ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2512/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

За участю секретаря судового засідання Потребенко О.М.

за участю представників:

від позивача: адвокат Сурмакова О.А. довіреність

від відповідача: адвокат Бойко Н.І. ордер

від третьої особи відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу№916/2512/21

за позовом: Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» (вул. Церковна, 29, м. Одеса, 65003)

до відповідача: Приватного підприємства «Транс-Ойл» (вул. Миколи Гефта, 2А, м. Одеса)

за участю третьої особи, яка не заявляєь самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство» Ексімнафтопродукт» (вул. Наливна, 15, м. Одеса)

про визнання договору оренди недійсним та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

1. Суть спору.

1.1. Позивач, АТ «Одеська ТЕЦ» звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою в якій просить суд достроково розірвати Договір оренди №05/03 від 05.03.2010, укладений між АТ «Одеська ТЕЦ» та ПП «ТРАНС-ОЙЛ» та зобов`язати ПП «ТРАНС-ОЙЛ» повернути АТ «Одеська ТЕЦ» майно, орендоване на підставі договору оренди №05/03 від 05.03.2010, а саме: резервуари з трубопроводами обв`язки, мазутні резервуари та обладнання мазутного господарства згідно Додатку №1 до договору, яке розміщене за адресами: вул. Церковна, 29 та вул. Петренко, 2 (нова назва: вул. Миколи Гефта, 2) у м. Одеса.

2. Аргументи учасників справи

2.1. Аргументи Позивача

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Позивач зазначає наступне.

05.03.2010 між ВАТ «Одеська ТЕЦ» (є попередньою назвою АТ «Одеська ТЕЦ», зміна назви відбулась відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ПП «Транс-Ойл» було укладено договір оренди №05/03, за умовами п. 1.1. Договору, АТ «Одеська ТЕЦ» передало ПП «Транс-Ойл» в оренду майно, яке розміщене за адресами: вул. Церковна, 29 та вул. Петренко, 2 (нова назва вул. Миколи Гефта, 2) у місті Одесі, що перебуває на балансі та належить АТ «Одеська ТЕЦ», зокрема резервуари з трубопроводами обв`язки, мазутні резервуари та обладнання мазутного господарства (Додаток №1 до Договору).

Відповідно п. 1.3. Договору, майно було передано Відповідачу в оренду з метою приймання, зберігання та відвантаження нафтопродуктів та з іншою метою, що відповідає його цільового призначення.

Відповідно умов розділу 5 Договору оренди Відповідач був зобов`язаний зобов`язаний, зокрема, використовувати орендоване майно відповідно до його цільового призначення та умов Договору, забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з врахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки; забезпечити орендодавцю доступ на об`єкт оренди з метою перевірки його стану і відповідності напрямку використання за цільовим призначенням, визначеному договором, своєчасно та за власний рахунок здійснювати необхідний поточний та інші види ремонтів орендованого майна.

Згідно з розділом 8 Договору оренди Позивач має право контролювати наявність, стан та напрямки використання майна, переданого в оренду за договором, та здійснювати контроль за станом майна шляхом візуального обстеження зі складанням акту обстеження.

Позивач, перевірівши дотримання Відповідачем умов Договору оренди на предмет збереженості та використання за цільовим призначенням орендованого майна встановив, що Відповідачем порушуються умови договору оренди а саме:

щодо майна, розташованого за адресою вул. Церковна, 29 Відовідачем не було забезпечено представникам Позивача доступ до орендованого майна. Виходячи з чого Позивач зазначає, що орендоване майно, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Гефта, 2 (колишня назва - вул. Петренко, 2) в роботі Відповідачем не використовується та його збереження не забезпечується, оскільки, майно не охороняється;

щодо орендованого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29 Позивачем вказується, що територія на якій знаходиться орендоване майно, за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29, охороняється одним охоронцем та утримується в неналежному стані, захаращена бур`яном та чагарниками; прохід до будівель та споруд обмежений; представниками Позивача під час огляду виявлено лише частину орендованого майна, доступ до іншого орендованого майна відсутній, внаслідок захаращення території чагарниками. Як зазначає Позивач всі будівлі зачинені, потрапити в середину представникам Позивача не вдалося, ключі у охоронця відсутні. Оглянуті представниками Позивача зовні будівлі та споруди на їх думку утримуються в неналежному стані, в роботі Відповідачем не використовуються, комунікації до будівель (вода та електрика) відрізані, металеві елементи будівель руйнуються в наслідок корозії; зовні будівлі та споруди за висновками представників Позивача виглядають аварійними, технічний стан при зовнішньому огляді орендованого обладнання незадовільний.

Позивач зазначає, що в порушення умов Договору, Відповідач не використовує орендоване майно відповідно до його цільового призначення та умов Договору, не забезпечує збереження орендованого майна, не запобігає його пошкодженню і псуванню, не утримує майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, не підтримує орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з врахуванням нормального фізичного зносу, не здійснює заходи протипожежної безпеки, а також своєчасно та за свій рахунок не здійснює необхідний поточний та інші види ремонтів орендованого майна.

Позивач звертає увагу на те що в силу приписів закону, Відповідач, як орендар, зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Проте, за ствердженням Позивача, Відповідачем грубо порушуються умови договору та законодавства України, що стосуються положень про оренду майна, а саме орендар не використовує орендоване майно відповідно до його цільового призначення та умов Договору, не забезпечує збереження орендованого майна, не запобігає його пошкодженню і псуванню, не утримує майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, не підтримує орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з врахуванням нормального фізичного зносу, не здійснює заходи протипожежної безпеки, а також своєчасно та за свій рахунок не здійснює необхідний поточний та інші види ремонтів орендованого майна.

З метою розірвання Договору оренди №05/03 від 05.03.2010 Позивач направив на адресу Відповідача претензію №13/02-898 з Додатковою угодою до Договору 05/03 від 05.03.2010 про розірвання договору оренди для підписання та актами від 18.06.2021, а також з вимогою в найкоротші терміни, розглянути дану претензію, підписати Додаткову угоду до Договору та повернути орендоване майно Позивачу відповідно до акту приймання-передачі та переліку орендованого майна, проте, за ствердженням Позивача, Відповідач відповіді на претензію не надав, документи не підписав, майно власнику не повернув.

Оскільки Відповідач ухиляється від добровільного розірвання Договору та добровільного повернення орендованого майна, Позивач вирішив звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

2.2. Аргументи Відповідача

Відповідач - ПП «Транс-Ойл» позовні вимоги, заявлені Позивачем, не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що при викладенні обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Позивач вдається до певних маніпуляцій, направлених на введення суду в оману щодо фактичних обставин справи, шляхом узагальнення та розповсюдження всіх зазначених в позові обставин одночасно на дві різні та відокремлені одна від одної групи об`єктів оренди, що розташовані на віддаленій відстані одна від одної, ці обставини слід умовно розділити на дві частини за місцем розташування орендованого майна та змістом складених представниками Позивача актів, доданих до його позовної заяви в якості доказів начебто встановлених ним таким чином обставин.

Так Відповідач звертає увагу на те, що 02.12.2020 між ПП «Транс-Ойл» та АТ «Ексімнафтопродукт» був укладений договір суборенди № 102, згоду на укладання якого надав Позивач своїм листом №13/10-401 від 12.03.2015. Отже на час проведення Позивачем перевірки виконання умов договору оренди № 05/03 від 05.03.2010, орендоване Відповідачем майно перебувало на законних підставах у користуванні АТ «Ексімнафтопродукт».

