РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2021Справа №910/13925/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Аматек"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс"
простягнення 856 361,78 грн.

Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Чорний О.В.
від відповідача:Плотник В.І.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аматек" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" про стягнення 857 355,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Аматек" вказує, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" через зміну офіційного курсу гривні до Євро відбулося збільшення вартості поставленого позивачем згідно Договору №2020-0102 від 03.02.2020 товару, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 508 805,92 грн.

Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої на вказану суму заборгованості пені у розмірі 177 218,22 грн. та 3% річних у розмірі 80 595,00 грн.

Також позивач стверджує про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №21042020 від 21.04.2020 з оплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" товару, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" пені у розмірі 36 868,01 грн., інфляційних втрат у розмірі 35 876,53 грн. та 3% річних у розмірі 17 992,00 грн.

У змісті позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач очікує понести витрати на оплату судового збору у розмірі 12 860,35 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2021 відкрито провадження у справі №910/13925/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

21.09.2021 засобами електронної пошти та 23.09.2021 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що кошти, які є доплатою за зміну офіційного курсу гривні до Євро, нараховані позивачем на підставі Додаткової угоди №4 від 05.08.2021 до Договору №2020-0102 від 03.02.2020, однак сторонами така додаткова угода не укладалась, а отже вимога про стягнення коштів у розмірі 508 805,92 грн. задоволенню не підлягає.

У своєму відзиві на позов відповідач визнає вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 171 203,25 грн., інфляційних втрат у розмірі 34 183,07 грн. та 3% річних у розмірі 79 453,00 грн., а в іншій частини вимог про стягнення з нього пені, інфляційних втрат та 3% річних просить відмовити, оскільки позивачем в цій частині заявлені до стягнення пеня, інфляційні втрати та 3% річних обраховані невірно.

Крім того, відповідач не заперечує проти компенсації витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 6 644,62 грн., а в іншій частині проти компенсації витрат заперечує, оскільки такі витрати документально не підтвердженні.

21.09.2021 засобами електронної пошти та 23.09.2021 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" надійшли уточнення до відзиву, в яких відповідач зазначає, що ним у відзиві на позов допущено неточності у підсумковому підрахунку за спірними договорами, у зв`язку з чим він зазначає, що визнає вимоги про стягнення пені у розмірі 195 136,06 грн., інфляційних втрат у розмірі 34 183,07 грн. та 3% річних у розмірі 91 420,30 грн., а також не заперечує проти компенсації витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7 482,06 грн.

21.09.2021 засобами електронної пошти та 23.09.2021 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов.

28.09.2021 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

28.09.2021 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що ним здійснено розрахунок зміни загальної вартості товару на підставі п. 3.6.1 Договору №2020-0102 від 03.02.2020, про що було складено проект додаткової угоди №4, але від підписання такої додатково угоди відповідач ухиляється.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 призначено у справі №910/13925/21 судове засідання на 12.10.2021.

04.10.2021 засобами електронного зв`язку та 05.10.2021 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, що будь-які зміни у договори мали вноситись сторонами шляхом укладення додаткових угод, в тому числі зміни в частині вартості товару. В свою чергу, відповідач вказує, що між сторонами не укладалось додаткової угоди №4 до Договору №2020-0102 від 03.02.2020, оскільки позивачем у проекті такої додаткової угоди не було викладено розрахунок відповідних сум. Крім того, відповідач мотивував невірність здійсненого позивачем розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат та вказував, що строк виконання зобов`язань за Договором №21042020 від 21.04.2020 не настав.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов; поновлено відповідачу строк на подання відзиву на позов; прийнято відзив на позов до розгляду, а також інші заяви по суті спору; з огляду на зміст заяв по суті спору відкладено підготовче засідання на 09.11.2021; визнано обов`язковою явку представника відповідача у наступне засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 призначено судове засідання в режимі відеоконференції на 19.11.2021; доручено Господарському суду Одеської області забезпечити проведення відеоконференції по справі №910/13925/21 за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс".

12.11.2021 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач, посилаючись на помилковий розрахунок пені, 3% річних, просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" за Договором №2020-0102 від 03.02.2020 курсову різницю у розмірі 508 805,92 грн., пеню у розмірі 176 484,62 грн., 3% річних у розмірі 80 334,70 грн. та за Договором №21042020 від 21.04.2020 інфляційній втрати у розмірі 35 876,53 грн., пеню у розмірі 36 868,01 грн., 3% річних у розмірі 17 992,00 грн.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2021 закрито стадію вступних слів, оголошено перерву в судовому засіданні без визначення дати та часу; постановлено наступне судове засідання здійснювати в режимі відеоконференції, у зв`язку з чим необхідно погодити дату та час наступного засідання з Господарським судом Одеської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 призначено судове засідання в режимі відеоконференції на 03.12.2021; доручено Господарському суду Одеської області забезпечити проведення відеоконференції по справі №910/13925/21 за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс".

