ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" грудня 2021 р. Справа № 924/159/14 (924/48/19)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретар судового засідання Іщука О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Октант-Центр, м. Хмельницький

до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача

- товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна", м. Хмельницький

- приватного підприємства "Ріо-Агро", м. Хмельницький

- товариства з обмеженою відповідальністю Лейк20, м. Хмельницький

- товариства з обмеженою відповідальністю Лейк холдер, м. Хмельницький

- товариства з обмеженою відповідальністю Холдер-плас, м. Хмельницький

про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради № 60 від 14.12.2018 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі (в межах справи №924/159/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Октант-Центр)

за участю представників:

позивача: Ткач Я.С. - згідно з ордером

відповідача: Демчук Л.Г.

третіх осіб: не з`явилися

Рішення ухвалюється 07.12.2021, оскільки у судовому засіданні 29.11.2021 оголошувалась перерва.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 порушено провадження у справі №924/159/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Октант-Центр (далі ТОВ Октант-Центр, боржник, позивач), визнано грошові вимоги ініціюючих кредиторів до боржника в загальній сумі 789819,70 гривень.

ТОВ Октант-Центр звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Хмельницької міської ради, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Хмельницької міської ради № 60 від 14.12.2018 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі, посилаючись на те, що оспорюваним рішенням відповідач припинив право постійного користування земельною ділянкою позивачу, чим, на думку позивача, порушив його права.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.06.2019 у позові ТОВ Октант-Центр до Хмельницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради №60 від 14.12.2018 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 апеляційну скаргу ТОВ Октант-Центр задоволено частково зі скасуванням рішення господарського суду Хмельницької області від 25.06.2019 у справі №924/48/19. Справу №924/48/19 передано до Господарського суду Хмельницької області для нового розгляду по суті в межах справи №924/159/14 про банкрутство ТОВ Октант-Центр.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.10.2020 у справі №924/48/19 (в межах справи №924/159/14) у позові ТОВ Октант-Центр до Хмельницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради №60 від 14.12.2018 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі - відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 апеляційну скаргу ТОВ Октант-Центр залишено без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.10.2020 у справі №924/48/19 - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.07.2021 у справі №924/48/19 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Октант-Центр задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.10.2020 у справі № 924/48/19 (№ 924/159/14) скасовано. Справу №924/48/19 передано на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області в межах справи №924/159/14 про банкрутство ТОВ Октант-Центр.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 03.09.2021 справу №924/48/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Октант-Центр, м. Хмельницький до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна", м. Хмельницький та приватного підприємства "Ріо-Агро", м. Хмельницький про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради №60 від 14.12.2018 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі (в межах справи №924/159/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Октант-Центр) прийнято до провадження суддею Виноградовою В.В.; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 23.09.2021, яке відкладено на 05.10.2021.

Ухвалою суду від 05.10.2021 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Лейк20», товариство з обмеженою відповідальністю «Лейк холдер», товариство з обмеженою відповідальністю «Холдер-плас»; продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів; відкладено підготовче засідання у справі №924/48/19 на 19.10.2021, яке у подальшому відкладено на 27.10.2021, 09.11.2021 та 15.11.2021.

У засіданні 15.11.2021 судом залишено без задоволення клопотання позивача (від 19.10.2021) про колегіальний розгляд справи з огляду на положення ч. 1 ст. 33 ГПК України, розумність строків розгляду справи, категорію та складність справи, перебування справи на новому розгляді.

Ухвалою суду від 15.11.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 29.11.2021, у якому оголошено перерву на 07.12.2021.

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що оспорюваним рішенням відповідач припинив право постійного користування земельною ділянкою позивачу, чим, на думку позивача, порушив його права. Відповідно до міркувань позивача, системний аналіз положень чинного законодавства України, зокрема статей 120, 141 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, дозволяє дійти висновку, що в разі набуття особами права на будівлі і споруди, розміщені на земельній ділянці, до вказаних осіб переходить право щодо земельної ділянки на якій вони розташовані, необхідної для використання нерухомого майна. Позбавлення суб`єкта права постійного землекористування земельною ділянкою після державної реєстрації цього права поза межами підстав, визначених статтею 143 Земельного кодексу України, є порушенням права останнього на користування земельною ділянкою. Прийняття міською радою рішень з приводу припинення права користування земельною ділянкою всупереч норм Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, на думку позивача, порушує його позивача на користування земельною ділянкою, що, у свою чергу, порушує гарантії стабільності суспільних відносин між Хмельницькою міською радою та ТОВ Октант-Центр, та в подальшому може негативно вплинути на господарську діяльність останнього.

Відповідач у відзиві на позов від 29.01.2019 зазначив, що позивач в обґрунтування позовних вимог не надає жодних належних доказів на підтвердження своїх порушених прав оскаржуваним рішенням міської ради, зокрема факту знаходження на земельній ділянці по вул. Озерній, 20 об`єктів нерухомого майна, які перебувають на праві власності позивача, а також фактичного користування позивачем даною земельною ділянкою. Просить суд відмовити у позові в повному обсязі.

Третя особа - ТОВ "Озерна" у письмових поясненнях від 22.03.2019 зазначила, що їй належить на праві власності нерухоме майно - адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3035 кв.м. та адміністративно-виробничі приміщення загальною площею 1332,2 кв.м., що знаходяться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20. Зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці, що належить на праві постійного користування боржнику - ТОВ "Октант-Центр" (державний акт на право постійного користування землею №876 від 12.10.2000). ТОВ "Озерна" неодноразово зверталось до керівництва ТОВ "Октант-Центр" з вимогою передати земельну ділянку, що належить на праві постійного користування боржнику - ТОВ "Октант-Центр", на що отримувало негативну відповідь. ТОВ "Октант-Центр" посилалося на те, що перебуває в стадії банкрутства, і відповідно введено мораторій на розпорядження майном. Вважає, що право постійного користування зазначеної земельної ділянки повинно бути збережено, а сама земельна ділянка повинна бути передана власнику адміністративно-комунальних приміщень загальною площею 3035 кв.м. та адміністративно-виробничих приміщень загальною площею 1332,2 кв.м., що знаходяться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, а саме ТОВ "Озерна".

Відповідач у додаткових поясненнях (від 26.10.2021) зазначив, що ЗАТ «Октант» набуло право власності на адміністративно-комунальні приміщення площею 3035,0 кв.м та адміністративно-виробничі приміщення площею 1332,2 кв.м по вул. Озерній, 20 на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 23.05.2005 та від 11.03.2002 відповідно. В подальшому згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно власником вказаних приміщень стало ТОВ «Озерна». Пояснює, що зазначене майно знаходиться на двох сформованих земельних ділянках, щодо яких переходить право до набувача об`єктів в такому ж розмірі земельної ділянки, який був в попереднього землекористувача. Посилаючись на положення ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 141 Земельного кодексу України, стверджує, що припинення права користування на землю в даному випадку слід розглядати не як примусове, а як добровільне. Власник, відчужуючи належну йому на праві власності будівлю (споруду), тим самим свідомо виражає свою волю на припинення належного йому права користування на земельну ділянку під даною будівлею (спорудою). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є окремою підставою припинення права користування земельною ділянкою в момент переходу права власності на такий жилий будинок, будівлю або споруду та не потребує ніяких додаткових дій чи рішень. Зауважив про відсутність доказів порушення прав позивача оскаржуваним рішенням міської ради, зокрема, факту знаходження на земельній ділянці по вул. Озерній, 20 об`єктів нерухомого майна, які перебувають у власності позивача. Щодо наявності повноважень органів місцевого самоврядування з приводу прийняття рішень про припинення права постійного користування у зв`язку з переходом права власності на будівлю звернув увагу на положення ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 12 Земельного кодексу України.

У додаткових поясненнях (від 12.11.2021) позивач зазначив про обставини переходу права власності на приміщення по вул. Озерній, 20 у м. Хмельницькому від ТОВ "Октант-центр" до ТОВ "Озерна".

Треті особи представників у засідання не направили. Про судовий розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень 17.11.2021, 01.12.2021.

Від арбітражного керуючого Харитонюка Є.В. надійшла заява (від 07.12.2021) про перенесення засідання на іншу дату, мотивована необхідністю ознайомлення зі справою та підготовкою письмової позиції.

Вищезазначена заява залишена судом без задоволення. При цьому судом враховано значний час розгляду справи, зокрема перебування справи на стадії нового розгляду (ухвала Господарського суду Хмельницької області від 03.09.2021), взято до уваги неодноразові відкладення підготовчого засідання та продовження строку підготовчого провадження, оголошення перерви у судовому засіданні, про що арбітражний керуючий повідомлявся шляхом направлення йому відповідних ухвал та їх отримання, що свідчить про тривалу обізнаність останнього зі справою та наявність можливості ознайомитись з її матеріалами і висловити свою письмову позицію. Звернуто увагу на наявність у матеріалах справи заяв арбітражного керуючого щодо спірних правовідносин.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві, поясненнях.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Згідно з наявним у матеріалах справи Державним актом на право постійного користування землею, виданим закритому акціонерному товариству "Октант", останньому надано в постійне користування 1,9 га землі згідно з планом землекористування під виробничу базу по виробництву технологічного устаткування для текстильної промисловості на підставі рішення виконкому Хмельницької міської Ради народних депутатів від 12.10.2000 №876. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів за №1084 від 14.12.2000. До акту додано план зовнішніх меж відповідної земельної ділянки, отриманої товариством в постійне землекористування.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.03.2004 за закритим акціонерним товариством "Октант" на праві приватної власності зареєстровано адміністративно-виробничі приміщення пл. 1332,2 кв.м за адресою: м. Хмельницький, вул. Озерна, 20 (на підставі свідоцтва про право власності від 11.03.2002).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.05.2005 закритому акціонерному товариству "Октант" на праві колективної власності належали адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3035,0 кв.м, розташовані у м. Хмельницькому по вул. Озерній, 20.

Вищевказані відомості щодо приміщень відображені також в Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.10.2021.

Позивач в обґрунтування обставин переходу права власності на нерухоме майно, розміщене на земельній ділянці по вул. Озерна, 20 у м. Хмельницькому, яке перебувало в іпотеці ПАТ "ВТБ Банк", до ОСОБА_1 зазначає про відступлення ПАТ "ВТБ Банк" свого права вимоги за договорами іпотеки товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг", яке, у свою чергу, відступило права вимоги за іпотечними договорами ОСОБА_1 , який у подальшому звернув стягнення на майно. Наведене відображено у рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2016 у справі №686/12265/16-ц (залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 06.03.2017, постановою Верховного Суду від 03.04.2019), яким, зокрема відмовлено у позові до товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг" про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги; ухвалі Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 у справі №924/159/14, якою відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки в межах справи №910/9450/18 (про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг") та рішенні Господарського суду Хмельницької області від 25.06.2019 у справі №924/922/18 (залишеному без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2019 та постановою Верховного Суду від 07.05.2020), яким, відмовлено у позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Октант-центр".

У матеріали справи надано копію акта прийому-передачі від 09.03.2016, у якому зазначено про передання ОСОБА_1 та прийняття ТОВ "Озерна" майна - адміністративно-виробничих приміщень загальною площею 1332,20 кв.м та адміністративно-комунальних приміщень загальною площею 3035 кв.м, які розташовані у АДРЕСА_1 , а також копію протоколу №2 від 10.03.2016 загальних зборів учасників ТОВ "Озерна", згідно з яким вирішено внести до статутного капіталу ТОВ "Озерна" адміністративно-виробничі приміщення загальною площею 1332,20 кв.м у АДРЕСА_1 ; затвердити сформовану та внесену засновником ТОВ "Озерна" ОСОБА_1 частку вартістю 5000000 грн, що відповідає 99,98% статутного капіталу ТОВ "Озерна", яка складається з приміщень, адміністративно-виробничих приміщень площею 3035 кв.м та площею 1332,2 кв.м, загальною площею 4367,2 кв.м, що знаходяться у АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №153940732 від 25.01.2019, 04.10.2021, 20.10.2021, за адресою: м. Хмельницький, вулиця Озерна, будинок 20 знаходяться об`єкти нерухомості площею 3035 м.кв. (право власності зареєстроване 04.03.2016 на підставі заяви від 04.03.2016 №1812, виданої приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Оксанюк А.А.) та площею 1332,2 м.кв. (право власності зареєстроване 10.03.2016 на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 09.03.2016 між ТОВ "Озерна" та ОСОБА_1 ), які належить ТОВ Озерна.

Також в матеріалах справи наявна копія інвентаризаційного опису необоротних активів від 07.06.2016 №9 ТОВ "Октант-центр", складеного в.о. директора, помічником директора, представником кредиторів та кредитором, згідно з яким по вул. Озерна, 20 у м. Хмельницькому наявне незавершене будівництво балансовою вартістю 1175018,00 гривень.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.10.2021 за територіальною громадою міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради 29.10.2018 зареєстровано право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :16:007:0112 площею 1,0479 га та :16:007:0113 площею 0,8521 га на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (дата реєстрації ділянок 22.03.2018).

Рішенням 27-ої сесії Хмельницької міської ради від 14.12.2018 №60 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі вирішено припинити право постійного користування ЗАТ Октант (правонаступник ТОВ Октант-Центр, ідентифікаційний код 30145299) земельними ділянками загальною площею 1,9 га, в тому числі: земельною ділянкою площею 1,0479 га, кадастровий номер :16:007:0112 та земельною ділянкою площею 0,8521 га кадастровий номер :16:007:0113 по вул. Озерній, 20 в місті Хмельницькому.

У рішенні, зокрема вказано, що згідно з відомостями Державного земельного кадастру земельні ділянки площею 1,0479 га, кадастровий номер :16:007:0112 та площею 0,8521 га, кадастровий номер :16:007:0113 по вул. Озерній, 20 віднесені до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02). Право постійного користування земельними ділянками належить ЗАТ Октант-Центр. Згідно з відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: ЗАТ Октант, ідентифікаційний код 30145299 - припинено юридичну особу як суб`єкт 06.07.2012; ТОВ Октант-Центр, ідентифікаційний код 30145299 є правонаступником ЗАТ Октант, 06.03.2014 порушено справу про банкрутство. При цьому відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно з 04.03.2016 приміщення, адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3035 кв.м. та з 10.03.2016 приміщення, адміністративно-виробничі приміщення загальною площею 1332,2 кв.м. в м. Хмельницькому по вул. Озерній, 20 належать на праві власності ТОВ Озерна, .

В адресованому ТОВ Октант-Центр листі від 19.12.2018 Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради позивача повідомлено, що керуючись пунктом "е" статті 141 ЗК України та Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, рішенням 27-ої сесії Хмельницької міської ради від 14.12.2018 №60 ЗАТ Октант (правонаступник ТОВ Октант-Центр, ідентифікаційний код 30145299) припинено право постійного користування земельними ділянками загальною площею 1,9 га, в тому числі: земельною ділянкою площею 1,0479 га, кадастровий номер :16:007:0112 та земельною ділянкою площею 0,8521 га кадастровий номер :16:007:0113 по вул. Озерній, 20 в місті Хмельницькому. Серед додатків зазначено рішення 27-ої сесії Хмельницької міської ради від 14.12.2018 №60.

Також у матеріали справи надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №160392741 від 21.03.2019, відповідно до якої за адресою: м. Хмельницький, вулиця Озерна, будинок 20 знаходяться об`єкти нерухомості (нежитлові приміщення площею 117,0 м.кв., площею 270,3 м.кв., площею 706,7 м.кв., будівля охорони площею 75,9 м.кв., складське приміщення площею 29,4 м.кв.), які 28.02.2019 зареєстровані на праві приватної власності за ПП Ріо-Агро на підставі актів приймання-передачі нерухомого майна від 24.12.2018 і 26.02.2019 між ПП "Ріо-агро" та ТОВ "Октант-центр", договору про спільну забудову від 28.12.2012 між ПП "Ріо-агро" та ТОВ "Октант-центр", декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 12.02.2019. В якості земельних ділянок місця розташування об`єктів нерухомості вказано земельні ділянки з кадастровими номерами :16:007:0112 та :16:007:0113. Також Інформація містить відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :16:007:0113 площею 0,8521 га, що з 29.10.2018 перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради (дата реєстрації земельної ділянки 22.03.2018).

Згідно з наданими у матеріали справи актами прийому-передачі від 19.04.2019:

- приватне підприємство "Ріо-агро" (учасник ТОВ "Лейк холдер") відповідно до статуту та протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ "Лейк холдер" від 18.04.2019 передало до статутного капіталу ТОВ "Лейк холдер", а ТОВ "Лейк холдер" прийняло до свого статутного капіталу майно, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 270,3 кв.м (зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 101); нежитлове приміщення загальною площею 117,0 кв.м (зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 101);

- приватне підприємство "Ріо-агро" (учасник ТОВ "Лейк20") відповідно до статуту та протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ "Лейк20" від 18.04.2019 передало до статутного капіталу ТОВ "Лейк20", а ТОВ "Лейк20" прийняло до свого статутного капіталу майно, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 706,7 кв.м (зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 101); будівлю охорони загальною площею 75,9 кв.м (зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 101);

- приватне підприємство "Ріо-агро" (учасник ТОВ "Холдер-плас") відповідно до статуту та протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ "Лейк20" від 18.04.2019 передало до статутного капіталу ТОВ "Лейк20", а ТОВ "Лейк20" прийняло до свого статутного капіталу майно, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, а саме: складське приміщення загальною площею 29,4 кв.м (зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 101).

Акти містять відмітки про їх нотаріальне посвідчення.

19.04.2019 на підставі актів приймання-передачі від 19.04.2019 за ТОВ "Лейк холдер" зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення загальною площею 270,3 кв.м (реєстраційний номер 101) та нежитлове приміщення загальною площею 117,0 кв.м (реєстраційний номер 101); за ТОВ "Лейк20" зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення загальною площею 706,7 кв.м (реєстраційний номер 101) та нежитлове приміщення загальною площею 75,9 кв.м (реєстраційний номер 101); за ТОВ "Холдер-плас" зареєстровано право приватної власності на складське приміщення загальною площею 29,4 кв.м (реєстраційний номер 101), земельні ділянки місця розташування яких: :16:007:0112 та :16:007:0112 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.10.2021, від 26.09.2020).

Рішенням Хмельницької міської ради від 17.02.2021 №55 "Про надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання юридичним особам згоди на відновлення меж земельних ділянок, надання дозволу на поділ земельних ділянок та втрату чинності пункту рішення міської ради" доручено управлінню земельних ресурсів та земельної реформи замовити технічні документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок згідно з додатком 3, зокрема: по вул. Озерній, 20 земельної ділянки з кадастровим номером :16:007:0112 (землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення) загальною площею 10479 м. кв. на ділянки №1 площею 4495 м.кв. та №2 площею 5984 м. кв. (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості); після розроблення технічних документацій із землеустрою щодо поділу земельних ділянок подати їх на затвердження Хмельницькій міській раді.

У постанові від 15.07.2021 у справі №924/48/19 Верховний Суд, передаючи справу №924/48/19 на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області в межах справи №924/159/14 про банкрутство ТОВ Октант-Центр, аналізуючи положення ст. ст. 92, 120, 122, 123, 141, 142 - 149 Земельного кодексу України, ст. 377 ЦК України щодо постійного користування земельною ділянкою, порядку набуття права користування земельною ділянкою особою, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду на цій земельній ділянці, вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або користування із земель державної чи комунальної власності, припинення права постійного користування, з огляду на спірні правовідносини, попередні висновки суду у цій справі, зазначив, що обмежившись посиланням на те, що позивачем не доведено наявність об`єктів власності (нерухомого майна) на спірних земельних ділянках, дійшовши висновку про відсутність у позивача порушеного права з прийняттям Хмельницькою міською радою рішення №60, суди не дослідили підстави набуття третіми особами права власності на об`єкти нерухомості, що розташовані на спірних земельних ділянках, порядок припинення права постійного користування за Державним актом на право постійного користування землею та площу земельної ділянки, щодо якої (площі) у позивача припинилося право її постійного користування, а також повноваження міської ради з питання припинення права постійного користування землею (наданого на підставі Державного акту на право постійного користування землею) саме на підставі статей 120, 141 ЗК України, з урахуванням приписів Земельного кодексу України та Закону України Про місцеве самоврядування, з посиланням на відповідні норми.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

У частинах першій та четвертій статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з інших дій, які за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

З огляду на положення статті 4 ГПК України і статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18.

Отже, підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 у справі №914/73/18, від 14.01.2020 у справі №910/21404/17.

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Хмельницької міської ради №60 від 14.12.2018 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі, посилаючись на його неправомірність та порушення прав позивача як користувача земельної ділянки.

При розгляді спору судом враховується, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 статті 19 Конституції України).

Статтями 13, 41 Конституції України передбачено, що від імені Українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно із частиною першою статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

За визначенням ст. 2 Земельного Кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

За приписами ст. 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

З матеріалів справи слідує, що закритому акціонерному товариству Октант, правонаступником якого є позивач, на підставі рішення виконкому Хмельницької міської Ради народних депутатів від 12.10.2000 №876 надано в постійне користування 1,9 га землі згідно з планом землекористування під виробничу базу по виробництву технологічного устаткування для текстильної промисловості, про що видано Державний акт на право постійного користування землею від 14.12.2000.

Приписами ст. 7 Земельного кодексу України від 18.12.1990, чинного на час надання спірної земельної ділянки у постійне користування, було встановлено, що користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема, промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям.

Приписами ч. 1 ст. 10 Земельного кодексу України від 18.12.1990 до відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території віднесені, зокрема передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Право постійного користування регламентується статтею 92 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за визначенням частини першою якої право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ст. 95 Земельного кодексу України).

Згідно із ч. 3 ст. 126 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Як зазначалося вище, позивачу на праві постійного користування надано 1,9 га землі відповідно до Державного акта на право постійного користування землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №1084 від 14.12.2000.

Відповідно до витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.03.2004 та від 23.05.2005 закритому акціонерному товариству "Октант" на праві власності належали адміністративно-виробничі приміщення площею 1332,2 кв.м та адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3035,0 кв.м, розташовані у м. Хмельницькому по вул. Озерній, 20.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.05.2005 закритому акціонерному товариству "Октант" на праві колективної власності належали адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3035,0 кв.м, розташовані у м. Хмельницькому по вул. Озерній, 20.

Рішенням відповідача №60 від 14.12.2018 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі припинено право постійного користування ЗАТ Октант (правонаступник ТОВ Октант-Центр) земельними ділянками загальною площею 1,9 га, в тому числі: земельною ділянкою площею 1,0479 га, кадастровий номер :16:007:0112 та земельною ділянкою площею 0,8521 га кадастровий номер :16:007:0113 по вул. Озерній, 20 в місті Хмельницькому. Рішення мотивоване положеннями ст. 120, п. «е» ст. 141 Земельного кодексу України та перебуванням розміщеного на земельних ділянках нерухомого майна у власності іншої особи ТОВ «Озерна».

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №923/466/17, від 05.11.2019 у справі №906/392/18, право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 цього Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 Земельного кодексу України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 Земельного кодексу України.

Згідно зі ст. 141 Земельного України в редакції, чинній на час прийняття оспореного рішення, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом. Ця позиція відповідає висновку, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005.

Таким чином, з комплексного аналізу наведених положень земельного законодавства вбачається, що право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві. При цьому, такі підстави умовно можна поділити на дві категорії, а саме: в добровільному порядку (за заявою чи згодою користувача) і в примусовому порядку (позасудовому за рішенням уповноваженого органу, та судовому).

Докази добровільної відмови відповідача від права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 1,9 га, посвідченого Державним актом на право постійного користування землею від 14.12.2000, на час прийняття спірного рішення в матеріалах справи відсутні, як і докази щодо примусового припинення права користування позивача земельною ділянкою - відповідного рішення уповноваженого органу та рішення суду в порядку ст. ст. 143-149 Земельного кодексу України.

Як зазначалось вище, оспорене рішення мотивоване положеннями ст. 120, п. «е» ст. 141 Земельного кодексу України та перебуванням розміщеного на земельних ділянках нерухомого майна у власності іншої особи ТОВ «Озерна».

З матеріалів справи, зокрема, Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, слідує, що об`єкти нерухомого майна, які належали позивачу та розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами :16:007:0112 та :16:007:0113, на час прийняття оспореного рішення перейшли у власність ТОВ «Озерна» (04.03.2016 та з 10.03.2016). У подальшому майно, яке розташоване на спірних земельних ділянках, перейшло до ПП Ріо-Агро (28.02.2019), ТОВ "Лейк холдер", ТОВ "Лейк20", ТОВ «Холдер-плас» (19.04.2019).

Відповідно до статті 120 Земельного Кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оспореного рішення) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).

Згідно зі ст. 377 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

За висновками, викладеними у пунктах 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 921/158/18, згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована. У пункті 49 цієї ж постанови зазначено, що ніхто інший, окрім власника цього об`єкта, не може претендувати на вказану земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

За своїм змістом зазначені вище статті Земельного та Цивільного кодексів України спрямовані на попередження правової невизначеності у випадку відчуження об`єктів нерухомого майна.

Разом з тим, необхідно враховувати, що прийняття рішення про припинення права постійного користування відчужувача майна безпосередньо впливає на підставу перебування такої земельної ділянки у набувача майна, оскільки його право базується саме на юридичному титулі попереднього власника нерухомого майна.

Матеріали справи не містять доказів щодо визначення сторонами, зокрема, позивачем та ТОВ "Озерна" кадастрових номерів, розміру земельних ділянок, права на які перейшли у зв`язку з переходом права власності на розміщене на них нерухоме майно, як це передбачено ст. 377 ЦК України.

Однак судом враховується, що після переходу права власності на розташоване на спірній земельній ділянці нерухоме майно до нових власників, саме останнім належить право вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім`я в установленому законом порядку (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 12.10.2016 у справі №6-2225цс16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №263/6022/16-ц та у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 року у справі №909/108/19).

Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Так, за змістом статей 122 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час прийняття оспореного рішення, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 123 вказаного Кодексу надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Із аналізу чинних на час виникнення спірних правовідносин норм, якими передбачено припинення права користування земельною ділянкою у разі набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці (ст. 141 Земельного кодексу України), врегульовано порядок набуття права користування земельною ділянкою особою, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду на цій земельній ділянці (ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 ЦК України), порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування (ст. ст. 122, 123 Земельного кодексу України), слідує, що саме по собі набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, та припинення в силу закону права користування земельною ділянкою у попереднього правовласника не є достатньою підставою для самостійного прийняття органом місцевого самоврядування рішення про припинення такого права користування із визначенням обсягу припинених прав. З положень ст. 123 Земельного кодексу України у відповідній редакції убачається, зокрема, необхідність звернення зацікавленої в одержанні земельної ділянки особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у якому, з-поміж іншого зазначається орієнтовний розмір земельної ділянки та додається письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

При розгляді справи судом враховується позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, згідно з якою перехід права на будівлю і споруду є однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості, то можливість реалізації ним таких прав не може залежати від того, чи додержав попередній землекористувач процедур й порядку припинення землекористування, подавши заяву про відмову від права постійного користування, позаяк юридичними підставами для такого переходу виступають закон, договір, рішення суду, інші обставини, що мають юридичне значення.

Також Верховний Суд у постанові від 01.12.2020 у справі №921/99/18 зазначив, що у контексті спірних правовідносин (позов про припинення права постійного користування земельною ділянкою; визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування земельною ділянкою) положення частини 5 статті 116 та статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України (щодо переходу права на земельну ділянку, яка перебувала саме на праві постійного користування, у зв`язку з набуттям юридичної особою права власності на майновий комплекс, а також визначення розміру такої земельної ділянки з врахуванням того, що на ній розташований лише майновий комплекс) необхідно застосовувати таким чином: "Набуття юридичними особами приватного права у визначеному законодавством порядку права приватної власності на майновий комплекс, який включає об`єкти нерухомого майна, створює правові підстави для переходу права на земельну ділянку до власника об`єкта нерухомості, розташованого на ній, у розмірі відповідно до положень статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України саме в силу закону, договору, рішення суду, інших обставин, що мають юридичне значення, та автоматичного переходу права користування земельною ділянкою відповідно до принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Цим зумовлюється право власника такого об`єкта нерухомості вимагати оформлення у встановленому порядку свого права користування відповідною земельною ділянкою незалежно від отримання відмови постійного землекористувача від вказаних земель. При цьому, особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я права користування земельною ділянкою в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній".