Відповідач зазначає про те, що ствердження Позивача про те, що не було забезпечено орендодавцю доступу до орендованого майна, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Гефта,2, що це майно в роботі не використовується та його збереження орендарем не забезпечено, оскільки це майно на думку Позивача нібито не охороняється не відповідає дійсності. Зазначене ствердження Позивача основується на акті комісії, яка була створена лише з його працівників, від 18.06.2021, а тому Відповідач вважає, що цей акт є лише припущенням членів комісії і не може бути належним та допустимим доказом, оскільки з акту вбачається що члени комісії навіть не потрапили на огороджену цим парканом територію.

Відповідач стверджує, що все орендоване майно за вказаною адресою знаходиться під цілодобовою охороною. А для того, щоб працівники залученого охоронного підприємства надали комусь доступ на охоронювану ними територію, який на цей час організований через будівлю КПП №1 дільниці №2 ЦЗН-1 АТ «Ексімнафтопродукт», що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Гефта, 1, вони повинні отримати відповідні розпорядження від керівництва АТ «Ексімнафтопродукт» та ПП «Транс-Ойл», але Позивач не звертався до керівництва АТ «Ексімнафтопродукт» або до керівництва ПП «Транс-Ойл» з приводу доступу на територію, на якій знаходиться під охороною здане ним в оренду майна.

Відповідач вкзаує, що теж саме стосується і посилань Позивача на обставини, викладені ним в іншому акті огляду орендованого майна від 18.06.2021, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29, де зазначено про те, що представникам його комісії не вдалося оглянути з нутрі зачинені орендовані приміщення, з огляду на те, що це трапилося з тих самих вищевказаних причин.

Таким чином, Відповідач вважає, що ця частина обставин, на яких грунтуються позовні вимоги Позивача, фактично не містить жодних доведених підстав для задоволення його позовних вимог.

Щодо начебто неналежного на думку Позивача, утримання території та орендованого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29, Відповідач вказує на те, що з атку комісії Позивача від 18.06.2021 вбачається, що за вказаною адресою був охоронець, який не відкрив їм зачинені приміщення орендованих будівель, що принаймні є свідченням того, що орендоване майно все ж таки знаходиться під охороною, Відповідач дбає про його збереження.

На переконання Відповідача, докази порушення умов договору оренди стосовно майна, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Церковна, 29 на які посилається Позивач у позові є нічим не доведеними, окрім посилань Позивача у позові на відомості зазначеного акту обстеження майна за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 28 , який на переконання Відповідача містить посилання в ньому на припущення, зроблені членами комісії - працівниками Позивача (начальника відділу безпеки, заступника головного бухгалтера, начальника юридичного відділу, начальника та інженера котло-турбінного цеху АТ «Одеська ТЕЦ»), стосовно обставин, які вони об`єктивно не спроможні були встановити, як то, наприклад, загальний стан промислових будівель і споруд лише на підставі їх зовнішнього огляду, без проведення кваліфікованого технічного обстеження цих будівель та споруд як зовні, так і з нутрі, без використання необхідних технічних засобів, обладнання, без участі відповідних фахівців, які мають необхідну кваліфікацію в галузі проектування, будівництва та матеріалознавства.

Також Відповідач не погоджується із тим, що в акті на який посилається Позивач, зазначено, про те, що членам комісії вдалося виявити лише 8 одиниць орендованого майна, перелічених в 6 абзаці цього акту, а саме: будівля мазуто-насосної №2, інв.№16205 В; будівля протипожежної насосної, інв.№ 16205 Г; резервуар для мазуту У-5000, інв.№ 16205-1; резервуар для мазуту У-5000, інв.№ 16205-2; конденсатний бак, інв.№ 16205-3; конденсатний бак, інв.№ 16205-4; резервуар пожежного запасу води, інв.№ 16205-6; приміщення арматурного вузла, інв.№ 16205 Ж, оскільки сам Позивач зазначив у позовній заяві про те, що стосовно інших 13 одиниць орендованого майна за адресою : м. Одеса, вул. Церковна, 29, яке перелічене в акті приймання передачі майна в оренду від 05.03.2010р. за договором оренди №05/03 від 05.03.2010, в акті від 18.06.2021 комісія Позивача зазначила, що всі будівлі зачинені і потрапити в їх середину членам комісії не вдалося.

Окрім цього, Відповідач вказує на те, що працівники Позивача без належного огляду в акті дослідження майна від 18.06.2021 вказали що також не підтримується в справному стані і конденсатні баки, баки технічної води, мазутні підігрівані, які є в переліку орендованого майна зазначеного в акті приймання - передачі майна в оренду, а також вказали на мазутопроводи та конденсатопроводи, що розташовані на території мазутного господарства Позивача за вищевказаною адресою, яких немає у переліку орендованого майна, зазначеному в акті приймання - передачі майна в оренду від 05.03.2010 за договором оренди №05/03 від 05.03.2010.

Вказане на переконання Відповідача, є свідченням того, що Позивач без будь-якого огляду визнав орендоване майно непридатним до експлуатації та потребуючим капітального ремонту, що свідчить про те, що доводи позовної заяви Позивача засновані не на фактичних обставинах, а на його недостовірних припущеннях та вигадках.

Що стосується стану визначеного в позові та в доданому до нього акті обстеження від 18.06.2021 орендованих мазутних резервуарів У-5000, інв.№16205 1 та інв.№16205 2, Відповідач зазначає, що вони під час проведення обстеження представниками Позивача були виведені з експлуатації для проведення запланованих ремонтних робіт та знаходяться на цей час в стані підготовки до проведення ремонтних робіт.

ПП «Транс-Ойл» разом із АТ «Ексімнафтопродукт» дійсно мають наміри здійснити всі необхідні ремонти та відновлення орендованого у АТ «Одеська ТЕЦ» майна, частину яких вони вже виконали на цей час, проте, проведенню всіх запланованих ремонтних робіт орендованого майна заважає той факт, що Позивач досі не надав орендарю жодної технічної документації на нього.

В заперечення проти обставин, на які посилається Позивач про те, що з вини Відповідача начебто допущено «захаращеня» бур`яном та чагарниками території земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29, на якій розташоване орендоване майно, Відповідач зазначає що орендоване ним майно, яке знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Церковна, 29, розташоване на відведеній АТ «Одеська ТЕЦ» земельній ділянці площею 24,517 га, порядок користування якою між Позивачем та Відповідачем не встановлені.

На цій земельній ділянці поруч з майном, орендованим ПП «Транс-Ойл», розташоване також інше нерухоме майно належне АТ «Одеська ТЕЦ» (не передане в оренду), всього в кількості 73 одиниць, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідач вказує, що він не отримував у користування земельну ділянку на якій поруч з орендованим ним майном розташоване інше майно Позивача, також за оспорюваним договором оренди не приймав на себе ніяких зобов`язань щодо утримання території з усіма розташованими на ній елементами благоустрою, будівлями, спорудами та зеленими насадженнями, які належать Позивачу. А тому на переконання Відповідача, відповідно до норм чинного земельного законодавства України обов`язок щодо утримання земельної ділянки яка була надана у постійне користування Позивачу і якою він фактично користується покладено саме на Позивача.

Також Відповідач вказує, що Позивач обґрунтовує свій позов норми ст. 783 ЦК України про те, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймач володіє та/або користується річчю всупереч договору або призначенню речі, або наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі. Також він посилається на норми ст.651 ЦК України про те, що договір оренди може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Проте, на переконання Відповідача, жодної із визначених ст. 783 ЦК України умов, необхідних для виникнення у наймодавця права вимагати розірвання договору найму, або передбачених ст. 651 ЦК України істотних порушень договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору, по факту не відбувалося.

2.3. Аргументи Третьої особи

АТ «Ексімнафтопродукт» повністю підтримує позицію та всі заперечення ПП «Транс-Ойл», викладені в його відзиві на позовну заяву та не погоджується з усіма обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги Позивача виходячи з наступного.

