ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"15" грудня 2021 р. м. Вінниця Cправа № 902/1227/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД", вул. Миколи Оводова, буд. 38, м. Вінниця, 21050, код - 39195903

до: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ", провулок Костя Широцького, буд. 24, м. Вінниця, 21012, код - 03338649

про стягнення 5 602 945,00 грн

за участю секретаря судового засідання: Сичука І.В.

В С Т А Н О В И В :

09.12.2021 року до Господарського суду Вінницької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову (б/н від 09.12.2021 року) (вх.канц. № 01-40/14/21 від 09.12.2021 року), в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ" (код - 03338649) припинити/обмежувати газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкти Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" (код - 39195903) розташовані у місті Немирові Вінницької області, на підставі п.п 1, 10, 12 п. 1 Глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494.

Ухвалою суду від 10.12.2021 року призначено розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" про вжиття заходів забезпечення до подачі позову (б/н від 09.12.2021 року) (вх.канц. № 01-40/14/21 від 09.12.2021 року), у судовому засіданні 13.12.2021 року.

13.12.2021 року до суду від представника надійшло клопотання (б/н від 13.12.2021 року) (вх.канц. № 01-34/11023/21), в якій останній просить суд проводити розгляд заяви про забезпечення позову без участі представника позивача.

Також, 13.12.2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про уточнення вимог забезпечення позову (б/н від 13.12.2021 року) (вх.канц. № 01-34/11024/21), в якій останній просить суд прийняти заяву про забезпечення позову до розгляду, забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" шляхом заборони Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ" (код - 03338649) припинити/обмежувати газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкти Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" (код - 39195903) розташовані у місті Немирові Вінницької області, на підставі п.п 1, 10, 12 п. 1 Глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 по заборгованості, яка виникла в 2021 році.

В судовому засіданні 13.12.2021 року оголошено перерву до 15.12.2021 року.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" (б/н від 09.12.2021 року) (вх.канц. № 01-40/14/21 від 09.12.2021 року) про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач посилається на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ" договору розподілу природного газу від 01.01.2016 року, шляхом підписання заяви-приєднання № 0942135FP3ИЗ016.

ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" здійснило на користь AT "ВІННИЦЯГАЗ" платежі на суму 6 656 372,54 грн, в той час як відповідно до умов договору позивач заборгував AT "ВІННИЦЯГАЗ" лише 1 053 426,95 грн.

За твердженнями позивача AT "ВІННИЦЯГАЗ" безпідставно отримав 5 602 945,00 грн, які ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" планує стягнути в судовому порядку.

Відповідно до листів та даних AT "ВІННИЦЯГАЗ" у ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" наявний борг у сумі 486 354,76 грн по договору розподілу природного газу від 01.01.2016 року.

Враховуючи викладене, між сторонами наявний спір щодо суми, яку AT "ВІННИЦЯГАЗ" вважає заборгованістю ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД", а позивач зазначає про переплату.

В подальшому позивач планує звернутись з позовом до суду про стягнення з Акціонерного товариство "Оператор газорозподільної системи" "ВІННИЦЯГАЗ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" безпідставно набутих коштів у розмірі 5 602 945,00 грн.

Як зазначає, позивач без вжиття заходів забезпечення позову, маючи значну переплату на користь AT "ВІННИЦЯГАЗ" у сумі 5 602 945,00 грн, ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" може залишитись без газопостачання та буде завдано значної шкоди усім працівникам ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" та державному бюджету України. Зокрема у разі припинення/обмеження газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкти ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД", останній буде вимушений відправити усіх працівників в простій, який оплачуватиметься у розмірі 2/3 від посадового окладу, а це більше 400 людей та в зв`язку з зупиненням виробництва товариство припинить сплачувати акцизний податок в значному розмірі.

Надаючи правову оцінку доводам позивача суд враховує наступне.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Процесуальним законом не визначено особливої форми заяви про забезпечення позову, яка подається до моменту звернення з відповідним позов до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.ст. 76-78 ГПК України).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Предметом майбутнього спору є майнові вимоги щодо стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 5 602 945,00 грн.

При цьому, наведена позивачем сума не відповідає та значно перевищує суму заборгованості, визначену у Листі та Повідомленні про припинення газопостачання (486 354,76 грн).

Позивач жодним чином не доводить, що задоволення майбутнього позову може призвести до автоматичного припинення грошових зобов`язань перед АТ "Оператор газорозподільної системи" "ВІННИЦЯГАЗ".

Суду також не надано відомостей вчинення зі сторони ТОВ "ЛВН Лімітед" одностороннього правочину із зарахування зустрічних грошових вимог на визначену у Листі та Повідомленні про припинення газопостачання суму.

Таким чином, до вирішення питання про припинення газопостачання не входить до меж, підстав та предмету майбутнього позову.

Верховним Судом послідовно сформовано правові висновки відносно належних способів вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі № 910/16505/19 від 11.09.2020 року, обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (Постанова Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі № 911/1695/18 від 19.02.2019 року).

Однак, вимоги позивача про заборону Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи" "ВІННИЦЯГАЗ" припиняти/обмежувати газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкти ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД" виходить за межі предмету спору, оскільки предмет майбутньої справи не стосується безпосереднього виконання умов договору розподілу природного газу від 01.01.2016 року.

Описуючи спірні правовідносини та надавши докази відносно не правомірного, на думку позивача, виставлення рахунків та актів на оплату послуг зі сторони АТ "Оператор газорозподільної системи" "ВІННИЦЯГАЗ" позивач не зазначає про намір визнати такі дії протиправними, заявити позовні вимоги стосовно коригування нарахованих показників розподілу природного газу, спонукання до виконання договірних зобов`язань на попередніх умовах, тощо.

Отже, позивачем не доведено безпосереднього співвідношення предмету майбутнього позову із запропонованими заходами забезпечення позову.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини оцінка доказів має здійснюватись з урахуванням терміну їх встановлення.

У справі «Адамсонс проти Латвії» від 24.06.2008 року у справі № 3669/03 (пункти 116 і 129), Європейський суд з прав людини вказав, що об`єктивна необхідність в обмеженні індивідуальних прав, послаблюється з плином часу.

Тому, суд критично оцінює доводи позивача щодо ймовірного припинення діяльності товариства, як підставу для забезпечення позову.

При цьому, заява про уточнення вимог забезпечення позову (б/н від 13.12.2021 року) (вх.канц. № 01-34/11024/21) не приймається судом до уваги, оскільки такі процесуальні заяви можуть бути подані учасниками справи після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі, приписами ст. ст. 136-146 ГПК України не передбачено процесуальних можливостей змінювати предмет позову на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Таким чином, заява про вжиття заходів забезпечення до подачі позову не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. ст. 2, 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 ГПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" (б/н від 09.12.2021 року) (вх.канц. № 01-40/14/21 від 09.12.2021 року) про вжиття забезпечення до подачі позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "ВІННИЦЯГАЗ" (код - 03338649) припинити/обмежувати газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкти Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН ЛІМІТЕД" (код - 39195903) розташовані у місті Немирові Вінницької області, на підставі п.п 1, 10, 12 п. 1 Глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494.

2. Примірник ухвали надіслати копію сторонам рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку, за наступними адресами: , , .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 17.12.2021 року.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Ухвалу складено - 17.12.2021 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Миколи Оводова, буд. 38, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (провулок Костя Широцького, буд. 24, м. Вінниця, 21012)