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2021 прийнято зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з чим має місце нова ціна позову; відкладено судове засідання без визначення дати та часу; постановлено наступне судове засідання здійснювати в режимі відеоконференції, у зв`язку з чим необхідно погодити дату та час наступного засідання з Господарським судом Одеської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2021 призначено судове засідання в режимі відеоконференції на 13.12.2021; доручено Господарському суду Одеської області забезпечити проведення відеоконференції по справі №910/13925/21 за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс".

13.12.2021 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" надійшло клопотання про долучення доказів понесених судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.

В судове засідання, призначене на 13.12.2021, з`явились представники сторін, надали пояснення по суті спору, за змістом яких представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, а представник відповідача частково визнав вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек", а в іншій частині проти задоволення позову заперечував.

У судовому засіданні 13.12.2021 судом було завершено розгляд справи №910/13925/21 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" (постачальник) укладено Договір №2020-0102 (надалі - Договір №2020-0102), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник відповідно до умов цього договору зобов`язався вчасно в повному обсязі постачати продукцію електротехнічного та технічного призначення, а також надавати послуги з отримання на товар сертифікатів по Модулю F в уповноважених суб`єктів із передачею відповідних сертифікатів покупцеві у кількості, по асортименту і ціні, зазначеній у специфікаціях, що є додатками до цього договору, а покупець зобов`язався приймати та оплачувати наданий постачальником товар та послуги.

У пункті 2.1 Договору №2020-0102 погоджено, що строк постачання товару та надання послуг визначається у додатках до цього договору.

Згідно п. 3.1 Договору №2020-0102 ціна кожної одиниці товару, послуг та їх загальна вартість зазначається у специфікаціях (додатках до цього договору).

Відповідно п. 3.2 Договору №2020-0102 покупець здійснює оплату за товар та послуги у порядку, передбаченому у додатках до цього договору (що розраховується для кожної специфікації окремо).

Пунктом 6.7 Договору №2020-0102 передбачено, що за прострочення (перевищення) покупцем остаточної оплати товару, покупець сплачує на письмову вимогу постачальника пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми остаточної оплати, що є простроченою за кожен день прострочення цього грошового зобов`язання.

Строк позовної давності щодо стягнення пені, штрафів встановлюється в три роки (п. 6.8 Договору №2020-0102).

Договір набирає чинності та вступає в дію (є укладеним) з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін. При цьому, сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з дати складання та виставлення постачальником покупцеві найпершого рахунку щодо оплати товару (рахунок на оплату №62 від 03.02.2020). Договір діє по 31.12.2020, а в частині гарантійних, грошових зобов`язань та пов`язаних із ними зобов`язань - до їх повного виконання сторонами у передбачені договором строки (п. 8.1 Договору №2020-0102).

У пункті 8.4 Договору №2020-0102 встановлено, що умови цього договору можуть бути змінені/доповнені за взаємною згодою сторін шляхом підписання відповідної додаткової угоди чи додатку, які є невід`ємними частинами договору з моменту їх підписання повноважними особами сторін та скріплення печатками сторін, за наявності їх посилання на цей договір.

Будь-які зміни і доповнення до цього договору оформляються згідно його п. 8.1 (п. 9.3 Договору №2020-0102).

В межах Договору №2020-0102 сторонами було укладено Специфікацію на постачання товару та послуг загальною вартістю 2 908 111,20 грн. з ПДВ (Додаток №1 до Договору №2020-0102), Специфікацію на постачання товару та послуг загальною вартістю 1 180 309,50 грн. (Додаток №2 до Договору №2020-0102) та Специфікацію на постачання товару та послуг загальною вартістю 11 922 484,50 грн. (Додаток №3 до Договору №2020-0102). У вказаних Специфікаціях сторонами було погоджено асортимент кількість та вартість товару, стоки постачання, а також порядок та строки оплати товару.

25.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" (постачальник) укладено Додаткову угоду №1 до Договору №2020-0102, у якій у зв`язку з девальвацією національної валюти, сторони погодились змінити (збільшити) вартість товару (в частині, що складає 70% від початкової ціни товару), розміри платежів (другої частини попередньої оплати та остаточної оплати), у зв`язку з чим Специфікації до Договору №2020-0102 були викладені в новій редакції (погоджено нову вартість товару, порядок та строки оплати товару).

07.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" (постачальник) укладено Додаткову угоду №2 до Договору №2020-0102, в якій у зв`язку з виявленням помилкового перерахунку (збільшення) вартості послуг за Специфікаціями Додатків №1, №2, №3 до Договору №2020-0102, так як відсутня імпортна складова у їх наданні, сторони погодились внести зміни до цих додатків, а саме:

- у Додатку №1 до Договору №2020-0102 (в редакції Додаткової угоди №1 до Договору №2020-0102): визначено вартість товарів та послуг за Специфікацією у розмірі 3 172 216,29 грн. з ПДВ.

Пункт 3.3 Специфікації (Додаток №1 до Договору №2020-0102) викладено у новій редакції, згідно якої остаточна оплата у розмірі 1 662 503,62 грн. в тому числі ПДВ сплачується не пізніше 57 календарних днів від дати отримання покупцем усього товару та послуг за цим Додатком до Договору та підписання про це сторонами видаткової накладної на увесь товар та послуги (єдиної або на останню партію товару/обсяг послуг) за цим додатком до Договору (без зауважень з боку покупця).

- у Додатку №2 до Договору №2020-0102 (в редакції Додаткової угоди №1 до Договору №2020-0102): визначено вартість товарів та послуг за Специфікацією у розмірі 1 289 679,67 грн. з ПДВ.

Пункт 3.3 Специфікації (Додаток №2 до Договору №2020-0102) викладено у новій редакції, згідно якої остаточна оплата у розмірі 676 935,49 грн. в тому числі ПДВ сплачується не пізніше 57 календарних днів від дати отримання покупцем усього товару та послуг за цим Додатком до Договору та підписання про це сторонами видаткової накладної на увесь товар та послуги (єдиної або на останню партію товару/обсяг послуг) за цим додатком до Договору (без зауважень з боку покупця).

- у Додатку №3 до Договору №2020-0102 (в редакції Додаткової угоди №1 до Договору №2020-0102): визначено вартість товарів та послуг за Специфікацією у розмірі 13 050 734,18 грн. з ПДВ.

Пункт 3.3 Специфікації (Додаток №3 до Договору №2020-0102) викладено у новій редакції, згідно якої остаточна оплата у розмірі 6 861 312,54 грн. в тому числі ПДВ сплачується не пізніше 06.05.2020, за умови дотримання постачальником строку поставки усього товару та надання послуг за цим Додатком до договору та підписання про це сторонами видаткової накладної на увесь товар та послуги (єдиної або на останню партію товару/обсяг послуг) за цим додатком до Договору (без зауважень з боку покупця). В протилежному випадку, початок обчислення строку оплати за товар та послуги відтерміновується понад 06.05.2020 рівно на таку ж кількість днів, на яку мало місце прострочення поставки товару, надання послуг постачальником та/або усунення його недоліків, та/або доукомплектування, та/або надання усіх належностей та документів на плюс 5 банківських днів на проведення такої оплати товару та послуг, наданих належним чином та прийнятих покупцем за підписаними ним видатковими накладними (видатковою накладною) без зауважень.

08.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" (постачальник) укладено Додаткову угоду №3 до Договору №2020-0102, в якій у зв`язку з девальвацією національної валюти та з метою коригування у наступному остаточної оплати й загальної вартості за Договором та Додатками №1, №2, №3 до нього, сторони погодились внести зміни та доповнення до Договору.

Зокрема, у п. 1.1 Додаткової угоди №3 до Договору №2020-0102 сторонами було доповнено вказаний договір пунктом 3.6.1 та 3.6.2, 3.7, 3.8, 3.9, 3.10.

Так, у пункті 3.6.1 та 3.6.2 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 викладено формулу, за якою підлягає зміні загальна вартістю та ціна товару у гривнях, у разі якщо в день фактичного здійснення покупцем оплати суми остаточного розрахунку за товар відбувається зміна на цей день більш як 1,5% офіційного курсу гривні до Євро, порівняно з офіційним курсом гривні до Євро, встановленого на день другої частини передплати за товар.

Пунктом 3.7 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 передбачено, що про зміну загальної вартості товару, послуг та цін у специфікації відповідного додатку до договору, видатковій накладній сторони укладають додаткову угоду та розрахунок (коригування) до видаткової накладної.

Згідно п. 3.8 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 проект додаткової угоди, розрахунку (коригування) до видаткової накладної, у двох автентичних оригінальних примірниках кожного із цих документів може скласти будь-яка сторона, яка підписує та скріплює своєю печаткою й надсилає на погодження іншій стороні, яка в свою чергу підписує їх та скріплює своєю печаткою, й повертає по одному із примірників кожного із зазначених документів стороні, від якої вона їх отримала на погодження.

У пункті 3.9 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 зазначено, що за наявності у сторони заперечень, що обґрунтовані неправильністю розрахунків цін/загальної вартості товару, послуг (за їх наявності), що вирішуються між сторонами внесенням стороною-ініціатором поправок до свого проекту додаткової угоди, розрахунку (коригування) до видаткової накладної й повторним направленням їх на погодження іншій стороні, яка розглядає та погоджує ці документи у такий же самий строк та порядку, як зазначено у п. 3.8 договору.

21.04.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" (постачальник) укладено Договір №21042020 (надалі - Договір №21042020), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник відповідно до умов цього договору зобов`язався вчасно в повному обсязі поставити продукцію електротехнічного та технічного призначення у кількості, по асортименту і ціні, зазначеній у специфікації, що є додатком до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити постачальнику за товар.

У пункті 2.1 Договору №21042020 сторонами погоджено, що строк постачання товару визначається у додатку до цього договору.

Згідно п. 3.1 Договору №21042020 ціна кожної одиниці товару та його загальна вартість зазначається у специфікації (додатку до цього договору).

Пунктом 3.2 Договору №21042020 визначено, що покупець здійснює оплату за товар у порядку, передбаченому у додатку до цього договору.

У пунктах 3.6, 3.6.1, 3.6.2, 3.6.2, 3.6.3, 3.6.4, 3.6.5 Договору №21042020 сторонами було погоджено формули, за якими підлягає визначення сум, що має оплачувати покупець, з урахуванням зміни офіційного курсу гривні до Євро, встановленого за даними Національного банку України.

Пунктом 3.7 Договору №21042020 передбачено, що про зміну загальної вартості товару, послуг та цін у специфікації відповідного додатку до договору, видатковій накладній сторони укладають додаткову угоду та розрахунок (коригування) до видаткової накладної.

Згідно п. 3.8 Договору №21042020 проект додаткової угоди, розрахунку (коригування) до видаткової накладної, у двох автентичних оригінальних примірниках кожного із цих документів може скласти будь-яка сторона, яка підписує та скріплює своєю печаткою й надсилає на погодження іншій стороні, яка в свою чергу підписує їх та скріплює своєю печаткою, й повертає по одному із примірників кожного із зазначених документів стороні, від якої вона їх отримала на погодження.

У пункті 3.9 Договору №21042020 зазначено, що за наявності у сторони заперечень, що обґрунтовані неправильністю розрахунків цін/загальної вартості товару, послуг (за їх наявності), що вирішуються між сторонами внесенням стороною-ініціатором поправок до свого проекту додаткової угоди, розрахунку (коригування) до видаткової накладної й повторним направленням їх на погодження іншій стороні, яка розглядає та погоджує ці документи у такий же самий строк та порядку, як зазначено у п. 3.8 договору.

Пунктом 6.7 Договору №21042020 передбачено, що за прострочення (перевищення) покупцем остаточної оплати товару, покупець сплачує на письмову вимогу постачальника пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми остаточної оплати, що є простроченою за кожен день прострочення цього грошового зобов`язання.

Строк позовної давності щодо стягнення пені, штрафів встановлюється в три роки (п. 6.8 Договору №21042020).

Договір набирає чинності та вступає в дію (є укладеним) з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін. При цьому, сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з дати складання та виставлення постачальником покупцеві найпершого рахунку щодо оплати товару (рахунок на оплату №266 від 21.04.2020). Договір діє по 31.12.2020, а в частині гарантійних, грошових зобов`язань та пов`язаних із ними зобов`язань - до їх повного виконання сторонами у передбачені договором строки (п. 8.1 Договору №21042020).

У пункті 8.4 Договору №21042020 встановлено, що умови цього договору можуть бути змінені/доповнені за взаємною згодою сторін шляхом підписання відповідної додаткової угоди чи додатку, які є невід`ємними частинами договору з моменту їх підписання повноважними особами сторін та скріплення печатками сторін, за наявності їх посилання на це договір.

Будь-які зміни і доповнення до цього договору оформляються згідно його п. 8.1 (п. 9.3 Договору №21042020).

В межах Договору №21042020 сторонами було укладено Специфікацію на постачання товару та послуг загальною вартістю 4 693 456,32 грн. з ПДВ (Додаток №1 до Договору №21042020).

У Специфікації в межах Договору №21042020 сторонами було погоджено асортимент кількість та вартість товару, стоки постачання, а також порядок та строки оплати товару та послуг.

Зокрема, пунктом Б.3.3) Специфікації в межах Договору №21042020 передбачено, що остаточна оплата у розмірі 2 346 728,29 грн. із ПДВ, що обчислюється від загальної вартості товару, сплачується не пізніше 60 календарних днів від дати поставки товару та підписання без зауважень покупцем видаткової накладної на цей товар (єдиної або на усі партії товару) за цим додатком до договору (без зауважень з боку покупця).

Позивач стверджує, що ним було передано відповідачу визначені у Специфікаціях до Договорів №21042020 та №2020-0102 товар та послуги, в той час як відповідачем було здійснено оплату такого товару з простроченням та без врахування курсової різниці вартості товару та послуг, переданих за Договором №2020-0102.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" курсової різниці у розмірі 508 805,92 грн. за передані згідно Договору №2020-0102 товар та послуги, а також нарахованих за порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договорами №21042020 та №2020-0102 пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Приписами ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем Договорів №21042020 та №2020-0102, суд дійшов висновку, що дані правочини є змішаними договорами, які містять елементи договору поставки та договору про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України, Глави 63 Цивільного кодексу України, Глави 19 Господарського кодексу України.