Третя особа стверджує, що Позивач жодного разу не звертався до неї з приводу проведення огляду належного йому майна, яке знаходиться в суборенді у Третій особи на підставі договору суборенди, уладеного з Відповідачем 12.03.2015 за № 102.

Все орендоване майно перебуває під цілодобовою охороною, про що свідчить надана АТ «Ексімнафтопродукт» на вимогу ПП «Транс-Ойл» схема дислокації постів охорони орендованого майна АТ «Одеська ТЕЦ».

Також, АТ «Ексімнафтопродукт» зазначає, що ним здійснюються всі необхідні ремонти цього майна, що підтверджується відповідною виконавчою документацією на проведення ремонтних робіт, підтримує в належному стані території, на яких розташоване орендоване ним майно, яке знаходиться за адресами: м. Одеса, вул. М. Гефта, 2 та вул. Церковна, 29.

Зі свого боку, АТ «Ексімнафтопродукт» вважає за необхідне в доповнення до відзиву відповідача по цій справі, із змістом якого АТ «Ексімнафтопродукт» цілком погоджується та приєднується до нього, додати наступне.

Як зазначено у відповіді АТ «Одеська ТЕЦ» №13/21-1345 від 13.10.2021, копія якої додається, на адвокатський запит АО «Грищенко та партнери», яке надає АТ «Ексімнафтопродукт» правову допомогу, під час передачі в оренду ПП «Транс-Ойл» майна за договором оренди №05/03 від 05.03.2010, АТ «Одеська ТЕЦ» не складало Додаток №1 до цього договору, в якому згідно п. 1.2. зазначеного договору повинен був бути визначений повний перелік майна, що передається за договором, який надалі, за текстом цього договору іменується «Майно», та визначення його індивідуальних ознак (найменування, тип та інші характеристики). Разом із тим, був складений акт приймання - передачі майна від 05.10.2010 за договором оренди №05/03 від 05.03.2010, але в ньому не були визначені всі необхідні індивідуальні ознаки орендованого майна, за якими його можливо на цей час чітко ідентифікувати та відрізнити від іншого схожого за ознаками майна АТ «Одеська ТЕЦ», розташованого на тій самій території де розташоване орендоване за вищевказаним договором майна.

З огляду на викладене Третій особі не зрозуміло, яке саме майно взагалі оглядав Позивач, про що ним був складений акт огляду орендованого майна від 18.06.2021, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29, якщо стан описаної в цьому акті території та стан зазначеного в ньому майна не відповідає стану майна і території, на якому знаходиться це майно, яким користується АТ «Ексімнафтопродукт» на підставі договору суборенди №102 від 02.12.2020 з ПП «Транс-Ойл», яке в свою чергу прийняло це майно в оренду від АТ «Одеська ТЕЦ» за договором оренди №05/03 від 05.03.2010.

Відтак, Третя особа наголошує, що територія безпосереднього місця розташування суборендованого АТ «Ексімнафтопродукт» майна, що належить Позивачу, підтримується в належному стані, який не можна визначити як «захаращений чагарниками» і які начебто обмежують доступ до нього.

Частина суборендованого з боку АТ «Ексімнафтопродукт» у ПП «Транс-Ойл» майна, яке належить АТ «Одеська ТЕЦ», знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Церковна, 29, на відведеній АТ «Одеська ТЕЦ» та ніяким чином не поділеній земельній ділянці площею 24,517 га, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею від 20.03.2001 серії І-ОД №003348, на якій поруч з зазначеним майном розташоване інше належне АТ «Одеська ТЕЦ» устаткування та обладнання, а також нерухоме майно, всього в кількості 73 одиниць, про що свідчать відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене, а також на те, що працівниками охорони, які здійснюють цілодобову охорону об`єктів, наданих АТ «Ексімнафтопродукт» в суборенду за вищевказаним договором суборенди з ПП «Транс-Ойл», не був підтверджений факт того, що в їх присутності хто-небудь намагався здійснювати огляд вищевказаного майна, яке вони охороняли 18.06.2021, за адресами: м. Одеса, вул. М. Гефта, 2 та вуй Церковна,29, АТ «Ексімнафтопродукт» вважає, що Позивач насправді за вказаним актом здійснював огляд якогось іншого належного йому майна, яке теж розташоване на наданій йому в постійне користування земельній ділянці площею 24,517 га, яка має адресу: м. Одеса, вул. Церковна, 29, яке не надавалося в оренду ПП «Транс-Ойл» і суборенду АТ «Ексімнафтопродукт», або взагалі не здійснював ніякого огляду майна 18.06.2021.

Щодо посилань Позивача стосовно вищевказаного майна, яке згідно відомостей зазначеного акту обстеження від 18.06.2021 начебто виявили та зовні оглянули члени його комісії, що також начебто не підтримується в справному стані і конденсатні баки, баки технічної води, мазутні підігрівачі, які є в переліку орендованого майна вищевказаного акту приймання - передачі майна в оренду, а також мазутопроводи та конденсатопроводи, що розташовані на території мазутного господарства Позивача за вищевказаною адресою, Третя особа зауважує, що їх немає у переліку орендованого майна, зазначеному в акті приймання-передачі майна в оренду від 05.03.2010 за договором оренди №05/03 від 05.03.2010, що також свідчить про те, що насправді члени комісії Позивача не здійснювали огляд орендованого ПП «Транс-Ойл» майна, а лише виклали в своєму акті ті відомості, які були потрібні Позивачу для ініціювання питання дострокового повернення орендованого майна за договором оренди №05/03 від 05.03.2010 за надуманими підставами.

АТ «Ексімнафтопродукт» додає, що за наданою ПП «Транс-Ойл» інформацією, під час передачі йому в оренду майна за договором оренди №05/03 від 05.03.2010, АТ «Одеська ТЕЦ» не надало йому жодної технічної документації на орендоване майно, а ПП «Транс-Ойл» в свою чергу не надавало такої технічної документації АТ «Ексімнафтопродукт» під час передачі цього майна в суборенду, про що також зазначено у додатку №2 до договору суборенди №102 від 02.12.2020. Тому, АТ «Ексімнафтопродукт» так саме як і ПП «Транс-Ойл» не має документально підтвердженого точного місця знаходження та технічних характеристик орендованого у АТ «Одеська ТЕЦ» майна.

Разом із тим, як вказує Третя особа, в п. 1.1. договору оренди №05/03 від 05.03.2010 орендодавцем - АТ «Одеська ТЕЦ» було чітко визначено, що загальна вартість орендованого майна згідно звіту незалежної оцінки від 21.12.2009 становить 5 100 000,00 грн. При цьому, у відповідь на адвокатський запит АТ «Одеська ТЕЦ» своїм листом №13/21-1345 від 13.10.2021 також надало копії вищевказаного звіту від 21.12.2009, який фактично складається з двох окремих звітів про незалежну оцінку будівель та споруд, що знаходяться на балансі ВАТ «Одеська ТЕЦ» за адресами: м. Одеса, вул. Петренко, 2 та вул. Церковна, 29.

АТ «Ексімнафтопродукт» аналізуючи вказані звіти та порівнюючи перелік майна, яке зазначене в звітах про незалежну оцінку будівель та споруд та акті приймання - передачі майна від 05.03.2010 за договором оренди №05/03 від 05.03.2010, та співставляючи отримані результати з загальною вартістю орендованого майна, зазначеною в п. 1.1. договором оренди №05/03 від 05.03.2010, зазначає, що загальна величина вартості, майна визначена в обох вищевказаних звітах про незалежну оцінку будівель та споруд, що знаходяться на балансі ВАТ «Одеська ТЕЦ» за адресами: м. Одеса, вул. Петренко,2 та вул. Церковна,29 складає 5 189 300,00 грн., тобто навіть на 89 300,00 грн. більше, ніж це вказано в п.1.1. договором оренди №05/03 від 05,03.2010.

