УХВАЛА

20 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 922/1636/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт"

на рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2021

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2021

у справі № 922/1636/21

за позовом комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

до комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт"

про стягнення 11 750 898,92 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне спеціалізоване підприємство "Харківгорліфт" (далі - КСП "Харківгорліфт") 03.12.2021 (відповідно до відмітки на поштовому конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 у справі № 922/1636/21.

Перевіривши матеріали цієї касаційної скарги Суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, у яких цей висновок відсутній.

Відповідно до частини третьої статті 311 ГПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

У касаційній скарзі скаржник, зокрема, підставою касаційного оскарження визначає пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України, вказує на необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, зазначаючи, що правовідносини у цій справі № 922/1636/21 істотно відрізняються від обставин у справі № 911/3685/17. Однак скаржником не зазначено обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; іншою підставою касаційного оскарження скаржником визначено пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Однак жодним чином у контексті вказаної підстави касаційного оскарження, не зазначено норму (норми) права, щодо якої (яких) відсутній висновок про її (їх) застосування та не конкретизовано правовідносин, в яких цей висновок відсутній, натомість зазначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217 на час ухвалення оскаржуваних рішень втратила чинність; саме лише посилання на відсутність висновку Верховного Суду без взаємозв`язку з посиланням на неправильне застосування або тлумачення правових норм при ухваленні оскаржуваних судових рішень, не може свідчити про належне викладення підстави касаційного оскарження передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Наведене свідчить, що подана касаційна скарга не обґрунтована належним чином в частині підстав касаційного оскарження передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України та не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Водночас відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору: за подання позовної заяви майнового характеру встановлено 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено в 1-му розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою в якій просило стягнути з КСП "Харківгорліфт" заборгованість за договором про постачання теплової енергії від 01.04.2007 № 7153 у розмірі 8 563 826,16 грн, 3% річних у розмірі 743 304,33 грн, пеню у розмірі 15 624,36 грн, збитки від інфляції у розмірі 2 428 144,07 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.07.2021 зі справи № 922/1636/21, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 позов задоволено частково: стягнуто з КСП "Харківгорліфт" на користь комунального підприємства "Харківські теплові мережі" - 7 195 823,41 грн основного боргу, 516 641,68 грн 3% річних, 1 201 853,17 грн збитків від інфляції, 15 624,36 грн пені, 133 949,14 грн судового збору; у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 1 368 002,75 грн, 3% річних у розмірі 226 662,65 грн та збитків від інфляції у розмірі 1 226 290,90 грн відмовлено.

У касаційній скарзі КСП "Харківгорліфт" просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 у справі № 922/1636/21, постановити нове судове рішення про відмову в позові у повному обсязі.

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

З урахуванням викладеного, оскаржуваною сумою є 8 929 942,62 грн, беручи до уваги майновий характер спору, при зверненні з касаційною скаргою мав бути сплачений судовий збір у сумі 267 898,28 грн (8 929 942,62 грн х 1.5% х 200%).

До касаційної скарги КСП "Харківгорліфт" не додано доказів сплати судового збору у встановлених законодавством порядку та розмірі, що підтверджується переліком додатків до касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що КСП "Харківгорліфт" необхідно усунути недоліки касаційної скарги в частині підстав касаційного оскарження передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України, а саме конкретизувати з належним обґрунтуванням необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні та чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин у яких цей висновок відсутній; надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме у сумі 267 898,28 грн на відповідні реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

- код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- рахунок отримувача: UA0026007;

- код класифікації доходів бюджету: 22030102;

- найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу КСП "Харківгорліфт" на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" на рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 у справі № 922/1636/21 залишити без руху.

2. Надати комунальному спеціалізованому підприємству "Харківгорліфт" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити комунальному спеціалізованому підприємству "Харківгорліфт", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Колос