ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/626/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Забігайло Л.В., довіреність № 613-21 від 03.09.2021 та наказ № 71-к від 07.03.2017,

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Коростенського міського центру зайнятості

до Військової частини НОМЕР_1

про стягнення 63484,82 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 63484,82 грн., виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/626/21 до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Також представник позивача подала суду для долучення до справи витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 18 від 26.01.2021 про поновлення ОСОБА_1 на раніше займаній посаді головного бухгалтера фінансово-економічного відділу згідно рішення суду №2/279/1076/20 від 15.09.2020.

В обґрунтування поважності причини пропуску подання доказів, представником відповідача зазначено, що відповідальна за підготовку пакету документів до позову особа захворіла на COVID-19?що унеможливило своєчасне подання цього доказу.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 207 ГПК України господарський суд долучає поданий доказ до матеріалів справи.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судове засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія реєстру на відправлення рекомендованої з повідомленням кореспонденції.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 була звільнена з посади головного бухгалтера Військової частини НОМЕР_1 з 16.03.2020 відповідно ст. 40 п. 1 КЗпП України з Військової частини НОМЕР_1 - с. Ушомир Коростенського району Житомирської області (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Відповідно заяви з 04.05.2020 р. ОСОБА_1 було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу з 04.05.2020 по 28.04.2021.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.09.2020 ОСОБА_1 поновлено на посаді головного бухгалтера фінансово-економічного відділу Військової частини НОМЕР_1 , стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на її користь 39620,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без вирахування податків та загальнообов`язкових платежів.

Допомога по безробіттю ОСОБА_1 виплачена за період з 04.05.2020 по 25.01.2021р. в сумі - 63484,82 грн., що підтверджується розрахунковою довідкою Коростенського міського центру зайнятості.

26.01.2021 ОСОБА_1 поновлено на раніше займаній посаді головного бухгалтера фінансово-економічного відділу згідно рішення суду №2/279/1076/20 від 15.09.2020, що підтверджується витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 18 від 26.01.2021

З 26.01.2021 року ОСОБА_1 було знято з обліку в зв`язку з працевлаштуванням на посаду бухгалтера у Військову частину НОМЕР_1 відповідно трудового договору від 26.01.2021.

Нарахована та виплачена допомога по безробіттю ОСОБА_1 в період перебування на обліку як безробітної в Коростенському міському центрі зайнятості становить 63484.82 грн. за період з 04.05.2020 р. по 25.01.2021.

Рішення Коростенського міськрайонного суду від 15.09.2020 про поновлення на посаді ОСОБА_1 до Коростенського міського центру зайнятості надійшло 20.04.2021.

22.04.2021 позивачем видано наказ №42 про вжиття заходів щодо повернення військовою частиною НОМЕР_1 виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 63484,00 грн.

22.04.2021 Коростенський міський центр зайнятості надіслав відповідачу претензію з вимогою сплатити кошти в сумі 63484,00 грн., виплачені ОСОБА_1 у вигляді допомоги по безробіттю.

Військова частина НОМЕР_1 відповіді на вказану претензію не надала та кошти не сплатила.

Оскільки сума отриманої допомоги по безробіттю не повернена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Так, згідно з вказаним Законом загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття є система прав, обов`язків та гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;

страховик - Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд);

страховий випадок - подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи, внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу;

втрата роботи з незалежних від застрахованих осіб обставин - припинення трудового договору відповідно до статті 36 (пункти 1, 2, 3), статті 38 (у разі неможливості продовження роботи, а також невиконання роботодавцем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору), статті 39, статті 40 (пункти 1, 2, 5, 6)Кодексу законів про працю України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, а для військовослужбовців - звільнення зі служби з поважних причин без права на пенсію (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, за станом здоров`я, у зв`язку із закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, через сімейні обставини або з інших поважних причин відповідно до законодавства про військовий обов`язок і військову службу).

Терміни "застрахована особа", "страхувальники" та "роботодавці" вживаються в Законі у значенні, наведеному у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"(ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Так, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок;

роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Згідно ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування;

безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи;

зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи;

соціальний захист у разі настання безробіття - комплекс заходів, що передбачений загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття та законодавством про зайнятість населення.

Кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом: участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття; надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства; надання особливих гарантій працівникам, які втратили роботу у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці; надання додаткової гарантії зайнятості окремим категоріям населення, які не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці (ст. 9 Закону України "Про зайнятість населення").

Статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Зареєстровані безробітні мають право на безоплатне одержання від територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції: послуг з пошуку підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, в тому числі на громадські та інші роботи тимчасового характеру; консультаційних, інформаційних та профорієнтаційних послуг з метою обрання або зміни виду діяльності (професії); інформації про свої права та обов`язки як безробітного; відомостей про себе, які містяться в Єдиній інформаційно-аналітичній системі; матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону; збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру (тривалістю до 180 днів, зокрема у разі заміщення тимчасово відсутнього працівника) у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах; оскарження, у тому числі до суду, дій або бездіяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, їх посадових осіб, що призвели до порушення прав щодо зайнятості особи.

Одним з видів матеріального забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю (ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі, зокрема, поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили (п. 2 ч. 1ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення"). Викладене кореспондується з приписами абз. 10 пп. 1 п. 30 Порядку № 792.

Поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, у відповідності до пп. 2 п. 1ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю.

Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу (абз. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Викладене за своїм змістом узгоджується з приписами п. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", згідно якого з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку про те, що обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи, і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати, що має бути підтверджено відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством.

Отже, Військова частина НОМЕР_3 є роботодавцем у розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що у період з 04.05.2020 до 25.01.2020 ОСОБА_1 перебувала на обліку в Коростенському міському центрі зайнятості як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю в сумі 63484,82 грн.

Як зазначалося раніше, рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.09.2020 ОСОБА_1 поновлено на посаді головного бухгалтера фінансово-економічного відділу Військової частини НОМЕР_1 , стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на її користь 39620,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без вирахування податків та загальнообов`язкових платежів.

Враховуючи викладене, вимоги Коростенського міського центру зайнятості про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виплачених центром зайнятості ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 63484,82 грн. суд визнає обґрунтованими, а тому позов належить задовольнити повністю.

Аналогічна позиція щодо стягнення виплаченої допомоги по безробіттю з роботодавця міститься в постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №910/12913/17 та від 12 липня 2018 року у справі №914/586/17.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини (11500, Житомирська область, м. Ушомир, ід. НОМЕР_2 )

- на користь Коростенського міського центру зайнятості (11501, Житомирська область, м. Коростень, вул. Ольгинська, 3, ід. код 22050056) 63484,82 грн. допомоги по безробіттю, виплаченої ОСОБА_1 , а також 2270,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці повний текст рішення складено: 20.12.21

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:
1 - в справу;
2, 3 - сторонам (рек. з повід.)