ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021м. ДніпроСправа № 904/8103/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.А.Р", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 4 904,51 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.А.Р" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14 713,53 грн та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 про відкриття провадження відповідач отримав 26.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 122.

Представник позивача 01.12.2021 подав до суду заяву, в якій просив суд прийняти відмову від позову в частині стягнення з відповідача 9 809,02 грн у зв`язку з поверненням відповідачем позивачу 4-х елементів опалубки після направлення позивачем до суду цієї позовної заяви. Позивач просив суд в цій частині закрити провадження у справі та стягнути з відповідача 4 904,51 грн штрафу за два неповернуті підкоси. До заяви позивач додав копію акту прийому-передачі № PZ-04 193/UA від 24.09.2021.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА" про відмову від позову в частині стягнення заборгованості у розмірі 9 809,02 грн задоволено. Закрито провадження у справі № 904/8103/21 в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9 809,02 грн.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди № 010/01-21 від 31.12.2020. Позивачем було передано у строкове платне користування об`єкт оренди, який відповідач повернув частково. Залишились неповернутими елементи опалубки «Підкіс R450 PR» у кількості 2 шт. У зв`язку із чим, позивачем на підставі пункту 3.4.1 договору нараховано штраф у розмірі 4 904,51 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 526, 530, 610-612 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Д.А.Р" (орендар) було укладено договір оренди № 010/01-21 від 31.12.2020 (арк.с.10).

Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець зобов`язується передати, а орендар - прийняти у строкове платне користування (оперативну оренду) майно, найменування, перелік та вартість якого з урахуванням індексації визначено у загальних специфікаціях (Додаток № 1), які є невід`ємною частиною цього договору.

Сторонами укладено специфікацію № 1 (арк.с.23), з якої вбачається, що ціна за одну одиницю об`єкту оренди «Підкіс R450 PR» становить 4 904,51 грн.

Конкретний перелік обладнання, що складає об`єкт оренди та його кількість, що передається в оперативну оренду, вказується в акті приймання-передачі, який підписується сторонами під час передачі об`єкта оренди орендодавцем орендарю на складі орендодавця (пункт 1.4 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору орендар вступає в строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання сторонами акта приймання-передачі об`єкта оренди, за яким об`єкт оренди передається в користування орендарю.

Позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування елементи опалубки в асортименті відповідно до специфікацій, що підтверджується належним чином оформленими актами прийому-передачі елементів в оренду зі складу: № WZ-12 16/UA від 01.01.2021, № РZ-04 22/UA від 01.02.2021, № РZ-04 16/UA від 16.02.2021, № РZ-04 24/UA від 01.03.2021 (арк.с.40-43).

Відповідно до пункту 3.1 договору орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди орендодавцю на склад не пізніше останнього робочого дня перед датою, яка вказана в додатковій угоді до договору як строк дії договору, якщо інше не передбачено цим договором, додатковою угодою до нього або нормами цивільного законодавства.

У разі несвоєчасного повернення орендарем елементів опалубки з оренди, орендодавець має право нарахувати штраф за своєчасно неповернуті з оренди елементи опалубки, розрахований за умовами пункту 3.4.1 договору.

Конкретний час здачі (повернення) об`єкта оренди має бути узгоджений з орендодавцем не менш ніж за 3 (три) робочі дні до такої здачі (для ефективного логістичного обслуговування). В день повернення об`єкта оренди або складових об`єкта оренди орендар зобов`язаний розпочати таке повернення орендодавцю на склад в інтервал часу з 08:30 год і закінчити таке повернення до 17:00 год.

Відповідно до пункту 3.4.1 договору якщо об`єкт оренди або його складові пошкоджені і не підлягають ремонту або знищені/втрачені, то сторони складають акт повернення. У цьому разі відповідне майно залишається у орендаря, а орендодавець нараховує орендарю штраф внаслідок неповернення з оренди такого майна в розмірі та порядку, передбаченому додатком №3 до договору.

Додатком № 3 до договору сторони погодили відсоток штрафу у разі повернення майна, яке потребує очистки, ремонту, заміни, перемонтоздатностного/зіпсованого/втраченого майна (арк.с.36), зокрема згідно специфікації № 1 50% від вартості елемента опалубки.

Пунктом 3.6 договору передбачено, що у разі неповернення у визначений договором термін чи ухилення орендарем від повернення об`єкту оренди або його складових, до чого прирівнюється ухилення від підписання акту повернення, протягом 5 робочих днів з дати, коли таке повернення або підписання повинно бути відбутись. Орендодавець має право вважати, що об`єкт оренди або його складові втрачені.

Пунктом 9.3 договору передбачено, що строк оренди об`єкта оренди розпочинається з дати прийняття орендарем об`єкта оренди за актом приймання-передачі в оренду і триває до повернення об`єкта оренди орендодавцю за актом повернення.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Д.А.Р" (орендар) було укладено додаткову угоду № 1 від 31.12.2020 до договору оренди № 010/01-21 від 31.12.2020, в якій сторони встановили, що договір діє до 31.12.2021 (арк.с.37).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем отримано від відповідача в порядку повернення частину елементів опалубки, залишились неповернутими елементи опалубки «Підкіс R450 PR» у кількості 2 шт.