Проте, за ствердженням Третьої особи, ще на час укладання вищевказаного договору в зазначеній сумі не було вартості 11 одиниць майна, зазначених в акті приймання - передачі майна від 05.03.2010 за адресою: вул. Церковна,29, тих самих, стан яких Позивач визначив в своєму акті обстеження орендованого майна від 18.06.2021, як незадовільний та непридатний до експлуатації, та 3 одиниць майна за адресою: вул. Петренко/М.Гефта, 2.

З цього Третя особа робить висновок про те, що вартість зазначеного майна, яке не увійшло в загальну оцінену вартість орендованого майна, але було включено до переліку майна, зазначеного в акті приймання - передачі майна від 05.03.2010 за договором оренди №05/03 від 05.03.2010, дорівнювала за домовленістю сторін нульовій вартості, з чого також можливо зробити висновок про те, в якому стані це майно перебувало на момент його передачі в оренду.

Додатково Третя особа зауважує, що ані ПП «Транс-Ойл», ані АТ «Ексімнафтопродукт» не приймали на себе ніяких зобов`язань за своїми договірними зобов`язаннями стосовно вказаного майна щодо покращення за власні кошти його стану. При цьому, зобов`язання Позивача відновлювати надане ним в оренду ПП «Транс-Ойл» майно визначено в п. 4.1. зазначеного договору оренди, умови якого передбачають, що амортизаційні відрахування на орендоване майно нараховує Орендодавець та використовує на повне відновлення орендованих основних засобів, чого останній, за ствердженням Третьої особи, протягом всього часу дії зазначеного договору оренди не здійснював і взагалі жодного разу не цікавився станом наданого ним в оренду ПП «Транс-Ойл» майна.

Щодо стану визначеного в позові та в доданому до нього акті обстеження від 18.06.2021 орендованих мазутних резервуарів У-5000, інв.№16205 1 та інв.№16205 2, Третя особа вказує, що вони дійсно на той час були виведені з експлуатації для проведення запланованих ремонтних робіт та знаходяться на цей час в стані підготовки до проведення ремонтних робіт, проте Позивач досі не надав орендарю жодної технічної документації на нього.

Підсумовуючи вищевказане Третя особа стверджує, що жодної із визначених ст. 783 ЦК України умов, необхідних для виникнення у наймодавця права вимагати розірвання договору найму, або передбачених ст. 651 ЦК України істотних порушень договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору, по факту не відбувалася.

3. Процесуальні питання, вирішені судом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 позовну заяву (вх.№2599/21) передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Цісельському О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.08.2021 позовну заяву Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня вручення ухвали суду.

09.09.2021 від позивача надійшла заява (вх.№23859/21) про усунення недоліків, із змісту якої вбачається усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 25.08.2021, разом із якою були надані докази усунення виявлених судом недоліків позовної заяви докази направлення позовної заяви з додатками на адресу Відповідача.

10.09.2021 ухвалою суду позовна заява (вх.№2599/21 від 17.08.2021) була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2512/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 05.10.2021 о 12:20 год.

01.10.2021 до канцелярії суду від ПП «Транс-Ойл» надійшло клопотання (вх. № 25922/21) про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України, яке судом було долучено до матеріалів справи.

Того ж дня від Відповідача до суду надійшов відзив на позов (вх. № 25926/21) разом із додатками, які судом були долучені до матеріалів справи.

05.10.2021 в підготовчому засіданні судом була постановлена протокольна ухвала про оголошення перерви до 19.10.2021 о 10:40 год., для надання можливовсті учасникам справи ознайомитись з матеріалами справи.

05.10.2021 ухвалою суду, постановленою в порядку ст. 120 ГПК України, АТ «Одеська ТЕЦ» було повідомлено про час та дату настуного підготовчого засідання.

18.10.2021 до канцелярії Господарського суду Одеської області від Позивача надійшла відповідь на відзив Відповідача (вх. № 27254/21), яка судом була долучена до матеріалів справи.

Підготовче засідання, призначене протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.10.2021 у справі №916/2512/21 на 19 жовтня 2021 року о 10:40 год. не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді з 18.10.2021 по 22.10.2021 у відпустці.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2021 призначено підготовчого засідання у справі №916/2512/21 на 01 листопада 2021 року об 11:00 год.

29.10.2021 від ПП «Транс-Ойл» до суду надійшла заява (вх. № 28758/21), в якій Відповідач просить залучити до участі у справі № 916/2512/21 Акціонерне товариство «Ексімнафтопродукт» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, оскільки майно, передане за договором оренди № 05/03 від 05.03.2010 Відповідачеві, про повернення якого заявлено Позивачем, за письмовою згодою останнього згідно листа № 13/10-401 від 12.03.2015, було передано в суборенду Акціонерному товариству «Ексімнафтопродукт».

Крім того, 29.10.2021 Відповідачем подано до суду клопотання (вх. № 28795/21) про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням уповноваженого представника ПП «Транс-Ойл» за межами України.

01.11.2021 ухвалою Господарського суду Одеської області задоволено заяву Приватного підприємства «Транс-Ойл» (вх. №28758/21 від 29.10.2021) та залучено до участі у справі №916/2512/21 Акціонерне товариство «Ексімнафтопродукт» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідача.

Крім того, 01.11.2021 судом проголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження за ініціативою суду на 30 днів та, з урахуванням клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи, проголошено протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні до 18.11.2021 об 11:00 год.

Приватне підприємство «Транс-Ойл» та Акціонерне товариство «Ексімнафтопродукт» про дату, місце та час підготовчого засідання по справі №916/2512/21 були повідомлені відповідною ухвалою суду від 05.11.2021, постановленою у відповідності до приписів ст. 120 ГПК України.

16.11.2021 АТ «Одеська ТЕЦ» надано до суду супровідний лист (вх. № 30765/21) разом із доказами направлення на адресу АТ «Ексімнафтопродукт» позовної заяви та доданих до неї документів, які судом долучені до матеріалів справи.

17.11.2021 АТ «Ексімнафтопродукт» подало до Господарського суду Одеської області письмові пояснення (вх. № 30924/21), в порядку ст. 168 ГПК України, де останнє щодо заявлених позовних вимог заперечувало в повному обсязі. Письмові пояснення Третьої особи судом долучені до матеріалів справи.

18.11.2021 в підготовчому засіданні постановлено судом протокольну ухвалу про перерву до 30.11.2021 о 14:20 год., про що АТ «Ексімнафтопродукт» повідомлено відповідною ухвалою суду від 19.11.2021 в порядку ст. 120 ГПК України.

26.11.2021 Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив (вх. № 31867/21), які судом долучені до матеріалів справи.

30.11.2021 в підготовчому засіданні судом була постановлена протокольна ухвала про закриття підготовчого засідання та призначення справи № 916/2512/21 до судового розгляду по суті на 07.12.2021 о 15:00 год. та призначена резервна дата судового засідання з розгляду справи по суті на 16.12.2021р. об 11:00 год.

В процесі розгляду справи всі подані учасниками справи клопотання та заяви були судом розглянуті та вирішенні відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, про що відзначено у протоколах підготовчих та судових засідань.

Під час розгляду справи по суті сторони виступили із вступними промовами, Судом були досліджені всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи.

Представник Позивача АТ «Одеська ТЕЦ» у судових дебатах заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача ПП «Транс-Ойл» у судових дебатах проти позову заперечував у повному обсязі, просив суд в його задоволені відмовити.

Третя особа АТ «Ексімнафтопродукт», про час та місце розгляду справи по суті повідомлялась належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, а також копії відправлених судом електронних листів на його офіційну електронну адресу, повідомлену ним, проте, представник в судове засідання не з`явився, про поважність неявки суд не повідомив, як вбачається з письмових пояснень, наданих суду, заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Саме до таких висновків прийшов ВС КГС в своєї постанові у справі № 911/1163/17 від 03.03.2018.

Враховуючи належне повідомлення Третьої особи про час, дату та місце судових засідань, наявність в матеріалах справи її правової позиції, суд дійшов висновку про її належне повідомлення та можливість розглянути справу за відсутності представників АТ «Ексімнафтопродукт».

Відповідно до ст.ст.209, 210 ГПК України судом були з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а також безпосередньо досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи та їм надана відповідна оцінка.

В судовому засіданні, 07.12.2021 Господарським судом був закінчений розгляд справи по суті та відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України по виходу з нарадчої кімнати проголошена вступна та резолютивна частини рішення.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

20.03.2001 Одеською міською радою народних депутатів Одеської області видано Державному підприємству «Одеська теплоелектроцентраль» державний акт серії 1-ОД № 003348 на право постійного користування землею за адресою: вул. Церковна, 29, загальною площею 27,1609 га для експлуатації та обслуговування теплоелектроцентралі.

05.03.2010 між Відкритим акціонерним товариством «Одеська ТЕЦ», найменування якого було змінено на АТ «Одеська ТЕЦ» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», (Орендодавець) та Приватним підприємством «Транс-Ойл» (Орендар) було укладено договір оренди № 05/03, у відповідності до п.п. 1.1 1.3 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно, розміщене за адресою: вул. Церковна, 29 та вул. Петренко, 2, у місті Одесі, що перебуває на балансі та належить ВАТ «Одеська ТЕЦ», зокрема резервуари з трубопроводами обв`язки, мазутні резервуари та обладнання мазутного господарства (Додаток № 1 к договору). Загальна вартість майна згідно звіту незалежної оцінки від 21.12.2009 становить 5 100 000,00 грн. Повний перелік майна, що передається за договором (надалі іменується «майно») та визначення його індивідуальних ознак (найменування, тип та інші характеристики) зазначаються в додатку № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною. Майно передається в оренду з метою приймання, зберігання та відвантаження нафтопродуктів та з іншою метою, що відповідає його цільовому призначенню.

Згідно з п.п. 2.1, 3.1 3.4 договору оренди № 05/03 від 05.03.2010 Орендар вступає у строкове платне користування майном не раніше дати підписання сторонами акта приймання-передачі. Орендна плата щомісячно становить 51 000,00 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується Орендодавцю щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним, на поточний рахунок, вказаний у п. 11 договору.

Відповідно до п. 4.1 договору оренди амортизаційні відрахування на орендоване майно нараховується Орендодавцем та використовується на повне відновлення орендованих основних засобів.

Підпунктами 5.1 5.5. пункту 5 договору оренди передбачено зобов`язання орендаря, зокрема: використовувати орендоване майно відповідно до його цільового призначення та умов договору; своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату; забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з врахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки; забезпечити орендодавцю доступ на об`єкт оренди з метою перевірки його стану і відповідності напряму використання за цільовим призначенням, визначеному договором; своєчасно та за свій рахунок здійснювати необхідний поточний та інші види ремонтів орендованого майна. Ця умова договору не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого майна і не тягне за собою зобов`язання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень.

При цьому, Орендар, серед іншого, має право використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов договору та передавати право користування майном та інші права, що витікають з договору третім особам за умови попереднього погодження з орендодавцем (п.п. 6.1., 6.3. п. 6 договору № 05/03 від 05.03.2010).

Також, п.п. 8.1., 8.3. п. 8 договору сторони погодили, що орендодавець має право контролювати наявність, стан та напрями використання майна, переданого в оренду за договором та здійснювати контроль за станом майна шляхом візуального обстеження зі складанням акта обстеження.

Положеннями п. 10.1 договору оренди № 05/03 від 05.03.2010 встановлено, що цей договір укладено терміном на 29 років, а саме з 05 березня 2010 року по 05 березня 2038 року включно.

Відповідно п. 10.2. договору зміни до умов договору або його розірвання допускаються лише за взаємною згодою сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

05.03.2010 ВАТ «Одеська ТЕЦ» та ПП «Транс-Ойл» підписано акт приймання-передачі майна до договору оренди № 05/03 від 05.03.2010, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно, розміщене за адресою: вул. Церковна, 29 та вул, Петренко, 2, у місті Одесі, що перебуває на балансі та належить ВАТ «Одеська ТЕЦ», зокрема резервуари з трубопроводами обв`язки, мазутні резервуари та обладнання мазутного господарства (Додаток № 1 к Договору).

При цьому, сторони відзначили, що майно знаходиться у належному технічному стані, з урахуванням нормального зносу. Сторони претензій одна до одної не мають.

Підписанням додатку до акту приймання-передачі майна від 05.03.2010 сторонами було погоджено, що предметом договору оренди № 05/03 від 05.03.2010 є наступне майно:

1) перелік майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29: 1. Будівля мазутонасосної, інв. № 16205В; 2. Будівля протипожежної насосної, інв. № 16205Г; 3. Склад рідких присадок КТЦ, інв. № 16205Д; 4. Резервуар для мазуру V-5000, інв. № 16205-1; 5. Резервуар для мазуру V-5000, інв. № 16205-2; 6. Конденсатний бак, інв. № 16205-3; 7. Конденсатний бак, інв. № 16205-4; 8. Резервуар пож. зап. води, інв. № 16205-5; 9. Резервуар пож. зап. води, інв. № 16205-6; 10. Бак тех. води., інв. № 16205-7; 11. Бак тех. води., інв. № 16205-8; 12. Мазутопроводи маз.нас., інв. № 16205-Р; 13. Обладнання мазутонасосної, інв. № 16205-С; 14. Мазутні підігрівачі, інв. № 16205-Т; 15. Обладнання пожнасос. маз. нас., інв. № 16205-Ф; 16. Приміщення арматурного вузла 1, інв. № 16205-Е; 17. Приміщення арматурного вузла 2, інв. № 16205-Ж; 18. Огорожа резервуарів мазуту, інв. № 16205-Й; 19. Насос. станція хозфекальних стіків, інв. № 16205-К; 20. Очисні спорудження (нефтеловушка), інв. № 16205-М; 21. Мазутопровід, інв. № 16205-О;

2) перлік майна, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Петренко, 2: 1. Будівля піноутворювача, інв. № 76.0; 2. Будівля мазутонасосної, інв. № 75.0; 3. Огорожа мазутонасосної з воро, інв. № 8051 0; 4. Будівля станції очистки лівн., інв. № 8052 0; 5. Резервуар мазуту 2000М, інв. № 8056 1; 6. Резервуар мазуру 2000М, інв. № 8056 2; 7. Будівля арматур. вузл. перекл, інв. № 8056 А; 8. Будівля арматур. вузл. перекл, інв. № 8056 Б; 9. Паромазутопровід, інв. № 11153 0; 10. Огорожа маз. резерв. ел ц, інв. № 8056 В.

16.12.2014 рішенням Господарського суду Одеської області у справі № 916/4469/14 визнано дійсним договір оренди №05/03 від 05.03.2010, укладений між відкритим акціонерним товариством «Одеська ТЕЦ» та приватним підприємством «Транс-Ойл».

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2015 листом № 13/10-401 ПАТ «Одеська ТЕЦ» надало згоду на передання ПП «Транс-Ойл» на підставі договору в суборенду ПАТ «Ексімнафтопродукт» майна, яке орендує в ПАТ «Одеська ТЕЦ» ПП «Транс-Ойл» відповідно до договору оренди № 05/03 від 05.03.2010, а саме майно, що розміщене за адресою: вул. Церковна, 29 та вул. Петренко, 2, у місті Одесі, зокрема, резервуари з трубопроводами обв`язки, мазутні резервуари та обладнання мазутного господарства.

02.12.2020 між Приватним підприємством «Транс-Ойл» (суборендодавець» та Акціонерним товариством «Ексімнафтопродукт» (суборендар) укладено договір суборенди № 102, відповідно до умов якого, суборендодавець передає, а суборендар приймає у строкове платне користування майно, розміщене за адресою: вул. Церковна, 29 та вул. Петренко, 2, м. Одеса, зокрема резервуари з трубопроводами обв`язки, мазутні резервуари та обладнання мазутного господарства (надалі іменується - «суборендоване майно»), Додаток №1 до Договору (п. 1.1. договору суборенди).

Відповідно до п. 1.3. договору суборенди майно, що надається в суборенду за даним договором, знаходиться в тимчасовому платному користуванні суборендодавця згідно договору оренди № 05/03 від 05 березня 2010 року укладеним між Публічним акціонерним товарисвом «Одеська ТЕЦ» (орендодавець) та Приватним| підприємством «Транс-Ойл» (орендар). Загальна вартість майна становить 5 100 000,00 грн.

Пунктом 2.2. договору № 102 від 02.12.2020 встановлено, що передання «суборендованого майна» суборендарю та його повернення суборендодавцеві здійснюється за Актом приймання-передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками. суборендоване майно повинно бути передане в суборенду в стані, що забезпечує його нормальну експлуатацію.

Підпунктами 4.1.2. 4.1.6. пункту 4.1. договору суборенди сторони погодили, що суборендар, серед іншого, зобов`язується: користуватися «суборендованим майном»; підтримувати «суборендоване майно» у справному стані, запобігати його знищенню та пошкодженню; утримувати «суборендоване майно» в належному санітарному, протипожежному і технічному стані відповідно до норм і правил, що діють в Україні за свій рахунок; проводити за свій рахунок поточний ремонт «суборендованого майна»; капітальний ремонт проводиться за рахунок суборендодавця; здійснювати виключно ті поліпшення, котрі можуть бути відокремлені від «суборендованого майна» без погіршення його стану при припиненні даного договору суборенди; безперешкодно допускати в робочий час представників суборендодавця для огляду «суборендованого майна» з метою контролю стану «суборендованого майна» та перевірки виконання суборендарем своїх зобов`язань.

Даний договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до « 01» грудня 2021р. (п. 6.1. договору суборенди № 102 від 02.12.2020).

ПП «Транс-Ойл» та АТ «Ексімнафтопродукт» складено та підписано додаток № 1 до договору суборенди № 102 від 02.12.2020, відповідно до якого визначений тотожний переліку у додатку № 1 до договору оренди № 05/03 від 05.03.2010, перелік майна, розташованого за адресами: м. Одеса, вул. Церковна, 29 та м. Одеса, вул. Петренко, 2, яке є предметом суборенди.

Крім того, як вбачається з додатку № 2 до договору суборенди № 102 від 02.12.2020, із врахуванням наявної/відсутньої технічної документації, стороним даним актом підтвердили, що неможливо встановити технічний стан переданого/прийнятого суборендованого майна та можливість або неможливість його експлуатації.

02.12.2020 між ПП «Транс-Ойл» та АТ «Ексімнафтопродукт» також підписано акт приймання-передачі майна до договору № 102 від 02.12.2020, відповідно до якого суборендодавець передав, а суборендар прийняв в тимчасове платне користування майно, згідно з додатком № 1 до договору суборенди № 102 від 02.12.2020, зокрема резервуари з трубопроводами обв`язки, мазутні резервуари та обладнання мазутного господарства, що розміщене за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29 та вул, Петренко, 2.

При цьому, сторони відзначили, що майно надається суборендарю у належному технічному стані. Суборендар претензій стосовно стану майна не має.

З акту від 18.06.2021, складеного головою комісії Ладо О.О., заступником голови комісії Здробилко М.С., членами комісії: Наливайко О.І., Бондаренко Т.В., Орловою О.В., Ніковським І.В. та Павленко Л.Й., вбачається, що на час прибуття комісії за місцем знаходження орендованого майна, згідно договору № 05/03 від 05.03.2021, за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Гефта, 2 (стара назва вул. Петренк, 2), вхідні ворота зачинені. Представників орендатора, в тому числі охоронців, на території не було, потрапити до орендованого майна, з метою здійснення перевірки дотримання умов договору оренди на предмет збереженості та використання за цільовим призначенням орендованого майна за вказаною адресою виявилося не можливим.

Крім того, цією ж комісією складено акт від 18.06.2021, відповідно до якого за місцем знаходження орендованого майна, згідно договору 05/03 від 05.03.2010, за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29, вхідні ворота зачинені, територія охороняється. Охоронець допустив членів комісії на територію, де знаходиться орендоване майно, для здійснення перевірки дотримання умов договору оренди на предмет збереженості та використання за цільовим призначенням орендованого майна. Територія утримується в неналежному стані, захаращена бур`яном та чагарниками, а прохід до будівель та споруд обмежений.

Крім того, комісією виявлено частину орендованого майна, зокрема: будівля мазуто-насосної №2, інв..№ 16205 В; будівля протипожежної насосної, інв..№ 16205 Г; резервуар для мазуту V - 5000, інв..№ 16205 1; резервуар для мазуту V - 5000, інв..№ 16205 2; конденсатний бак, інв..№ 16205 3; конденсатний бак, інв..№ 16205 4; резервуар пожежного запасу води, інв.№ 16205 6; приміщення арматурного вузла, інв.№16205 Ж. Доступ до іншого орендованого майна відсутній, внаслідок захаращення чагарниками. Всі будівлі зачинені, потрапити в середину не вдалося, ключі у охоронця відсутні. Зовні оглянуті комісією будівлі та споруди утримуються в неналежному стані, в роботі не використовуються та комунікації до будівель (вода та електрика) відрізані, металеві елементи будівель руйнуються в наслідок корозії.

Також, за висновком комісії, зовні будівлі та споруди виглядають аварійними, технічний стан при зовнішньому огляді орендованого обладнання наступний:

резервуар для мазуту V - 5000 (інв. № 16205 1) та резервуар для мазуту V - 5000 (інв. № 16205 2) - довгий час не експлуатуються, антикорозійний захист потребує ремонту, система пожежогасіння несправна - зруйнована її цілісність та відсутній піноутворювач, лази баків відкриті та відсутні люки, система прогріву баків несправна - труби поіржавілі та розморожені, арматура нерухома та має наскрізні тріщини по корпусу, арматурні вузли до експлуатації непридатні - будівля аварійна, обладнання в них проіржавіло та несправне, фундаменти баків та їх огороджувальний периметр частково зруйнований корінням та гілками великої кількості дерев та кущів, які за час оренди повиростали на території до великих розмірів, що призвело до руйнування цілісності огороджувального периметра мазутних баків та несе велику пожеже небезпечну загрозу, як в околиці мазутних баків, так і для всієї території мазутного господарства №2. Самі мазутні баки за довгий час простою і відсутності будь якого ремонтна до експлуатації на даний момент не пригідні, для оцінки можливості подальшої їх експлуатації потрібно залучати сторонніх фахівців для проведення їх капітального ремонту, контролю металу корпусів та трубопроводів обв`язки та надати оцінку придатності їх фундаментів з подальшим ремонтом;

конденсаті баки, баки технічної води, мазутні підігрівачі, мазутопроводи та конденсатопроводи на території мазутного господарства, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 29 дуже тривалий час не експлуатувались та не ремонтувались, їх справний стан не підтримувався, в наслідок чого вони поіржавіли, мають наскрізні дири та тріщини, на теперішній час до експлуатації не пригідні, потребують капітального ремонту, а в деяких випадках - повної заміни.