Вказані Договори є підставою для виникнення у їх сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712, 901, 908, 909 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Також, з аналізу умов Договорів вбачається, що вони є рамковими договорами, тобто таким, що укладені з метою багаторазового застосування, які містять загальні умови поставки товару постачальником та надання послуг, та при цьому погодження істотних умов (найменування товару, кількість, вартість, умови постачання тощо) кожного окремого зобов`язання з поставки товару (партії товару) погоджується сторонами, зокрема, у Специфікаціях до Договорів.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами в межах Договору №2020-0102 Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" прийнято наступні товари та послуги:

1) згідно Специфікації (Додаток №1 до Договору №2020-0102) на загальну суму 3 073 214,10, а саме: за видатковими накладними №121 від 05.03.2020 на суму 1 058 865,00 грн., №170 від 24.03.2020 на суму 119 900,00 грн., №187 від 30.03.2020 на суму 812 879,43 грн., №192 від 01.04.2020 на суму 285 811,50 грн., №222 від 06.04.2020 на суму 457 298,40 грн., №241 від 08.04.2020 на суму 250 130,25 грн., №254 від 09.04.2020 на суму 2 410,52 грн., №316 від 22.04.2020 на суму 85 919,00 грн.;

2) згідно Специфікації (Додаток №2 до Договору №2020-0102) на загальну суму 1 286 732,39 грн., а саме: за видатковими накладними №171 від 24.03.2020 на суму 68 180,00 грн., №348 від 04.05.2020 на суму 858 862,13 грн., №421 від 02.06.2020 на суму 359 690,26 грн.;

3) згідно Специфікації (Додаток №3 до Договору №2020-0102) на загальну суму 13 063 381,44 грн., а саме: за видатковими накладними №224 від 06.04.2020 на суму 1 513 799,98 грн., №242 від 08.04.2020 на суму 3 003 025,75 грн., №253 від 09.04.2020 на суму 2 540 211,65 грн., №281 від 13.04.2020 на суму 1 878 902,38 грн., № 284 від 15.04.2020 на суму 4 127 411,68 грн.

В свою чергу, за в межах Договору №21042020 та Специфікації до нього Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" прийнято товари та послуги на загальну суму 4 216 214,54 грн., а саме: за видатковими накладними №341 від 30.04.2020 на суму 2 183 586,93 грн., №343 від 30.04.2020 на суму 202 619,92 грн., №418 від 02.06.2020 на суму 1 830 007,69 грн.

Вказані видаткові накладні містять реквізити сторін та підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін.

В подальшому (в тому числі після фактичного постачання частини товару та послуг за Договором №2020-0102) сторонами було змінено загальну вартість товару та послуг, яка повинна була бути передана за Специфікаціями до Договору №2020-0102 шляхом укладення Додаткової угоди №1 від 25.03.2020 (в редакції Додаткової угоди №2 від 07.04.2020) до Договору №2020-0102 та визначено, що за Додатком №1 до Договору №2020-0102 вартість товару та послуг складає 3 172 216,29 грн. з ПДВ, за Додатком №2 Додатку №2 до Договору №2020-0102 вартість товарів та послуг складає 1 289 679,67 грн. з ПДВ, за Додатком №3 до Договору №2020-0102 вартість товарів та послуг складає 13 050 734,18 грн. з ПДВ.

Крім того, сторонами було також внесено зміни у порядок та строки оплати переданого згідно Договору №2020-0102 товару та послуг.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Сторонами було досягнуто домовленості щодо внесення змін в умови Договору №2020-0102 та укладено Додаткову угоду №1 від 25.03.2020 в редакції Додаткової угоди №2 від 07.04.2020 до Договору №2020-0102, які підписані представниками та скріплена печатками сторін.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Варто відзначити, що позивачем було долучено до матеріалів справи платіжні доручення, в яких в призначенні платежу міститься посилання на виставленні Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" рахунки.

Так, позивачем було долучено до матеріалів справи рахунок на оплату №62 від 03.02.2020 на суму 3 172 216,29 грн. (за передані згідно Додатку №1 до Договору №2020-0102 товар та послуги), рахунок на оплату №83 від 04.02.2020 на суму 1 293 256,67 грн. (за передані згідно Додатку №2 до Договору №2020-0102 товар та послуги), рахунок на оплату №92 від 12.02.2020 на суму 13 063 381,43 грн. (за передані згідно Додатку №3 до Договору №2020-0102 товар та послуги) та рахунок на оплату №266 від 21.04.2020 на суму 4 693 456,32 грн. (за передані згідно Договору №21042020 товар та послуги).

Наведене дає суду можливість ідентифікувати які саме кошти та у якому розмірі були сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" за передані товари та послуги.

Відтак, у відповідності до зазначених у платіжних дорученнях призначеннях платежів, Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "Аматек" наступні кошти:

- на оплату рахунку №62 від 03.02.2020 - перераховано кошти у загальному розмірі 6 079 299,14 грн., а саме: згідно платіжних доручень №5394 від 18.02.2020 на суму 872 433,36 грн., №5961 від 27.03.2020 на суму 637 279,31 грн., №9493 від 18.12.2020 на суму 4 569 586,47 грн.;

- на оплату рахунку №83 від 04.02.2020 - перераховано кошти у загальному розмірі 1 286 732,39 грн., а саме: згідно платіжних доручень №5395 від 18.02.2020 на суму 354 092,85 грн., №5935 від 26.03.2020 на суму 258 651,33 грн., №8726 від 21.10.2020 на суму 673 988,21 грн.;

- на оплату рахунку №92 від 12.02.2020 - перераховано кошти у загальному розмірі 13 063 381,44 грн., а саме: згідно платіжних доручень №5393 від 18.02.2021 на суму 3 576 745,35 грн., №5936 від 26.03.2020 на суму 2 612 676,29 грн., №6739 від 01.06.2020 на суму 2 000 000,00 грн., №7041 від 22.06.2020 на суму 1 000 000,00 грн., №7148 від 01.07.2020 на суму 1 000 000,00 грн., №8725 від 21.10.2020 на суму 2 873 959,80 грн.;

- на оплату рахунку на оплату №266 від 21.04.2020 - перераховано кошти у загальному розмірі 4 693 456,48 грн., а саме: згідно платіжних доручень №6232 від 21.04.2020 на суму 1 408 036,77 грн., №7918 від 27.08.2020 на суму 600 000,00 грн., №8181 від 17.09.2020 на суму 600 000,00 грн., №8628 від 16.10.2020 на суму 650 000,00 грн., №9142 від 20.11.2020 на суму 635 419,71 грн., №9474 від 17.12.2020 на суму 800 000,00 грн.

Варто відзначити, що представники сторін у судовому засіданні, в якому здійснювалось фіксація технічними пристроями, підтвердили, що у них відсутній спір в частині визнання фактів постачання та оплат відповідача.

Таким чином, враховуючи значну переплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" коштів по рахунку №62 від 03.02.2020, суд приходить до висновку, що відповідачем було оплачено вартість переданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" товарів та послуг, яка обумовлена ними у Додатковій угоді №1 від 25.03.2020 в редакції Додаткової угоди №2 від 07.04.2020 до Договору №2020-0102 та Додатку №1 до Договору №21042020.

При цьому, представники сторін у судових засіданнях, в яких здійснювалось фіксація технічними пристроями, визнали, що фактично між сторонами існує спір з приводу наявності у відповідача простроченого обов`язку з доплати курсової різниці за передані згідно Договору №2020-0102 товари та послуги у відповідності до здійсненого позивачем перерахунку вартості товарів та послуг за формулою, визначеною у п. 1.1 Додаткової угоди №3 до Договору №2020-0102.

Так, у п. 3.6.1 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 сторонами було викладено формулу, за якою підлягає зміні загальна вартістю та ціна товару у гривнях, у разі якщо в день фактичного здійснення покупцем оплати суми остаточного розрахунку за товар відбувається зміна на цей день більш як 1,5% офіційного курсу гривні до Євро, порівняно з офіційним курсом гривні до Євро, встановленого на день другої частини передплати за товар.

Попри наведене, пунктом 3.7 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 передбачено, що про зміну загальної вартості товару, послуг та цін у специфікації відповідного додатку до договору, видатковій накладній сторони укладають додаткову угоду та розрахунок (коригування) до видаткової накладної.

У пунктах 3.8, 3.9 Договору №2020-0102 в реадкції Додаткової угоди №3 сторонами було обумовлено порядок укладення (в тому числі, розгляду оферти) такої додаткової угоди із врахуванням курсової різниці станом на дати оплат товару відповідачем.

Тобто, з огляду на погодження сторонами у пунктах 3.8, 3.9 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 обов`язковості укладення сторонами додаткової угоди за наслідками перерахунку вартості товару згідно формули, то сам по собі факт обумовлення сторонами права постачальника на сплату покупцем курсової різниці не зумовлює виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" такого обов`язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, для висновку про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" простроченого зобов`язання з оплати товару та послуг, вартість яких визначена у відповідності до пунктів 3.6.1, 3.8, 3.9 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 підлягає укладенню відповідна додаткова угода.

При цьому, сторонами не заперечується факт ініціювання Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" укладення відповідної додаткової угоди, однак сторони вказують, що така угода укладена не була.

Отже, обов`язковість укладення сторонами додаткової угоди щодо визначеної згідно п. 3.6.1 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3 вартості товару визначена відповідним пунктом вказаного Договору (п. 3.7), порядок ініціювання укладення такої угоди та розгляду оферти також визначений Договором №2020-0102 (п.п. 3.8, 3.9).

Частиною 1 статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України).

Із системного аналізу наведених норм вбачається, що до укладення сторонами додаткової угоди про погодження іншої вартості товару за формулою (з урахування курсової різниці), зобов`язання сторін залишаються незмінними, тобто в редакції Додаткової угоди №1 від 25.03.2020 з урахуванням Додаткової угоди №2 від 07.04.2020 до Договору №2020-0102.

В свою чергу, у разі не досягнення сторонами згоди щодо зміни договору/укладення додаткової угоди на виконання п.п. 3.7, 3.8, 3.9 Договору №2020-0102 в редакції Додаткової угоди №3, неодержання відповіді від контрагента щодо оферти у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу або у разі відмови контрагента від укладення такої додаткової угоди законодавством визначено спосіб захисту - вирішення судом питання про укладення угоди про внесення змін у договір у відповідному спорі, однак дане питання не підлягає вирішенню в межах розгляду справи про стягнення боргу за додатковою угодою, яка не укладена сторонами.

Таким чином, у разі недосягнення сторонами згоди щодо укладення додаткової угоди про погодження іншої вартості товару за формулою (з урахування курсової різниці) або редакції такої додаткової угоди останні можуть передати свій спір на вирішення суду (зокрема, покупець вправі звернутись до суду із позовом про визнання відповідної додаткової угоди укладеною), однак до укладення такої угоди у суду відсутні праві підстави для висновку про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" простроченого боргу з оплати товару та послуг в частині різниці між сплаченою відповідачем сумою коштів та судомою коштів, розрахованою позивачем за формулою (з урахування курсової різниці).

Суд міг би допустити можливість розгляду вимоги позивача про стягнення курсової різниці в межах даного спору, якби установленою практикою сторін було автоматичне визначення вартості товару з урахуванням курсової різниці. Однак, судом враховано, що Додатки №1, №2, №3 до Договору №2020-0102 у первісній редакції визначали чіткі суми оплати та строки такої оплати (у специфікаціях).

В подальшому сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 25.03.2020 (укладення якої обґрунтоване девальвацією національної валюти), де знову ж таки чітко визначались суми оплати та строки такої оплати.

Проте, у зв`язку з помилковими розрахунками суми збільшеної вартості товару та послуг у Додатковій угоді №1 від 25.03.2020 сторони уклали Додаткову угоду №2 від 07.04.2020 та на наступний день - 08.04.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" укладено Додаткову угоду №3 до Договору №2020-0102, в якій у зв`язку з девальвацією національної валюти та з метою коригування у наступному остаточної оплати й загальної вартості за Договором №2020-0102 та Додатками №1, №2, №3 до нього, сторони погодились внести зміни та доповнення до Договору №2020-0102, зокрема, визначили формулу, за якою підлягає розрахунок загальної вартості товару та послуг з урахуванням курсової різниці, та порядок узгодження внесення змін в Договір №2020-0102 в цій частині.

Тобто, суд вважає, що укладення сторонами Додаткової угоди №3 від 08.04.2020 до Договору №2020-0102 мало на меті саме можливість як покупця, так і постачальника в рамках погодження змін до договору завчасно виявляти помилки або неточності в проектах додаткових угод (перевірити розрахунки загальної остаточної вартості товару/послуг) та за необхідності вносити зміни до проектів відповідних додаткових угод.

Відтак, ігнорування судом визначеного Додатковою угодою №3 від 08.04.2020 до Договору №2020-0102 порядку укладення додаткової угоди про визначення остаточної оплати й загальної вартості товару/послуг фактично матиме наслідком позбавлення покупця того, на що він розраховував при укладенні Додаткової угоди №3 від 08.04.2020 до Договору №2020-0102, та звужувати його права в межах правовідносин сторін за вказаним договором.

У зв`язку з наведеним суд відмовляє у задоволенні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" боргу (курсової різниці) у розмірі 508 805,92 грн.

Попри наведене, судом встановлено, що відповідачем виконувались свої грошові зобов`язання за Договорами №21042020 та №2020-0102 з простроченням.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аматек" вказує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" нарахованих за порушення умов Договору №2020-0102 пені у розмірі 176 484,62 грн. та 3% річних у розмірі 80 334,70 грн., а також нарахованих за порушення умов Договору №21042020 інфляційних втрат у розмірі 35 876,53 грн., пені у розмірі 36 868,01 грн., 3% річних у розмірі 17 992,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений Договорами №21042020 та №2020-0102 строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.7 Договору №2020-0102 та пунктом 6.7 Договору №21042020 передбачено, що за прострочення (перевищення) покупцем остаточної оплати товару, покупець сплачує на письмову вимогу постачальника пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми остаточної оплати, що є простроченою за кожен день прострочення цього грошового зобов`язання.

Судом враховано, що у наведених пунктах Договорів №21042020 та №2020-0102 сторонами було визначено неустойку лише в частині прострочення сплати відповідачем суми остаточної оплати.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" не було враховано приписів статті 253 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначеної норми законодавства, початком для нарахування штрафних санкцій та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.

Також, позивачем не було враховано приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якими встановлено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

До того ж, позивачем не враховано, що день фактичного виконання зобов`язання (часткової оплати боргу) не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені, оскільки пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №927/1091/17.

Таким чином, здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення пені та 3% річних з врахуванням встановлених судом дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання зі сплати суми остаточної оплати (згідно строків та терміну встановлених у Додатковій угоді №1 від 25.03.2020 з урахуванням Додаткової угоди №2 від 07.04.2020 до Договору №2020-0102 та Додатку №1 до №2104202), а також сум та дат, в які відповідачем частково сплачувалась сума боргу, суд прийшов до висновку про правомірність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" пені у розмірі 213 117,74 грн. та 3% річних у розмірі 98 326,70 грн.

В іншій частині заявлена до стягнення пеня задоволенню не підлягає, оскільки розрахована невірно.

Щодо вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" про стягнення нарахованих за порушення умов Договору №21042020 інфляційних втрат у розмірі 35 876,53 грн., то в цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, відтак норма ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає.

У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, інфляційні нарахування, передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не стягуються. В такому випадку втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №296/10217/15-ц.

Так, сторонами у Договорах №21042020 та №2020-0102 було погоджено, що вартість товару коригується в залежності від офіційного курсу гривні до Євро, а відтак жодних інфляційних ризиків у зв`язку з простроченням покупцем оплати за такий товар постачальник не несе, оскільки за наслідками укладення сторонами додаткової угоди (проектний номер 4), в тому числі в судовому порядку, постачальник отримає кошти за товар з урахуванням девальвації гривні.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" про стягнення інфляційних втрат у розмірі 35 876,53 грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в їх заявах по суті спору не спростовують висновків суду.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" підлягає стягненню пеня у загальному розмірі 213 117,74 грн. та 3% річних у загальному розмірі 98 326,70 грн.

Щодо розподілу витрат позивача на оплату судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах:

- майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В поданій до суду позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" заявлено до відповідача одну вимогу майнового характеру - про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" коштів у загальному розмірі 857 355,68 грн., за розгляд якої підлягав сплаті судовий збір у розмірі 12 860,34 грн. (857 355,68 грн. х 0,015).

Проте позивачем згідно платіжного доручення №1591 від 12.08.2021 було сплачено судовий збір у розмірі 12 860,35 грн.

Тобто, позивачем було надмірно сплачено судовий збір у сумі 0,01 грн.

В подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю "Аматек" було зменшено свої вимоги за позовом до суми коштів у загальному розмірі 856 361,78 грн., за розгляд якої підлягає оплаті судовий збір у розмірі 12 845,43 грн., та таке зменшення прийняте судом.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, з Державного бюджету України підлягає поверненню позивачу за первісним позовом судовий збір у розмірі 14,92 грн. (14,91 грн. + 0,01 грн.), у зв`язку з надмірною сплатою судового збору та прийняттям судом зменшення розміру позовних вимог.

Крім того, приписами частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" у першій своїй заяві по суті спору (відзиві) було визнано правомірні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" за позовом в частині коштів у загальному розмірі 286 556,36 грн. (що еквівалентно судовому збору у розмірі 4 298,39 грн.).

З огляду на те, що відповідачем визнано частину позовних вимог, стягнення яких з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" є правомірним, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті у пропорційному співвідношенні до частини визнаних відповідачем вимог, а інша частина витрат позивача по сплаті судового збору в частині визнаної вимоги у розмірі 50 відсотків покладається на відповідача.

Щодо іншої частини судового збору, то з огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Таким чином, з урахуванням надмірно сплаченого судового збору, прийняття судом зменшення розміру позовних вимог та часткового визнання відповідачем позовних вимог, судовий збір у розмірі 2 164,12 грн. (0,01 грн. + 14,91 грн. + 2 149,20 грн.) підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Аматек" з державного бюджету, а судовий збір у розмірі 2 522,47 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в іншій частині - судовий збір покладається на позивача у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 130, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазхім Сервіс" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 68-Б, літера А; ідентифікаційний код 38781431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматек" (65070, Одеська обл., м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської Дивізії, буд. 9; ідентифікаційний код 41253272) пеню у розмірі 213 117 (двісті тринадцять тисяч сто сімнадцять) грн. 74 коп., 3% річних у розмірі 98 326 (дев`яносто вісім тисяч триста двадцять шість) грн. 70 коп. та судовий збір у розмірі 2 522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 47 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Аматек" (65070, Одеська обл., м. Одеса, вул. 25-ої Чапаївської Дивізії, буд. 9; ідентифікаційний код 41253272) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 164 (дві тисячі сто шістдесят чотири) грн. 12 коп., сплачений згідно платіжного доручення №1591 від 12.08.2021, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 21.12.2021.

Суддя Р.В. Бойко