Позивач 02.08.2021 надіслав на адресу відповідача вимогу № 157 (з повідомленням про розірвання договору) в якій зазначив, що з огляду на існуючу в орендаря заборгованість за договором та відсутність зв`язку з представниками орендаря, посилаючись на розділ 10 договору, позивач повідомив відповідача про своє рішення в односторонньому порядку розірвати договір і, починаючи з липня 2021 року та не нараховувати орендну плату. Враховуючи дострокове припинення договору з ініціативи орендодавця, ним заявлено орендареві вимогу у строк до 13.08.2021 включно повністю повернути на склад елементи опалубки, а також повністю погасити борг (арк.с.68-69). При цьому орендарю було запропоновано, в разі неможливості повернути елементи опалубки у належному стані, у строк до 13.08.2021 домовитися за окремою письмовою угодою про викуп останнім цих елементів за зниженою ціною. Також орендарю повідомлено, що в разі не досягнення до 13.08.2021 такої письмової домовленості, орендодавець звернеться до господарського суду з вимогами про стягнення боргу з відшкодуванням вартості неповернутих з оренди елементів за цінами, вказаними у специфікаціях (Додаток № 1 до договору). До вимоги позивачем були додані у двох примірниках акти надання послуг із розрахунками за період з січня 2021 по червень 2021, акт взаєморозрахунків за договором та акт залишків елементів.

Вищезазначений лист-вимогу було повернуто об`єктом поштового зв`язку 02.09.2021 за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання (арк.с.72).

На час прийняття рішення, доказів повернення об`єкта оренди у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини оренди.

Щодо розірвання договору

Пунктом 9.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до дати, зазначеної у додатковій угоді, але в будь-якому разі до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 31.12.2020, договір діє до 31.12.2021 (арк.с.37).

Згідно пункту 10.4 договору, орендодавець має право відмовитися від договору оренди в односторонньому порядку і вимагати повернення об`єкта оренди, у разі прострочення орендарем виконання грошових зобов`язань за договором. У разі відмови орендодавця від договору, договір є розірваним з моменту відправлення орендодавцем орендареві повідомлення про відмову від договору.

Позивач 02.08.2021, реалізуючи право, передбачене пунктом 10.4 договору, надіслав на адресу відповідача вимогу № 157 (з повідомленням про розірвання договору) в якій зазначив, що з огляду на існуючу в орендаря заборгованість за договором та відсутність зв`язку з представниками орендаря, посилаючись на розділ 10 договору, позивач повідомив відповідача про своє рішення в односторонньому порядку розірвати договір і, починаючи з липня 2021 року та не нараховувати орендну плату. Враховуючи дострокове припинення договору з ініціативи орендодавця, ним заявлено орендареві вимогу у строк до 13.08.2021 включно повністю повернути на склад елементи опалубки, а також повністю погасити борг (арк.с.68-69). При цьому орендарю було запропоновано, в разі неможливості повернути елементи опалубки у належному стані, у строк до 13.08.2021 домовитися за окремою письмовою угодою про викуп останнім цих елементів за зниженою ціною. Також орендарю повідомлено, що в разі не досягнення до 13.08.2021 такої письмової домовленості, орендодавець звернеться до господарського суду з вимогами про стягнення боргу з відшкодуванням вартості неповернутих з оренди елементів за цінами, вказаними у специфікаціях (Додаток № 1 до договору). До вимоги позивачем були додані у двох примірниках акти надання послуг із розрахунками за період з січня 2021 по червень 2021, акт взаєморозрахунків за договором та акт залишків елементів.

Вищезазначений лист-вимогу було повернуто об`єктом поштового зв`язку 02.09.2021 за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання (арк.с.72).

Згідно з частиною першою статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороннє розірвання договору за ініціативою орендодавця передбачено пунктом 10.4 цього договору з підстав прострочення орендарем виконання грошових зобов`язань.

Відтак, наявність підстави для розірвання договору позивачем в односторонньому порядку підтверджується належними й допустимими доказами, а тому відповідно до пункту 10.4 договору він є розірваним з моменту надіслання відповідачу повідомлення, а саме 02.08.2021.

Щодо суми штрафу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів повернення об`єкта оренди у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Відповідно до пункту 3.1 договору орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди орендодавцю на склад не пізніше останнього робочого дня перед датою, яка вказана в додатковій угоді до договору як строк дії договору, якщо інше не передбачено цим договором, додатковою угодою до нього або нормами цивільного законодавства.

У разі несвоєчасного повернення орендарем елементів опалубки з оренди, орендодавець має право нарахувати штраф за своєчасно неповернуті з оренди елементи опалубки, розрахований за умовами пункту 3.4.1 договору.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до пункту 3.4.1 договору якщо об`єкт оренди або його складові пошкоджені і не підлягають ремонту або знищені/втрачені, то сторони складають акт повернення. У цьому разі відповідне майно залишається у орендаря, а орендодавець нараховує орендарю штраф внаслідок неповернення з оренди такого майна в розмірі та порядку, передбаченому додатком №3 до договору.

Позивачем нараховано відповідачу штраф на підставі пункту 3.4.1 договору у розмірі 4 904,51 грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 4 904,51 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судові витрати позивача у розмірі 2 270,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.А.Р" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 325; ідентифікаційний код 41899795) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ульма опалубка Україна" (01013, м. Київ, Набережно-Печерська дорога, буд. 7; ідентифікаційний код 31563803) штраф у розмірі 4 904,51 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова