зв`язку із призначенням Міщенка О.О. на посаду заступника начальника Пологівського РЕМ, на підставі Розпорядження по Пологівському РЕМ № 75 від 19.05.2020 його включено до складу комісії замість вибувшого працівника, який займав цю посаду (т. 1 а.с. 83).

З урахуванням виявленого порушення та наданих сторонами доказів, правильним видається висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявність будь-якого приватного інтересу Міщенко О.О. під час виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ засобом вимірювальної техніки є технічні засоби, які використовуються для вимірювання обсягів та/або якості електричної енергії точці вимірювання відповідної точки комерційного обліку і мають нормовані метрологічні характеристики.

Пристрій, який впливав на лічильник позивача не є пломбою, індикатором, засобом вимірювальної техніки, або приладом обліку, а тому законодавчо не передбачена необхідність проведення експертизи такого пристрою.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.10.2020 у справі № 908/2004/20 призначено судову електротехнічну експертизу (т. 1 а.с. 128-130).

20.05.2021 судовим експертом Давидовим К.В. Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз складено висновок експерта (т. 1 а.с. 150). За результатами проведення судової електротехнічної експертизи № 1621-20 у справі № 908/2004/20 дослідженнями установлено, що розташування антени активованого Пристрою (наданого на дослідження у пакунку опломбованому пломбою № 29800580) на лицьовій частині корпусу лічильника впливає на прилад обліку електричної енергії «НІК 2301 АП1» зав. № 0231365, а саме блокує його роботу з зовнішніми проявами у вигляді вимкнення індикатора функціонування « 8000 imp/kw x h» та індикаторів наявності фаз. При цьому відбувається припинення обліку електричної енергії, що проходить через лічильник без припинення постачання електроенергії підключеним до нього струмоприймачам. Блокування роботи приладу обліку електричної енергії «НІК 2301 АП1» зав. №0231365 у вигляді припинення обліку електричної енергії відбувається при наближенні антени активованого Пристрою до лицьової частини корпусу лічильника на відстань від 0 до 8 сантиметрів (т. 1 а.с. 151-165).

Аналізуючи вказаний висновок експерта, колегія суддів зауважує, що експертом надано вичерпну однозначну відповідь на поставлені питання, які стосуються обставин спору та входять до предмету доказування, а відтак, аргументи апелянта про те, що висновок експертного дослідження не підтверджує факту правопорушення та є неналежним доказом, є безпідставними.

В свою чергу, перевіркою суб`єкта споживача, проведеною працівниками відповідача, задокументовано належним чином, що в момент потрапляння перевіряючими разом з продавцем у підсобне приміщення магазину «Топольок», генеруюча частина пристрою була розміщена на шафі обліку зверху та ввімкнена в розетку 220В. Антена пристрою лежала впритул на лицьовій стороні шафи, в якій знаходиться лічильник електроенергії із заведенням під пломбірувальний трос для забезпечення стійкої позиції та усунення можливості відхилення антени від лічильника, на рівні диску лічильника.

У додатку № 1 до Акту про порушення від 13.05.2020 № 10001559 на схемі електроживлення споживача зазначено місце розміщення мобільного пристрою випромінювання, який зображено безпосередньо на лічильнику НІК 2301 АП1.

При цьому Господарським судом Запорізької області було встановлено, що на відео фіксації порушення, також видно місце розміщення мобільного пристрою вимірювання у ввімкненому стані з безпосереднім впливом на лічильник.

На момент перевірки пристрій було увімкнено в розетку, на лічильнику відсвічувався зелений індикатор, який свідчить про надходження електричного струму до приладу обліку, однак покази на циферблаті лічильника не змінювались, а блимання червоного індикатора, яке свідчить про наявність навантаження, було відсутнє, тобто, лічильник не обліковував електроенергію. Продавцю було продемонстровано порушення та той факт, що після його виключення із розетки електролічильник запрацював у звичайному режимі.

З метою припинення безоблікованого споживання електроенергії та недопущення самовільного вилучення пристрою особою, яка допустила до перевірки, пристрій був вимкнений із розетки, знятий із шафи лічильника, на якій він був розміщений, запакований в пакет та опломбований пломбою № 29800580 в присутності позивача та свідка, про що безпосередньо зазначено в тексті Додатка № 2 до Акту про порушення - Акті інженерів технічного аудиту.

