ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2021 справа № 914/2737/21

За позовом Управління комунальної власності Депертаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Чижишина Дмитра Андріановича , м. Львів

про стягнення 562 174,16 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Полюхович Х.М.

Представники сторін справи не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради подано позов до Фізичної особи-підприємця Чижишина Дмитра Андріановича про стягнення 562 174,16 грн неустойки за неповернення майна з оренди.

Хід розгляду справи.

Ухвалою суду від 13.09.2021 відкрито загальне позовне провадження, судове засідання призначено на 13.10.2021.

Ухвалою від 13.10.2021 підготовче засідання відкладено на 10.11.2021.

Ухвалою суду від 10.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче судове засідання відкладено на 01.12.2021.

Ухвалою суду від 01.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15.12.2021.

У судове засідання 15.12.2021 сторони справи явку повноважних представників не забезпечили, хоча про дату, місце та час розгляду справи належним чином повідомлені.

Враховуючи закінчення строку розгляду справи, достатності доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутності представників сторін.

Аргументи сторін.

Позовна заява мотивована тим, що 21.11.2019 набрало законної сили рішення, яким розірвано договір оренди нерухомого майна, укладений Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Чижишином Д.А . Проте відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження зазначене рішення суду виконано в частині повернення приміщення шляхом виселення лише 02.07.2020.

Тому позивач заявив до стягнення 562 174, 16 грн неустойки на підставі частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України за період 21.11.2019-02.07.2020.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, щодо позову в установленому порядку не заперечив.

Обставини справи.

13 січня 2015 року Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (правонаступником якого є Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі - Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Чижишином Д.А. (далі - Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № С-9356-15 (далі - договір), відповідно до розділу 1 якого Орендодавець на підставі наказу управління комунальної власності від 30.12.2014 №90-А передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно (далі - об`єкт оренди), що знаходиться на балансі ЛКП "Агенція ресурсів Львівської міської ради", надалі Балансоутримувач. Об`єктом оренди є приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 238,7 кв.м.

Згідно з пунктом 4.1 договору, його термін становить 2 роки 364 дні - з 13.01.2015 до 12.01.2018 включно.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається коригуванням орендної плати за попередній місяць щодо індексу інфляції за попередній місяць (пункт 5.3 договору).

Рішеннями Господарського суду Львівської області з Фізичної особи-підприємця Чижишина Д.А. на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради присуджено до стягнення заборгованість по орендній платі, зокрема:

- у справі № 914/765/16 за період 01.02.2015-29.02.2016 на суму 572 319, 60грн;

- у справі № 914/782/18 на суму 114 022, 23 грн (за період березень 2016 - 05.05.2016) та 1 323 888, 04 грн (за період 05.05.2016 - 01.02.2018);

- у справі № 914/651/20 за період з березня 2018 року по 21 листопада 2019 року на суму 1 499 065, 82 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.10.2019 у справі № 914/1731/19 договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № С-9356-15 розірвано та зобов`язано Орендаря повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 238,7 кв.м. Рішення суду набрало законної сили 21.11.2019.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження №ВП 61246783 від 27.07.2020 з примусового виконання рішення суду у справі № 914/1731/19 про виселення відповідача із нежитлових приміщень загальною площею 238,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , рішення виконано 02.07.2020.

Тому позивач просив стягнути з відповідача 562 174,16 грн неустойки на підставі частини 2 статті 785 ЦК України за період 21.11.2019-02.07.2020 (користування майном після розірвання договору).

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Положення частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлюють, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з пунктом 9.3 договору об`єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням - балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї із подій, вказаних в пункті 9.1. договору (закінчення терміну дії договору або його дострокове припинення чи розірвання).

Положення частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України встановлюють, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Позивач просив стягнути з відповідача 562 174, 16 грн неустойки за період 21.11.2019-02.07.2020.

Суд встановив, що рішенням суду від 28.10.2019 у справі №914/1731/19 договір оренди нежитлових приміщень № С-9356-15 від 13.01.2015, укладений Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Чижишиним Дмитром Андріановичем розірвано.

Зазначене рішення набрало законної сили 21.11.2019.

Згідно з пунктом 9.3. договору об`єкт оренди повинен бути переданий Орендарем та прийнятий Орендодавцем (чи за його дорученням Балансоутримувачем) протягом 15 днів з часу настання однієї з подій, вказаних в пункті 9.1. договору (закінчення терміну дії цього Договору або дострокового його припинення чи розірвання) Договору.

З огляду на викладене, відповідач протягом 15 днів, після набрання рішенням законної сили, мав передати об`єкт оренди позивачу, тобто останній день для добровільного повернення - 06.12.2019.

Тому позивач безпідставно почав нарахування неустойки з 21.11.2019, оскільки така повинна нараховуватись без урахування строку для добровільного повернення, тобто з 07.12.2019.

Більше того, рішенням суду від 29.12.2020 у справі № 914/651/20 суд присудив до стягнення заборгованість з орендної плати, нарахованої позивачем за період з березня 2018 року по 21.11.2019.

У позовній заяві позивач зазначив періодом нарахування неустойки 21.11.2019-02.07.2020.

Проте із розрахунку позивача та наданих у судовому засіданні представником пояснень суд встановив, що розрахунок проведено по 16.03.2020, оскільки пунктом 1 ухвали Львівської міської ради №6464 від 28.04.2020 "Про заходи підтримки суб`єктів підприємницької діяльності на період дії карантину" встановлено, що на період з 17.03.2020 і до завершення карантину, передбаченого відповідними постановами Кабінету Міністрів України, рішеннями Львівської міської ради та її виконавчих органів, на території м. Львова: не нараховується та не сплачується орендна плата за користування нежитловими приміщеннями, які належать до власності територіальних громади м. Львова.

Здійснивши власний розрахунок за період 07.12.2019-16.03.2020 суд встановив, що до стягнення підлягає 502 870, 23 грн неустойки.

В задовленні решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Щодо судового збору.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чижишина Дмитра Андріановича (місце проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Галицька, буд. 15; ідентифікаційний код 25558625) 502 870, 23 грн неустойки та 7 543,05 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 20.12.2021.

Суддя Галамай О. З.