В матеріалах справи наявна виконавча документація АТ «Ексімнафтопродукт» на проведення ремонтних робіт, зокрема: проект виконання робіт на зачистку резервуара РВС-2000 № 3 (вул. Петренко, 2, інв. № 80561); проект виконання робіт на зачистку резервуара РВС-2000 № 2 (вул. Петренко, 2, інв. № 80652); проект виконання робіт на зачистку резервуара РВС-1000 № 1 (вул. Петренко, 2, інв. № 80520); проект виконання робіт на зачистку резервуара РВС-5000 № 1 (вул. Церковна, 29, інв. № 16205-1); проект виконання робіт на зачистку резервуара РВС-5000 № 2 (вул. Церковна, 29, інв. № 16205-2); виконавча документація на здійснення ремонту огорожі території «Транс-Ойл».

Актами здачі в експлуатацію від 10.09.2021, від 23.09.2021 та від 28.09.2021 затверджено що закінчені ремонтні роботи у вищевказаних резервуарах згідно відповідним дефектним відомостям, оцінка робіт задовільна.

29.06.2021 АТ «Одеська ТЕЦ» направило на адресу ПП «Транс-Ойл» претензію № 13/02-898, де серед іншого зазначило, що як вбачається з актів обстеження орендованого майна, орендарем грубо порушуються у мови договору та законодавства України, що стосуються положень про оренду майна, а саме орендар не використовує орендоване майно відповідно до його цільового призначення та умов договору, не забезпечує збереження орендованого майна, не запобігає його пошкодженню і псуванню, не утримує майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, не підтримує орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з врахуванням нормального фізичного зносу, не здійснює заходи протипожежної безпеки, а також своєчасно та за свій рахунок не здійснює необхідний поточний та інші види ремонтів орендованого майна.

Зважаючи на вищезазначене та з метою розірвання договору оренди від 05.03.2010 №05/03, Позивач направив на адресу Відповідача Додаткову угоду до договору 05/03 від 05.03.2010 для підписання, та вимагав, в найкоротші терміни, розглянути дану претензію, підписати Додаткову угоду до договору та повернути орендоване майно АТ «Одеська ТЕЦ», відповідно до акту приймання-передачі та переліку орендованого майна, в день підписання даної додаткової угоди.

5. Норми права застосовані судом

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Відповідно до частини сьомої статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до частини першої статті 193 ГК України господарські зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини шостої статті 283 ГК України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Приписами частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Положеннями частини 2 статті 773 Цивільного кодексу України визначено, що якщо наймач володіє та/або користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

За положенням ст. 774 Цивільного кодексу України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Статтею 783 ЦК України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

6. Висновки суду за результатами вирішення спору.

Згідно ст.4 ГПК України право на звернення до Господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, Позивач вказує в позові в чому саме полягає порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, наводить докази порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд має з`ясувати наявність або відсутність порушеного права чи законного інтересу Позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права та законного інтересу способам, визначеним у законодавстві і на підставі цього зробити висновок щодо відмови або задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписи ч.4 ст.74 ГПК України визначають, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч.5 ст.13 ГПК України).

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Так, допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 р. у справі № 909/327/18).

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, саме Позивач повинен довести обставини, які входять до предмету доказування у справі та які підтверджують факт порушення його права Відповідачем.

З огляду на викладене, у спірних правовідносинах господарському суду належить дослідити обставини належного чи неналежного виконання умов спірного договору його сторонами та вирішити спір із застосуванням наведених вище положень законодавства щодо критерію істотності порушень умов договору, що зумовлює для Позивача необхідність довести, чого саме його було значною мірою позбавлено через порушення відповідного зобов`язання.

Підставою звернення до суду із позовом про розірвання договору оренди є невиконання Відповідачем умов спірного договору оренди - використання об`єкта оренди не за цільовим призначенням та не забезпечення збереження орендованого майна, оскільки Відповідач не запобігає його пошкодженню і псуванню, не утримує майно в порядку, передбаченому санітраними нормами та правилами пожежної безпеки, не підтримує орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, а також своєчасно та за свій рахунок не здійснює необхідний поточний ремонт орендованого майна.

Враховуючи, що підставою розірвання договору визначено нецільове використання об`єкта оренди та незабезпечення збереження орендованого майна, створення загрози пошкодження речі, Позивачу необхідно довести, у чому полягає шкода, завдана йому, та чим саме така обставина порушує чи обмежує права орендодавця, а відтак, чи буде це істотним порушенням умов договору оренди, що може потягнути його розірвання.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Як встановлено вище та не спростовано Відповідачем, внаслідок укладення 05.03.2010 договору оренди між сторонами виникли правовідносини оренди майна. Позивач вважає, що наявні підстави для розірвання договору оренди, оскільки орендар користується річчю всупереч договору або призначенню речі та не вчинив дії щодо забезпечення збереження орендованого майна, не запобігає його пошкодженню і псуванню, тощо.

Так, загальні підстави розірвання договору визначені статтями 651, 652 Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідно норм вказаних статей договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Відтак, за загальним правилом, встановленим як господарським, так і цивільним чинним законодавством, зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому ст. 188 ГК України, або у судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору). Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.

Аналогічні висновки викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №916/1684/18.

Як вбачається з матеріалів справи, факт порушення обов`язку цільового використання та збереженості майна Позивач підтверджує актами від 18.06.2021, де, серед іншого зазначено, що комісія була позбавлена можливості потрапити до орендованого майна. Проте, Позивач попередньо не повідомляв Відповідача про здійснювану перевірку, даний акт складений виключно працівниками Позивача без повідомлення та участі Відповідача та Третьої особи, як суборендаря вказаного майна.

Крім того, суд приймає до уваги твердження Відповідача, що орендоване ПП «Транс-Ойл» майно за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Гефта, 2, знаходиться під охороною, що підтверджується схемою дислокації постів охорони майна АТ «Одеська ТЕЦ», що орендоване Відповідачем та спростовує посилання Позивача щодо незабезпечення збереження вказаного майна.

При цьому, неможливість потрапити на зазначену в акті від 18.06.2021 територію за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Гефта, 2, не може свідчити про неналежне використання та утримання орендованого майна, а відтак і про порушення умов договору оренди 05/03 від 05.03.2010.

Також, в наданому Позивачем акті обстеження від 18.06.2021 за адресою місцезнаходження орендованого майна: м. Одеса, вул. Церковна, 29, зазначено відомості, які, в свою чергу, не підтверджені належними та допустимими доказами. В акті вказано, що прохід до будівель та споруд обмежений, зовні оглянуті комісією будівлі та споруди утримуються в неналежному стані, в роботі не використвоуються та виглядають аварійними. Проте, в акті не зазначено підстав та фактичних даних, на яких комісія зробила такі висновки, відповідного документального підтвердження того, що обладнання тривалий час не експлуатувалось та не ремонтувалось, їх справний стан не підтримувався та до експлуатації наразі не пригідні, суду не надано.

Відтак, з акту, складеного 18.06.2021, не вбачається на підставі чого було зроблено висновки, зафіксовані у акті, який також було складено за відсутності повідомлення орендаря та суборендаря про проведення обстеження.

Отже, достовірні докази на підставі яких можна встановити, яким чином комісія дійшла до висновків, зазначених у даних актах, відсутні, тому вказаними односторонніми актами Позивача не підтверджуються обставини, на які посилається АТ «Одеська ТЕЦ».

Позивачем також не надано жодних доказів на підтвердження своїх тверджень щодо незабезпечення збереження орендованого майна та визнання зазначеного майна непридатним до експлуатації та потребуючим капітального ремонту. При цьому, умовами договору оренди № 05/03 від 05.03.2010 не передбачено зобов`язань ПП «Транс-Ойл» стосовно покращення за власні кошти стану орендованого майна або відновлювання ним вказаного майна, оскільки можливість самостійного проведення орендарем капітального ремонту та будь-яких поліпшень орендованого майна прямов виключена умовами спірного договору оренди.

Натомість, Відповідачем до матеріалів справи надано проекти на проведення ремонтних робіт щодо частини орендованого в АТ «Одеська ТЕЦ» майна.

Відтак, як з`ясовано судом, зазначені акти не є належними доказами, що підтверджують використання орендованого майна не за цільовим призначенням та незабезпечення збереження орендованого майна, що призводить до його пошкодження та псування, а також не підтверджують посилань Позивача на те, що Відповідач не підтримує вказане майно в належному стані, не гіршому ніж на момент його передачі в оренду та не здійснює необхідний поточний ремонт майна, оскільки такі акти складено в односторонньому порядку, а обстеження об`єкта оренди проведено без повідомлення та участі представників орендаря та суборендаря, в користуванні якого фактично знаходиться спірне майно; в актах обстеження від 18.06.2021 взагалі немає будь-якої інформації, що свідчила би про використання орендарем майна не за цільовим призначенням, передбаченим за умовами договору.

Таким чином, на переконання суду, орендар (Відповідач) та суборендар (Третя особа) використовують орендоване (суборендоване) майно в межах його цільового призначення та належним чином забезпечують його збереження. При цьому, додатки до позовної заяви та інші матеріали справи не містять доказів чи відомостей про нецільове використання ними орендованого майна, утримання майна в неналежному стані, його пошкодження або псування.

Крім того, Позивачем та, відповідно, матеріалами справи не підтверджено той факт, що Підприємством при користуванні орендованим майном порушено санітарні норми та правила протипожежної безпеки.

За таких обставин, данні акти обстеження не доводять вчинення Відповідачем істотного порушення умов договору оренди № 05/03 від 05.03.2010, які мають наслідком його розірвання.

Вимоги позивача про дострокове розірвання договору оренди №05/03 від 05.03.2010 року є по суті наміром в односторонньому порядку відмовитись від виконання укладеного договору та спробою позбавити орендаря та суборендаря права на правомірні очікуванні та законні сподівання на отримання благ від орендованого майна в строк до 05.03.20382 року - строк дії основного договору оренди.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що обставини належного виконання Відповідачем умов договору оренди № 05/03 від 05.03.2010 в частині використання орендованого майна відповідно до його цільового призначення, забезпечення його збереження та підтримання вказаного майна в належному стані, не гіршому ніж на момент його передачі в оренду, є більш вірогідними, ніж твердження позивача. Тобто наявні докази та позиція сторін дозволяють дійти висновку про те, що таке майно використовується, наразі суборендарем, охорона та збереження вказаного майна здійснюється, Відповідачем та Третьоїю особою здійснюється проведення ремонтних робіт та підтримання орендованого майна в належному стані.

Також суд звертає увагу, що Позивач жодним чином не обґрунтовує істотності порушення Відповідачем умов договору оренди, які б мали свідчити про достатність виявленого порушення для розірвання відповідного договору оренди.

Предмет позову це певна матеріально-правова вимога Позивача до Відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Згідно зі ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Жодних доказів та обґрунтувань заявлених позовних вимог в контексті істотності допущеного Відповідачем порушення умов договору позивачем суду не надано. Дослідивши наведені Позивачем обставини щодо недотримання Відповідачем вимог договору та встановивши спростованість Відповідачем обставин використання ним орендованого майна не відповідно до цільового використання приміщення та неналежним чином, для правильного та всебічного вирішення спору необхідно співвіднести їх із підставами для розірвання договору, встановленими у цивільному законодавстві. Такими підставами, як уже зазначав суд вище, є наведені у ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України положення. Позивач, як зазначено вище, не навів підставою позову та не подав доказів на підтвердження істотності допущеного Відповідачем порушення умов договору. Із наявних у справі доказів, оцінених в їх сукупності, та враховуючи, що предметом оренди є певний перелік майна, суд вважає, що відстуні істотні порушення, що можуть бути підставою для розірвання відповідного договору оренди.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 916/728/16 залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій, які оцінили всі обставини, на які посилався позивач як на підтвердження невиконання договору, та попри встановлення деяких порушень договору дійшли висновку, що вони не були настільки суттєвими та достатніми для його розірвання. Також Верховний Суд визнав помилковими доводи скаржника про те, що суди безпідставно посилались на обов`язкову істотність таких порушень.

На підставі викладеного, надані Відповідачем докази підтверджують безпідставність заявлених до нього вимог. Відповідач є належним орендарем, в нього відсутня заборгованість по сплаті орендної плати, орендоване майно використовується ним за цільовим призначення та утримується в належному стані.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17.07.1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Перший протокол та протоколи №2, 4, 7, 11 до Конвенції (далі по тексту - Конвенція).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Мелахер та інші проти Австрії» від 19.12.1998 р., «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 р., визначив, що під поняттям «майно» розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, «активи», які можуть виникнути, «правомірні очікування»/»законні сподівання» особи.

Концепція «майна» в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак, і «майном». До таких активів може відноситися право оренди (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999 р., заява №311107/96, п. 54).

Отже, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об`єктом правового захисту згідно статті 1 Першого протоколу до означеної вище Конвенції та національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003 року, «Федоренко проти України» від 01.06.2006року).

Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Вимоги Позивача про дострокове розірвання договору оренди №05/03 від 05.03.2010 є по суті спробою позбавити Відповідача належного права власності, що в даному випадку включає правомірні очікування та законні сподівання на отримання благ від орендованого майна. Разом з тим, безпідставне дострокове розірвання договору може мати наслідком завдання Відповідачу збитків, позбавлення заробітку та звільнення найманих працівників через неможливість здійснення господарської діяльності. Такі ж збитки, від дострокового розірвання договору отримає і суборендар.

Щодо реалізації учасниками справи процесуальних прав суд зазначає таке.

Згідно із пунктами 1, 2 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (частини перша, друга статті 13 ГПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України).

За умовами пунктів 2, 3 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У пункті 24 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

З урахуванням викладеного судом вжиті всі можливі заходи для надання учасникам справи можливості для реалізації ними своїх процесуальних прав, передбачених ГПК України, в тому числі, права на висловлення (викладення шляхом надіслання на поштову/електронну адреси суду) своєї позиції по суті спору.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Ван деГурк проти Нідерландів" зазначено, що завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами.

Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України", "Богатова проти України"). Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених господарським судом, інші доводи позивача, викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив, а також доводи та міркування Відповідача та Третьої особи не приймаються судом до уваги, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Суд зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Оцінивши подані учасниками справи аргументи та докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Акціонерним товариством «Одеська ТЕЦ» позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, є необґрунтовані, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 79, 86, 129, 202, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові - відмовити повністю.

2. Судові витрати по справі покласти на Акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» (вул. Церковна, буд. 29, м. Одеса, 65003, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2021 р.

Суддя О.В. Цісельський