Доказів звернення осіб, зацікавлених в оформленні прав на земельні ділянки, на яких розташоване набуте ними майно, до відповідача із відповідними заявами, клопотаннями станом на час прийняття оспореного рішення суду не подано.

Враховуючи зазначене, не дивлячись на наявність правових підстав для переходу в силу приписів ст. 141 Земельного кодексу України права користування позивача земельними ділянками з огляду на набуття права власності на розташовані на них об`єкти нерухомого майна іншими особами, суд доходить висновку, що відповідачем всупереч положенням ст. 19 Конституції України, ст. ст. 122, 123 Земельного кодексу України самостійно прийнято рішення про припинення права постійного користування позивача без достатніх для того підстав (звернення осіб, зацікавлених в отриманні земельної ділянки чи її частини, або відмови користувача земельної ділянки від права користування земельною ділянкою чи її частиною).

Посилання відповідача на положення ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" як на підтвердження повноважень щодо прийняття оспореного рішення суд оцінює критично, оскільки реалізація вказаних повноважень відповідно до ст. 19 Конституції України повинна здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведене у сукупності, рішення Хмельницької міської ради №60 від 14.12.2018 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі є незаконним та підлягає скасуванню.

Крім того, з приводу тверджень відповідача про непорушення оспореним рішенням прав позивача суд вважає за необхідне зауважити, що дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 Земельного кодексу України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою (висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №923/466/17, від 05.11.2019 у справі №906/392/18).

Зокрема, Верховний Суд у п. 55 постанови від 15.07.2021 у цій справі також вказав на недостатність посилання судів на те, що позивачем не доведено наявність об`єктів власності (нерухомого майна) на спірних земельних ділянках, для висновку про відсутність у позивача порушеного права з прийняттям Хмельницькою міською радою оспореного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

При цьому судовому захисту підлягають не лише порушені права, а й інтереси особи. Зокрема, поняття законного (охоронюваного законом) інтересу міститься в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі №1-10/2004, згідно з яким поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При вирішенні спору судом взято до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Враховуючи обставини справи, беручи до уваги законодавчі норми, які регулюють спірні правовідносини, позиції та вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.07.2021 у цій справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 1921,00 грн, апеляційної скарги в сумі 2881,50 грн, касаційної скарги в сумі 3842,00 грн у зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Октант-Центр, м. Хмельницький до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна", м. Хмельницький, приватного підприємства "Ріо-Агро", м. Хмельницький, товариства з обмеженою відповідальністю Лейк20, м. Хмельницький, товариства з обмеженою відповідальністю Лейк холдер, м. Хмельницький, товариства з обмеженою відповідальністю Холдер-плас, м. Хмельницький про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради №60 від 14.12.2018 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі (в межах справи №924/159/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Октант-Центр) задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Хмельницької міської ради №60 від 14.12.2018 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі.

Стягнути з Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, буд. 3 (код 33332218) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Октант-Центр, м. Хмельницький, вул. Озерна, буд. 20 (код 30145299) 8644,50 грн (вісім тисяч шістсот сорок чотири гривні 50 коп.) витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 16.12.2021.

Суддя В.В. Виноградова

,

Видрук. 11 прим.: 1 до справи, 2 позивачу (29015, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20), 3 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), 4 відповідачу (29013, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3), 5 - ТОВ Озерна (29015, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20), 6 ПП Ріо-Агро (29015, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20), 7, 8 арбітражному керуючому Харитонюку Є.В. (а/с 71, 20301, м. Умань, Черкаська область; вул. Старицького, 5, м. Умань, Черкаська область), 9 - ТОВ Лейк20 (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, буд. 20), 10 - ТОВ Лейк холдер (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, буд. 20), 11 - ТОВ Холдер-плас (29000, м. Хмельницький, вул. Озерна, буд. 20). Всім рек. з пов. про вруч.