Позивач відмовився поставити підпис на цьому документі, а факт вилучення пристрою, його пакування та пломбування підтверджено чотирма представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» та свідком Ковердій О.В.

Колегія суддів зауважує, що саме вказаний пристрій, який було упаковано та опломбовано, дійсно було вилучено в магазині «Топольок», про що свідчать матеріали справи: Додаток № 2 до Акту про порушення - Акт інженерів технічного аудиту, матеріали відеозйомки від 13.05.2020 - відеозапису до Акту № 10001559 та в подальшому передано на експертизу, що підтверджено супровідним листом Господарського суду Запорізької області від 16.11.2020 № 908/2004/20 019454 та вступною частиною висновку експерта № 1621-20 від 20.05.2021 у справі № 908/2004/20 (т. 1 а.с. 151), з яких вбачається, що направлений пристрій, який був об`єктом дослідження експертом, опломбований пломбою № 29800580.

Відтак, доводи скаржника у відповідній частині апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження відповідними доказами та спростовуються наведеним.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як передбачено ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зазначений вище підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив із того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

Оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, апеляційний суд доходить висновку про більшу вірогідність існування обставин, на які посилався відповідач про порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, що виразилося у втручанні в роботу приладу обліку, шляхом встановлення мобільного пристрою, що зупиняв роботу електролічильника.

Позивачем належними доказами не спростовано факту допущеного порушення та не надано суду жодного доказу, який би свідчив, що таке порушення не мало місце чи було вчинено не ним (виключав би її причетність).

При цьому ФОП Порохня Л.Ф. стверджувала про існування обставин, які були спростовані в ході судового розгляду матеріалами перевірки - Актом про порушення № 10001559 від 13.05.2020 року з додатками, матеріалами відео зйомки - фіксації виявленого порушення, рапортом працівників ПАТ «Запоріжжяобленерго» вх.№ 1414 від 13.05.2020, поясненнями свідка Ковердій О.В., доповідною запискою слідчого відділу Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 14.05.2020 та висновком судової електротехнічної експертизи № 1621-20 у справі № 908/2004/20 від 20.05.2021.

За результатами розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ № 10001559 від 13.05.2020 ПАТ «Запоріжжяобленерго» Пологівський район електричних мереж нараховано вартість (плату) недорахованої електроенергії в розмірі 154 551,96 грн.

Позивачем контр розрахунку суду не надано, доказів невідповідності розрахунку приписам пп. 6 п. 8.4.8, п. 8.4.9 та п. 8.4.10 ПРРЕЕ чи то періоду обчислення, матеріали справи не містять.

За таких обставин, є правильним визначений відповідачем обсяг необлікованої електроенергії в розмірі 60 205 кВт. Год на суму 154 551,96 грн., затверджений рішенням засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 25.06.2020, оформленим протоколом № 17 за результатами розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ № 10001559 від 13.05.2020.

Щодо обраного позивачем способу захисту, слід звернути увагу на те, що у постанові від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 Великою Палатою Верховного Суду надано висновок щодо застосування приписів статей 235 - 237 ГК України, відповідно до якого нарахування вартості недоврахованої електричної енергії та/або рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, не є оперативно - господарською санкцією, оскільки фактично такий захід є одностороннім визначенням однією стороною господарського зобов`язання розміру боргу іншої сторони, що не відповідає суті статей 235 - 237 ГК України.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення, має розглядатися судом як вимога про визнання недійсним акта постачальника електричної енергії відповідно до частини другої статті 20 ГК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 17-14-01/1494 (925/1335/20).

Таким чином, заявлена позивачем з урахуванням уточнень вимога про скасування рішення комісії з розгляду Актів про порушення є належним способом захисту прав.

Водночас, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених обставин, підтверджених відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, з огляду на положення ст.ст.74-80, 86 ГПК України та норми законодавства, які застосовуються у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом під час перегляду справи в апеляційному порядку не встановлено.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 11.08.2021 у справі № 908/2004/20.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника.

Керуючись статтями 269, 270, 275-279, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Порохня Людмили Федорівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.08.2021 у справі № 908/2004/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 11.08.2021 у справі № 908/2004/20 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишити за Фізичною особою - підприємцем Порохня Людмилою Федорівною.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.12.2021

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль