ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/766/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: І.Г. Філінюка, Л.В. Лавриненко,

секретар судового засідання І.М. Станкова,

за участю представників сторін:

від позивача: Н.А. Десятова

від відповідача: І.В. Гончарук

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

на рішення Господарського суду Одеської області від 28.07.2021 (суддя Т.Г. Д`яченко, м.Одеса, повний текст складено 04.08.2021)

у справі №916/766/21

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2»

про стягнення 92 496, 95 грн. та повернення майна,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» про:

- стягнення з відповідача до Державного бюджету України заборгованості з орендної плати за період з 12.08.2019 по 23.02.2021 у розмірі 87958,14 грн., пені за період з 12.09.2020 по 23.02.2021 у розмірі 4033,49 грн.,

- розірвання договору оренди цілісного майнового комплексу Державного побутового підприємства «Нефон» від 19.07.2004, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія-2»;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» повернути майно цілісного майнового комплексу Державного побутового підприємства «Нефон», яке розташоване за адресою: 65078, м.Одеса, вул. Терешкової, 21, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях.

07.06.2021 до суду першої інстанції позивачем було надано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив:

- стягнути з відповідача до Державного бюджету України заборгованість з орендної плати за період з 12.08.2019 по 03.06.2021 у розмірі 87779,84 грн. та пені за період з 12.09.2020 по 03.06.2021 у розмірі 4717,11грн.,

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» повернути майно цілісного майнового комплексу Державного побутового підприємства «Нефон», яке розташоване за адресою: 65078, м. Одеса, вул. Терешкової, 21, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях;

- стягнути з відповідача до Державного бюджету України на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 4540,00грн.;

- повернути позивачу переплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Дана редакція позовних вимог була остаточною та з урахуванням такої редакції позовних вимог місцевим господарським судом розглядалася справа.

Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати мотивовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повної та своєчасної її оплати за договором оренди, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з орендної плати у спірній сумі, на яку позивачем нараховано пеню на підставі пункту 3.7. договору.

Відмовляючись від позовних вимог в частині розірвання договору в судовому порядку позивач зазначив, що спірний договір оренди є розірваним з 19.04.2021 - дати одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору в порядку статті 782 Цивільного кодексу.

Позовну вимогу про повернення орендованого майна позивач обґрунтував частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України, пунктами 2.4. та 5.8. договору, якими на орендаря покладений обов`язок повернути орендоване майно у разі припинення (розірвання) договору оренди.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що у нього відсутня заборгованість за договором оренди, тоді як позивач протиправно не врахував проведені відповідачем оплати за відповідний період, в підтвердження чого відповідач надав низку платіжних доручень.

Щодо нарахованих штрафних санкцій відповідачем вказано, що відповідно до пункту 15 прикінцевих положень Цивільного кодексу України у період дії карантину на території України до відповідача не застосовуються штрафні санкції за порушення строків оплати орендної плати. Окрім того, як зазначено відповідачем, станом на день подання позивачем даного позову у відповідача відсутня заборгованість з орендної плати, отже, відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій.

Стосовно тверджень позивача про те, що договір оренди є розірваним, відповідач, пославшись на пункти 9.3., 10.4., 10.11. договору, частини першу, другу та четверту статті 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», зазначив, що у випадку односторонньої відмови сторони від договору такий договір вважається розірваним з моменту набрання відповідним рішенням суду законної сили, з огляду на що відсутні підстави вважати договір оренди розірваним, і відповідач продовжує використовувати орендоване майно та щомісячно, у встановлені договором строки, сплачувати орендну палату. Також відповідач вказав про те, що наразі неможливо стверджувати про систематичне порушення відповідачем умов договору оренди.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.07.2021 у справі №916/766/21 позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях заборгованість з орендної плати у розмірі 87779,84 грн., пеню у розмірі 4704,78 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2269,70 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» компенсацію витрат на правову допомогу у розмірі 7250,00грн.

Суд першої інстанції, встановивши факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» прийнятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати орендної плати, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення основного боргу у заявленому позивачем розмірі. При цьому судом не прийнято доводи відповідача щодо звільнення його від сплати орендної плати, з посиланням на підстави та ґрунтування, що визначено ним у поданому до суду відзиві, з огляду на відсутність правових підстав та недоведеність орендарем належними та допустимими доказами зворотного.

В частині позовних вимог про стягнення пені, суд, перевіривши наведені позивачем розрахунки, встановив наявність підстав для їх часткового задоволення, оскільки у період з 13.12.2020 по 10.02.2021 та з 05.03.2021 по 12.04.2021 позивачем було допущено арифметичні помилки. Поряд з цим суд зазначив, що положення пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню до спірних відносин у даній справі, у зв`язку з чим відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати пені.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині повернення орендованого майна, суд виходив з того, що відсутня систематична (протягом трьох місяців підряд) несплата відповідачем орендних платежів за спірним договором, а має місце лише часткова несплата ним орендної плати в повному обсязі за заявленим періодом, що в силу приписів чинного законодавства є умовою для нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» штрафних санкцій, зокрема, пені, а не підставою для відмови від договору відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України. Врахувавши відсутність підстав для відмови позивача від договору оренди, а також те, що позовна вимога про повернення орендованого майна має похідний характер від оцінки правомірності відмови орендодавця від договору і встановлення факту його припинення, суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про повернення майна цілісного майнового комплексу Державного побутового підприємства «Нефон», яке розташоване за адресою: 65078, м. Одеса, вул. Терешкової, 21, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулось безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про повернення орендованого майна скасувати, позов в цій частині задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги скаржник послався на те, що у спірних правовідносинах має місце систематична несплата орендної плати протягом трьох місяців підряд і більше. Несвоєчасна та не в повному обсязі сплата орендної плати призводить до недоотримання Державним бюджетом України коштів з орендної плати, у зв`язку з чим орендар повинен нести відповідальність у вигляді розірвання договору оренди та, як наслідок, повернення орендованого майна.

У зв`язку з тим, що на час надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/766/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на рішення Господарського суду Одеської області від 28.07.2021 у справі №916/766/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/766/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

10.09.2021 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/766/21.

Крім того, 10.09.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження у даній справі, які мотивовані тим, що при поданні апеляційної скарги скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 28.07.2021 у даній справі, проте клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження цього рішення із зазначенням поважних причин пропуску строку скаржником не заявлялось.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на Господарського суду Одеської області від 28.07.2021 у справі №916/766/21 залишено без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду та ненаданням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження цього рішення із зазначенням поважних причин пропуску цього строку; встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз`яснено скаржнику, що якщо не буде усунуто недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Також 13.09.2021 скаржник звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з клопотанням (вх.№3625/21 від 13.09.2021) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 28.07.2021 у справі №916/766/21 із зазначенням причин пропуску цього строку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 поновлено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 28.07.2021 у справі №916/766/21; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; встановлено учасникам справи строк до 29.09.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу; роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи; попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 28.07.2021 у справі №916/766/21.

20.09.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3533/21/Д2), в якому товариство просило у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на її безпідставність, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивач в апеляційній скарзі не навів жодних доводів, що підтверджують його позицію, та жодним чином не обґрунтував, у чому саме полягає протиправність висновків суду першої інстанції, не зазначив, чим це підтверджено. Враховуючи той факт, що позивач не просив суд розірвати договір оренди та такий договір підлягає розірванню тільки за рішенням суду або домовленістю сторін, то вимога про повернення майна не підлягає задоволенню, з огляду на те, що договір не є розірваним. Також відповідач наполягав на відсутності з його боку систематичного порушення умов договору оренди.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказав про те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що із заявлених 9000,00 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу відшкодуванню підлягає половина заявленої суми, тобто 4500,00грн. та 5000,00 грн., оскільки із зазначеної правової допомоги у суді першої інстанції було здійснено виконання таких робіт лише на половину від заявлених (без надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції). З урахуванням відкриття апеляційного провадження у справі та продовження надання правової допомоги відповідачу за договором про надання правової допомоги №16 від 01.05.2020, існують підстави для стягнення другої половини суми витрат на правничу допомогу, яку не стягнув суд першої інстанції (у зв`язку із ненаданням на момент винесення рішення послуг відповідачу в рамках апеляційного провадження).

22.09.2021 на адресу суду апеляційної інстанції від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях надійшла заява за вх.№3533/21/Д3 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 28.07.2021 у справі №916/766/21, яка була залишена без розгляду ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2021 розгляд справи №916/766/21 призначено на 19.10.2021 о 10:30 год.

З огляду на тимчасову непрацездатність головуючого судді Л.В. Поліщук з 18.10.2021, а також тимчасову непрацездатність судді-учасника колегії С.В. Таран з 04.10.2021, судове засідання у призначений день та час не відбулось.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук була тимчасово непрацездатною по 12.11.2021.

У зв`язку з перебуванням суддів Л.О. Будішевської та С.В. Таран з 08.11.2021 по 26.11.2021 у відпустці, за розпорядженням керівника апарату суду №362 від 16.11.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/766/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 для розгляду апеляційної скарги у справі №916/766/21 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: І.Г. Філінюка, Л.В. Лавриненко.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 справу №916/766/21 прийнято до провадження у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Л.В. Поліщук, судді: І.Г. Філінюк, Л.В. Лавриненко; розгляд справи №916/766/21 призначено на 15.12.2021 о 15:00 год.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

19.07.2004 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавцем), правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» (орендарем) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства «Нефон» №728 (далі договір №728 від 19.07.2004), відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства «Нефон» (юридична адреса: 65078, м. Одеса, вул. Терешкової, 21, ), склад і вартість якого визначено відповідно до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства «Нефон», складеного станом на 31.05.2004 та затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області №526 від 07.07.2004 (вартість майна, що передається в оренду становить 625,6 тис.грн.). Мета використання об`єкту оренди здійснення побутового обслуговування відповідно до статуту орендаря.

Згідно із пунктом 1.2 договору №728 від 19.07.2004 грошові кошти (вартість майна, що передається орендареві на умовах кредиту згідно з пунктом 25 акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства «Нефон») у сумі 96200 грн. передаються орендареві в користування на умовах кредитного договору грошових коштів, що укладається одночасно з підписанням цього договору.

В силу пунктів 1.3, 1.4 договору №728 від 19.07.2004 оборотні матеріальні засоби у сумі 23280,06 грн. без урахування ПДВ (ПДВ 20% від вартості об`єкту - 4656,01 грн; вартість об`єкту з урахуванням ПДВ 27936,07 грн) орендар викуповує на підставі договору купівлі-продажу, що укладається одночасно з підписанням цього договору. Основні засоби житлового фонду у сумі 1592493,84 грн передаються орендарю на утримання і керування для забезпечення їх експлуатації у визначеному законом порядку.

Орендар виступає правонаступником усіх прав та обов`язків реорганізованого державного побутового підприємства «Нефон», розташованого за адресою: 65078, м.Одеса, вул. Терешкової, 21 (пункт 1.5 договору №728 від 19.07.2004).

У пункті 1.9 договору №728 від 19.07.2004 сторони узгодили, що припинення діяльності державного побутового підприємства «Нефон» за вказаною адресою здійснюється шляхом його реорганізації через приєднання до орендаря.

Пунктами 2.1, 2.2 договору №728 від 19.07.2004 передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування підприємством у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі підприємства. Передача підприємства в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно. Власником підприємства залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

За умовами пунктів 2.3-2.5 договору №728 від 19.07.2004 передача підприємства в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки, складеного за методикою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України. Вартість майна підприємства, яке орендар повертає орендодавцю (або юридичній особі, яку вкаже орендодавець), визначається па підставі передавального балансу підприємства та акту оцінки, складеного за даними інвентаризації майна на момент припинення дії цього договору, звіреного з актом приймання-передачі підприємства в оренду. Орендар повертає підприємство орендодавцю (юридичній особі, вказаній орендодавцем) у порядку визначеному чинним законодавством України на момент припинення дії цього договору та цим договором. Підприємство вважається поверненим орендодавцю (юридичній особі, вказаній Орендодавцем) з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Відповідно до пункту 3.1 договору №728 від 19.07.2004 орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №699 від 18.05.1998, постановою Кабінету Міністрів України №75 від 19.01.2000, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (червень 2004 року) 2099,93 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Орендна плата за перший місяць оренди (липень 2004 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (червень 2004 року) на індекс інфляції за липень місяць 2004 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету щомісяця не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним. Одночасно копія платіжного доручення з відміткою банку, що обслуговує орендаря, надсилається орендодавцю. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (пункти 3.2-3.5 договору №728 від 19.07.2004).

Згідно з пунктом 3.6 договору №728 від 19.07.2004 розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін в разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

В силу пункту 3.7 договору №728 від 19.07.2004 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості з урахування індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Стягнення заборгованості з орендної плати вирішується у судовому порядку.

У пункті 3.8 договору №728 від 19.07.2004 сторони узгодили, що у разі виникнення заборгованості з орендної плати, що виникла у минулий період, встановлюється наступний порядок погашення заборгованості за договором оренди: поточні платежі, які сплачені за оренду державного нерухомого майна, насамперед, спрямовуються на погашення заборгованості з орендної плати, яка виникла у минулі періоди, а потім - у рахунок поточних платежів.

Положеннями пункту 3.11 договору №728 від 19.07.2004 визначено, що при розірванні або припиненні договору оренди орендна плата сплачується орендарем до моменту підписання акта приймання-передачі (повернення) державного майна.

За умовами пункту 5.3 договору №728 від 19.07.2004 орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету.

Пунктом 5.8 договору №728 від 19.07.2004 передбачено, що орендар зобов`язується у разі припинення (розірвання) договору оренди повернути орендодавцеві (або юридичній особі, вказаній орендодавцем) підприємство в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або його частини) орендованого майна підприємства з вини Орендаря. У разі невиконання орендарем обов`язку повернути підприємство орендодавцем нараховується неустойка у розмірі подвійної плати за користування майном за весь час прострочки, яка стягується у судовому порядку.

Відповідно до пункту 9.2 договору №728 від 19.07.2004 за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Цей договір укладено строком на п`ять років та діє з моменту підписання договору оренди (пункт 10.1 договору №728 від 19.07.2004).

В силу пункту 10.4 договору №728 від 19.07.2004 за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з пунктом 10.11 договору №728 від 19.07.2004 чинність цього договору припиняється внаслідок:

закінчення строку, на який його було укладено;

невиконання вимог страхування (п.п. 5.5., 5.6.);

приватизації орендованого майна орендарем (у встановленому законом порядку);

загибелі орендованого майна підприємства;

у разі ліквідації юридичної особи, яка є орендарем;

достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду;

банкрутства орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України.

Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України (пункт 10.11. договору).

Вищезазначений договір 19.07.2004 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г. та зареєстрований в реєстрі за №3185.

В подальшому сторони неодноразово вносили зміни до договору №728 від 19.07.2004, про що свідчать укладені між ними договори про внесення змін, а саме:

-договір б/н від 05.02.2008 про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства «Нефон» від 19.07.2014 зі змінами та доповненнями (обліковий номер договору №), відповідно до якого пункти 3.1 та 3.2 договору №728 від 19.07.2004 викладено в наступній редакції: « 3.1. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 27.12.2006 №1846) і становить без урахування ПДВ за місяць розрахунку січень 2007 року: 4195,67 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. 3.2.Орендна плата за місяць оренди лютий 2007 року визначається шляхом коригування орендної плати за місяць оренди січень 2007 року на індекс інфляції за лютий 2007 року включно»;

-договір б/н від 02.06.2008 про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства «Нефон», згідно із яким, зокрема, пункт 3.1 договору №728 від 19.07.2004 викладено в наступній редакції: « 3.1. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 27.12.2006 №1846) і становить без урахування ПДВ за місяць розрахунку січень 2007 року: 4195,67 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України», а пункт 10.1 договору №728 від 19.07.2004 викладено в наступній редакції: « 10.1.Цей договір діє терміном до 19.07.2018 включно»;

-договір б/н від 08.02.2010 про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства «Нефон» від 19.07.2014, відповідно до якого, зокрема, пункт 1.1 договору №728 від 19.07.2004 викладено в наступній редакції: « 1.1. Орендар передає, а орендодавець приймає в строкове платне користування майно цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства «Нефон», місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Терешкової, 21, (підприємство), склад і вартість якого визначено відповідно до змін до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства «Нефон», затверджених наказом регіонального відділення ФДМУ по Одеській області від 29.12.2009 №1248, складає: основні засоби, усього 1872,8 тис.грн; знос основних засобів 957,4 тис.грн.; основні засоби за вартістю за вирахуванням зносу 915,4 тис.грн.; вартість майна, що передається в оренду 625,6 тис.грн. Мета використання об`єкту оренди здійснення побутового обслуговування відповідно до статуту орендаря»; пункт 1.4 договору №728 від 19.07.2004 викладено в наступній редакції: « 1.4. Основні засоби житлового фонду у сумі 289784,94 грн. передаються орендарю у відповідності до статей 942, 944 Цивільного кодексу України на зберігання за договором зберігання для забезпечення їх експлуатації і керування згідно вимог чинного законодавства»; пункт 1.6 договору №728 від 19.07.2004 викладено в наступній редакції: « 1.6. Вартість майна, що вказана у пунктах 1.1, 1.4 договору оренди, визначена згідно змін до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, затвердженого наказом Регіонального відділення ФДМУ по Одеській області від 29.12.2009 №1248».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.08.2015 у справі №916/1579/15-г, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015, позов прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» задоволено; внесено зміни до договору оренди цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства «Нефон» (65078, м.Одеса, вул. Терешкової, 21; ) №728 від 19.07.2004 зі змінами та доповненнями, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія-2», а саме:

-викладено пункт 3.1 розділу 3 договору в наступній редакції: «Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою КМУ від 14.09.2011 №961) і становить без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2011 року 12660,89 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством»;

-викладено пункт 3.2 розділу 3 договору в наступній редакції: «Орендна плата за місяць оренди квітень 2012 року визначається шляхом коригування орендної плати за місяць оренди березень 2012 року на індекс інфляції за квітень 2012 року включно»;

-розділ 10 договору доповнено пунктом 10.13 «Ці зміни діють з 22 квітня 2012 року, є невід`ємною та складовою частиною договору оренди цілісного майнового комплексу державного побутового підприємства «Нефон» від 19.07.2004».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.01.2017 у справі №916/3078/16, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 02.10.2017, позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» про стягнення, розірвання договору оренди майна та повернення майна задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» до Державного бюджету заборгованість по орендній платі за договором №728 від 19.07.2004 за період з 22.04.2012 по 30.09.2016 в розмірі 354944,45 грн.; у задоволенні позовних вимог про розірвання договору №728 від 19.07.2004 та повернення орендованого майна відмовлено.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.11.2018 у справі №916/2357/17, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2019, позов заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду Державного майна України по Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» про стягнення, розірвання договору оренди майна та витребування майна задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» до державного бюджету 94388,58 грн заборгованості з орендної плати за договором №728 від 19.07.2004 за період з 01.10.2016 по 31.07.2017; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.01.2020 у справі №916/2752/19 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» на користь Державного бюджету України заборгованість з оплати орендної плати за договором №728 від 19.07.2004 за період з 01.09.2017 по 30.06.2019 у розмірі 265998,05 грн. та пеню у розмірі 14420,16 грн.; закрито провадження у справі №916/2752/19 в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» 29475,59 грн.; розірвано договір оренди нерухомого майна від 19.07.2004, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія-2»; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях цілісний майновий комплекс державного побутового підприємства «Нефон», розташований за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 21; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2020 у справі №916/2752/19 в частині задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди нерухомого майна від 19.07.2004 та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» повернути цілісний майновий комплекс державного побутового підприємства «Нефон» скасовано, у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, в частині розподілу судових витрат змінено, в решті рішення залишено без змін, резолютивну частину рішення викладено у новій редакції.

У даній справі позивачем заявлено до стягнення з відповідача 87779,84 грн. заборгованості з оплати орендної плати за договором №728 від 19.07.2004 за липень 2019 року квітень 2021 року.

Відповідач, заперечуючи проти позову, наполягав на тому, що ним борг сплачено в повному обсязі, в підтвердження чого до відзиву на позовну заяву долучив наступні платіжні документи:

платіжне доручення №27 від 12.08.2019 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за липень 2019);

платіжне доручення №62 від 09.09.2019 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за серпень 2019);

платіжне доручення №68 від 10.09.2019 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за серпень 2019);

платіжне доручення №95 від 10.10.2019 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за вересень 2019);

платіжне доручення №127 від 11.11.2019 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за жовтень 2019);

платіжне доручення №165 від 11.12.2019 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за листопад 2019);

платіжне доручення №190 від 03.01.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за грудень 2019);

платіжне доручення №200 від 15.01.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за грудень 2019);

платіжне доручення №237 від 11.02.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за січень 2020);

квитанцію №43404071 від 10.03.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за лютий 2020);

квитанцію №25856782 від 11.03.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за лютий 2020);

квитанцію №25873447 від 12.03.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за лютий 2020);

квитанцію №0.0..1 від 16.04.2020 (з призначенням платежу: надходження від орендної плати за користування цілісним майновим комплексом ТОВ «Мрія-2»);

квитанцію №0.0..1 від 16.04.2020 (з призначенням платежу: надходження від орендної плати за користування цілісним майновим комплексом ТОВ «Мрія-2»);

прибутково-видатковий касовий ордер №26579507 від 13.05.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за квітень 2020);

квитанцію №50999431 від 11.06.2020 (з призначенням платежу: оренда за травень 2020);

квитанцію №26982705 від 12.06.2020 (з призначенням платежу: оренда за травень 2020);

квитанцію №0.0..1 від 20.07.2020 (з призначенням платежу: надходження від орендної плати за користування цілісним майновим комплексом ТОВ «Мрія-2»);

платіжне доручення №268 від 31.07.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за червень 2020);

платіжне доручення №275 від 13.08.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за липень 2020);

платіжне доручення №279 від 25.08.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за липень 2020);

платіжне доручення №303 від 10.09.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за серпень 2020);

платіжне доручення №333 від 12.10.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за вересень 2020);

платіжне доручення №334 від 15.10.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за вересень 2020);

платіжне доручення №363 від 11.11.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за жовтень 2020);

платіжне доручення №393 від 07.12.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за листопад 2020);

платіжне доручення №398 від 10.12.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за листопад 2020);

платіжне доручення №11 від 12.01.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за грудень 2020);

платіжне доручення №42 від 10.02.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за січень 2021);

платіжне доручення №77 від 09.03.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за лютий 2021);

платіжне доручення №78 від 10.03.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за лютий 2021)

платіжне доручення №114 від 06.04.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за березень 2021);

платіжне доручення №117 від 12.04.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за березень 2021).

Також відповідач, вказуючи у відзиві на позовну заяву про те, що Господарським судом Одеської області ухвалою від 07.09.2020 у справі №916/2752/19 було розстрочено виконання рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2020 у справі №916/2752/19 на 12 календарних місяців, долучив платіжні доручення №288 від 01.09.2020, №320 від 25.09.2020, №343 від 23.10.2020, №373 від 19.11.2020, №401 від 14.12.2020, №14 від 19.01.2021, №43 від 10.02.2021, №81 від 10.03.2021, №116 від 09.04.2021, в яких в графі «призначення платежу» зазначено: погашення заборгованості згідно рішення суду у справі №916/2752/19 від 10.01.20.

Крім того, в подальшому, під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач звертався із заявами (вх.№12956/21 від 13.05.2021, вх.№15204/21 від 04.06.2021, вх.№15879/21 від 11.06.2021) про долучення до матеріалів справи наступних платіжних доручень:

№147 від 06.05.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за квітень 2021);

№148 від 11.05.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за квітень 2021);

№150 від 13.05.2021 (з призначенням платежу: погашення заборгованості згідно рішення суду у справі №916/2752/19 від 10.01.20);

№186 від 03.06.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за травень 2021);

№187 від 04.06.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за травень 2021);

№192 від 11.06.2021 (з призначенням платежу: погашення заборгованості згідно рішення суду у справі №916/2752/19 від 10.01.20).

Позивач, визначаючи у заяві про зменшення позовних вимог остаточну заборгованість з орендної плати, врахував положення пункту 3.8. договору (щодо першочерговості погашення заборгованості за минулі періоди), у зв`язку з чим суми 10000,00грн. та 22620,00грн., які сплачені відповідачем платіжними дорученнями №147 від 06.05.2021 та №148 від 11.05.2021 відповідно, зарахував на погашення боргів за минулі періоди згідно із цільовим призначенням, яке вказане у зазначених платіжних дорученнях. Платіжне доручення №150 від 13.05.2021 на суму 23368,18грн. позивачем не враховано в рахунок заборгованості з оплати орендної плати з підстав того, що цільовим призначенням цієї суми є погашення заборгованості згідно із рішенням суду у справі №916/2752/19 від 10.01.2020, тобто за інший період з 01.09.2017 по 30.06.2019.

Відтак, позивач визначив остаточну суму заборгованості в розмірі 87779,84грн. за період з 12.08.2019 (12.08.2019 перший день прострочення сплати орендної плати за липень 2019 року) по 03.06.2021 (станом на 03.06.2021 настав термін сплати заборгованості за квітень 2021 року, але ще не настав кінцевий термін сплати заборгованості за травень 2021 року) та здійснив розрахунок пені за період з 12.09.2020 по 03.06.2021, відповідно до якого визначив розмір пені у сумі 4717,11грн.

Місцевий господарський суд погодився із визначеною позивачем сумою заборгованості з оплати орендної плати за договором №728 від 19.07.2004 за липень 2019 року квітень 2021 року у розмірі 87779,84 грн.

При цьому суд виходив з того, що:

- платіжні доручення №27 від 12.08.2019, №62 від 09.09.2019, №68 від 10.09.2019, №95 від 10.10.2019, на які відповідач посилається як на доказ оплати за спірний період, були вже враховані судом у межах розгляду справи №916/2752/19 за період виникнення прострочення з 01.09.2017 по 30.06.2019, а тому відповідач помилково вважає їх такими, що пішли на погашення орендної плати, стягнення якої є наразі предметом розгляду у даній справі;

- у зв`язку з тим, що за відповідачем рахувалась заборгованість, оскільки сплачені за певний період сплати за рішенням суду вже були враховані в раніше визначений період заборгованості, платежі відповідно до платіжних доручень №127 від 11.11.2019, №165 від 11.12.2019, №190 від 03.01.2020, №200 від 15.01.2020, №237 від 11.02.2020, №43404071 від 10.03.2020, №25056782 від 11.03.2020, №25873447 від 12.03.2020, №0.0..1 від 16.04.2020, №0.0..1 від 16.04.2020, №48600435 від 13.05.2020, №50999431 від 11.06.2020, №26982705 від 12.06.2020, №0.0..1 від 20.07.2020, №268 від 31.07.2020, №275 від 13.08.2020, №279 від 28.05.2020, №303 від 10.09.2020, №333 від12.10.2020, №334 від 15.10.2020, №363 від 11.11.2020, №393 від 07.12.2020, №398 від 10.12.2020, №11 від 12.01.2021, №42 від 10.02.2021, №77 від 09.03.2021, №78 від 10.03.2021, №114 від 06.04.2021, №117 від 12.04.2021 зараховувались у період прострочення з липня 2019 року;

- відповідно до платіжних доручень №147 від 06.05.2021 та №148 від 11.05.2021 орендні платежі були зараховані позивачем в рахунок оплати за січень 2021 року;

- оскільки відповідачем здійснювались оплати, однак була наявна заборгованість, оплати відповідача позивачем було зараховано у раніше виниклий період такої заборгованості, у зв`язку з чим з лютого 2021 року по квітень 2021 року зарахування не здійснено;

- застосування пункту 3.8. договору є правом позивача, у зв`язку з чим сплати відповідно до платіжних доручень №186 від 03.06.2021, №187 від 04.06.2021, №214 від 05.07.2021 та №220 від 13.07.2021 позивачем були зараховані як поточні платежі, що не входять до спірного періоду, який є предметом розгляду у даній справі.

При перевірці розрахунку пені, здійсненого позивачем, судом встановлено його помилковість, оскільки у період з 13.12.2020 по 10.02.2021 та з 05.03.2021 по 12.04.2021 позивачем було допущено арифметичні помилки. За розрахунком суду сума пені, що підлягає стягненню з відповідача, становить 4704,78 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині повернення орендованого майна, суд виходив з того, що відсутня систематична (протягом трьох місяців підряд) несплата відповідачем орендних платежів за спірним договором, а має місце лише часткова несплата ним орендної плати в повному обсязі за заявленим періодом, що в силу приписів чинного законодавства є умовою для нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» штрафних санкцій, зокрема, пені, а не підставою для відмови від договору відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України та, як наслідок, повернення орендованого майна.

Скаржник, звертаючись з апеляційною скаргою, не погодився з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про повернення орендованого майна, посилаючись на те, що у спірних правовідносинах має місце систематична несплата орендної плати протягом трьох місяців підряд і більше.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на зміст апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про повернення орендованого майна.

Матеріали справи свідчать про те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» з повідомленням від 16.04.2021 №11-07-01763, в якому, пославшись на статтю 782 Цивільного кодексу України та несплату відповідачем орендної плати протягом трьох місяців підряд і більше повідомив про відмову від договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.07.2004, у зв`язку з чим просив повернути орендодавцю майно цілісного майнового комплексу, яке передавалось Товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» в оренду за вказаним договором.

Зазначене повідомлення надіслано позивачем 16.04.2021 з описом вкладення до цінного листа №216 та отримано відповідачем 19.04.2021, що вбачається із роздруківки із офіційного сайту АТ «Укрпошта».

Таким чином, позивач наполягає на тому, що станом на даний час договір №728 від 19.07.2004 є розірваним з 19.04.2021 (з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору згідно із статтею 782 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частини третьої статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (частини перша-четверта статті 188 Господарського кодексу України).

Статтею 783 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

При цьому повинні враховуватися приписи частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, що вона розраховувала при укладанні договору.

Згідно із статтею 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Тобто, положеннями статті 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, є правом, а не обов`язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. У постановах від 04.08.2021 у справі №908/2282/20, від 21.01.2020 у справі №914/252/19 Верховний Суд вказав про те, що у вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково.

Дослідивши наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» зі сплати орендних платежів за договором №728 від 19.07.2004 та надані відповідачем платіжні документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у відповідача існувала заборгованість з орендної плати за вищезазначеним договором за спірний період, оскільки здійснені відповідачем оплати на погашення заборгованості з орендної плати зараховувались позивачем відповідно до пункту 3.8. договору №728 від 19.07.2004 на погашення заборгованості, яка виникла у минулі періоди, а саме:

оплата згідно із платіжним дорученням №127 від 11.11.2019 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за жовтень 2019) у сумі 29681,92 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за липень 2019 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №165 від 11.12.2019 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за листопад 2019) у сумі 29711,60 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за серпень 2019 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №190 від 03.01.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за грудень 2019) у сумі 5000,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за вересень 2019 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №200 від 15.01.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за грудень 2019) у сумі 24652,18 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за вересень 2019 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №237 від 11.02.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за січень 2020) у сумі 29711,48 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за жовтень 2019 року;

оплата згідно із квитанцією №43404071 від 10.03.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за лютий 2020) у сумі 14000,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за листопад 2019 року;

оплата згідно із квитанцією №25856782 від 11.03.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за лютий 2020) у сумі 6622,40 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за листопад 2019 року;

оплата згідно із квитанцією №25873447 від 12.03.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за лютий 2020) у сумі 9000,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за листопад 2019 року;

оплата згідно із квитанцією №0.0..1 від 16.04.2020 (з призначенням платежу: надходження від орендної плати за користування цілісним майновим комплексом ТОВ «Мрія-2») у сумі 14929,67 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за грудень 2019 року;

оплата згідно із квитанцією №0.0..1 від 16.04.2020 (з призначенням платежу: надходження від орендної плати за користування цілісним майновим комплексом ТОВ «Мрія-2») у сумі 14929,67 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за грудень 2019 року;

оплата згідно із прибутково-видатковим касовим ордером №26579507 від 13.05.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за квітень 2020) у сумі 30098,21 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за січень 2020 року;

оплата згідно із квитанцією №50999431 від 11.06.2020 (з призначенням платежу: оренда за травень 2020) у сумі 10188,50 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за лютий 2020 року;

оплата згідно із квитанцією №26982705 від 12.06.2020 (з призначенням платежу: оренда за травень 2020) у сумі 20000,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за лютий 2020 року;

оплата згідно із квитанцією №0.0..1 від 20.07.2020 (з призначенням платежу: надходження від орендної плати за користування цілісним майновим комплексом ТОВ «Мрія-2») у сумі 10248,88 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за березень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №268 від 31.07.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за червень 2020) у сумі 20000,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за березень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №275 від 13.08.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за липень 2020) у сумі 15067,39 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за квітень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №279 від 25.08.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за липень 2020) у сумі 15000,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за квітень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №303 від 10.09.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за серпень 2020) у сумі 30007,26 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за травень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №333 від 12.10.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за вересень 2020) у сумі 22000,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за червень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №334 від 15.10.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за вересень 2020) у сумі 8157,30 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за червень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №363 від 11.11.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за жовтень 2020) у сумі 30519,19 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за липень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №393 від 07.12.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за листопад 2020) у сумі 17000,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за серпень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №398 від 10.12.2020 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за листопад 2020) у сумі 13458,87 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за серпень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №11 від 12.01.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за грудень 2020) у сумі 31131,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за вересень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №42 від 10.02.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за січень 2021) у сумі 31450,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за жовтень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №77 від 09.03.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за лютий 2021) у сумі 27000,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за листопад 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №78 від 10.03.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за лютий 2021) у сумі 4935,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за листопад 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №114 від 06.04.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за березень 2021) у сумі 10000,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за грудень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №117 від 12.04.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за березень 2021) у сумі 22394,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за грудень 2020 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №147 від 06.05.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за квітень 2021) у сумі 10000,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за січень 2021 року;

оплата згідно із платіжним дорученням №148 від 11.05.2021 (з призначенням платежу: сплата за оренду ЦМК за квітень 2021) у сумі 22620,00 грн. зарахована позивачем в рахунок оплати орендної плати за січень 2021 року.

З викладеного вбачається, що внаслідок спрямування позивачем здійснених відповідачем оплат на погашення заборгованості, яка виникла у минулі періоди, позивачем не здійснено зарахування орендної плати за лютий - квітень 2021 року.

Поряд з цим, відповідачем здійснювалися оплати на погашення заборгованості, стягнутої з відповідача згідно із рішенням суду у справі №916/2752/19 від 10.01.20 (платіжні доручення №288 від 01.09.2020, №320 від 25.09.2020, №343 від 23.10.2020, №373 від 19.11.2020, №401 від 14.12.2020, №14 від 19.01.2021, №43 від 10.02.2021, №81 від 10.03.2021, №116 від 09.04.2021, №150 від 13.05.2021, №192 від 11.06.2021), і такі оплати не враховувались позивачем в рахунок погашення заборгованості, яка виникла у спірний період.

Таким чином, у відповідача існувала заборгованість з орендної плати за договором №728 від 19.04.2004 за період з липня 2019 року по квітень 2021 року, оскільки здійснені відповідачем оплати на погашення заборгованості з орендної плати зараховувались позивачем відповідно до пункту 3.8. договору №728 від 19.07.2004 на погашення заборгованості, яка виникла у минулі періоди, при цьому, враховуючи періодичність перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» орендної плати, у даному випадку мала місце не систематична (протягом трьох місяців підряд) несплата відповідачем орендних платежів за спірним договором, а частково несплата ним орендної плати в повному обсязі, що в силу узгоджених сторонами умов договору та приписів чинного законодавства є умовою для нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» штрафних санкцій, зокрема, пені, а не підставою для розірвання цього договору.

За вказаних обставин, правові підстави для відмови позивача від укладеного з відповідачем договору №728 від 19.07.2004 на підставі пункту 10.11. цього договору і статті 782 Цивільного кодексу України відсутні, вказаний договір не є припиненим, у зв`язку з чим не підлягають застосуванню передбачені статтею 785 Цивільного кодексу України, пунктом 5.8 договору №728 від 19.07.2004 наслідки припинення договору оренди у вигляді повернення орендарем майна, яке було об`єктом оренди.

Відповідно до положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, наведені скаржником підстави для скасування рішення місцевого господарського суду не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а вказане судове рішення слід залишити без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 28.07.2021 у справі №916/766/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.12.2021.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Лавриненко