ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2369/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у судовому засіданні

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаукртранс»

про встановлення обставин (фактів)

у справі

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мале впроваджувальне підприємство «Релос» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 16, ідентифікаційний код 16477069)

У засіданні суду брали участь:

представник Сапака О.В. (відповідача): Валько І.В. (посвідчення адвоката №685 від 14.04.2011, ордер КС №877440 від 24.06.2021);

інші учасники справи не з`явились

УСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області (далі суд) перебуває справа №911/2369/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мале впроваджувальне підприємство «Релос» (далі ТОВ «МВП «Релос», боржник) на стадії судової процедури ліквідація банкрута.

20.05.2021 на електронну пошту суду від ініціюючого кредитора у даній справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаукртранс» (далі ТОВ «Нафтаукртранс») надійшло клопотання б/н від 19.05.2021 (вх. №12527/1 від 20.05.2021), в якому просить суд: визначити ухвалою момент (дату) виникнення загрози неплатоспроможності боржника; розглянути питання порушення керівниками ТОВ «МВП «Релос» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимог ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс).

Ухвалою суду від 24.05.2021, зокрема, вищевказане клопотання прийнято та призначено до розгляду у судове засідання на 07.06.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

На підставі ст.ст. 202, 216 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва та засідання відкладалось. Черговий розгляд клопотання призначено на 16.12.2021.

У судове засідання ані ліквідатор, ані представник ТОВ «Нафтаукртранс» не з`явились, проте, подали до суду клопотання про відкладення засідання, у задоволенні яких судом на підставі ст.ст. 42, 202 ГПК України відмовлено, про що постановлено відповідну протокольну ухвалу від 16.12.2021.

Разом із цим, у судове засідання також не з`явився ОСОБА_2 , про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був проінформований вчасно та належним чином. Водночас, явка вказаної особи обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України суд визнав за можливе розглянути відповідне клопотання ТОВ «Нафтаукртранс» без участі ОСОБА_2 .

Під час судового засідання представник ОСОБА_1 проти відповідного клопотання ТОВ «Нафтаукртранс» заперечив про що зазначив у письмових поясненнях (вх. №16918/21 від 13.07.2021; вх. №29015/21 від 16.12.2021), зокрема, вказав, що:

ОСОБА_1 був керівником ТОВ «МВП «Релос» до 11.02.2020;

з 2018 року до І кварталу 2020 року спостерігалось зростання чистих активів боржника, що підтверджується відповідною звітністю;

на момент перебування ОСОБА_1 на посаді керівника, боржник не мав податкових боргів;

у рішенні суду від 10.12.2019 у справі №911/2341/21, яке стало підставою для звернення ТОВ «Нафтаукртрасн» із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «МВП «Релос» встановлено, що станом на 10.12.2019, що у боржника не вбачається наявності скрутного фінансового стану.

Відповідно до ч. 6 ст. 34 Кодексу боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Якщо керівник боржника допустив порушення цих вимог, він несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення керівником боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи.

Отже, солідарна відповідальність керівника боржника - це вид спеціальної цивільно-правової відповідальності, відповідно до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності, підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора, після виявлення такого порушення ухвалою господарського суду.

Будь-яких інших підстав притягнення до солідарної відповідальності положення Кодексу не передбачають.

У свою чергу, суд зазначає, що для встановлення судом підстави для застосування солідарної відповідальності необхідним є доведення заявником та встановлення судом двох юридичних фактів: порушення визначеного абз. 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу місячного строку; наявності у боржника протягом цього строку та/або більше ознак загрози неплатоспроможності боржника.

Щодо правил обчислення визначеного абз. 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу місячного строку та щодо порядку доведення учасником ознак загрози неплатоспроможності суд зазначає наступне.

Так, ч. 6 ст. 34 Кодексу визначає загрозу неплатоспроможності - якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Отже умовами/складовими для встановлення щодо боржника такого складного за своїм змістом юридичного факту як загроза неплатоспроможності боржника є одночасна (зокрема протягом місячного періоду, визначеного абз. 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу ) наявність, у свою чергу, таких юридичних фактів:

(1) існування у боржника, щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав; цей строк визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо);

(2) розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо); тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх активів Боржника очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед всіма кредиторами (строк виконання яких настав) ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.

З наведено слідує висновок, що обчислення визначеного абз. 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу строку для обов`язку боржника звернутись із заявою про відкриття провадження у справі у разі загрози неплатоспроможності починається з того моменту, коли за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини між кредитором (кредиторами) та боржником (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), одночасно має місце факт настання строку виконання боржником зобов`язань щонайменше перед двома його кредиторами (1) разом із фактом перевищення в той самий момент (звітний період) сумарного розміру цих зобов`язань над розміром всіх активів Боржника (2), які в сукупності і свідчать про ознаки загрози неплатоспроможності боржника.

Разом із цим, суд зазначає, що належними та допустимим доказами, у розумінні ст.ст. 77, 76 ГПК України, які є необхідні та достатні для підтвердження та встановлення судом іншої обов`язкової складової ознаки загрози неплатоспроможності боржника, а саме факту перевищення сумарного розміру зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав, над розміром всіх активів боржника, є документи, перелік, яких наведений у ч. 4 ст. 34 Кодексу.

Проаналізувавши вищевикладене, суд зазначає, що особа, звертаючись із заявою про солідарну відповідальність керівника боржника через порушення положень абз. 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу з підстав, наведених в абз. 2 ч. 1 цієї статті Кодексу, має довести перебування боржника у стані загрози неплатоспроможності, вказавши на відповідні ознаки загрози платоспроможності, що мають місце, а також пославшись на відповідні докази, зокрема, опираючись на відомості, які містяться у документах за переліком, що мають надаватись боржником при зверненні із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі загрози неплатоспроможності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №902/1023/19.

Так, звертаюсь до суду із відповідним клопотанням ТОВ «Нафтаукртранс» не було надано суду доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, які б у своїй сукупності дали змогу суду дійти висновку про наявність допущеного керівництвом ТОВ «МВП «Релос» порушення в частині не звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника у строк, визначений абз. 1 ч. 6 ст. 34 Кодексу.

При цьому, судом береться до уваги те, що повноваження складати/оформляти, формувати відповідні документи, перелік яких наведений у ч. 4 ст. 34 Кодексу, належать боржнику та, відповідно, останній має змогу безпосередньо їх надати суду, тоді як для кредитора ця можливість, як правило, ускладнена.

Водночас, ст. 42 ГПК України та ст.ст. 44, 45 Кодексу передбачають право кредитора ознайомлюватись із матеріалів справи про банкрутство боржника, запитувати необхідну інформацію, яка необхідна для розгляду відповідного питання в арбітражного керуючого.

Як зазначалось вище, ТОВ «Нафтаукртранс» звернувся до суду із відповідним клопотанням 20.05.2021, проте, за час його розгляду у судовому порядку, ініціюючий кредитор своїм правом не скористався та необхідних обставин із посиланням на певні докази, які містяться у матеріалах справи, суду не надав.

Додатково суд зазначає, що звертаючись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Нафтаукртранс» надав, зокрема, рішення Господарського суду Київської від 10.12.2019 у справі №911/2341/21 та від 23.06.2020 у справі №911/2336/21 про стягнення з боржника на користь ініціюючого кредитора грошових коштів. Під час ухвалення вказаного рішення, судом розглядалось клопотання боржника про розстрочення виконання рішення на 12 місяців з дати набрання ним законної сили. Так, судом було встановлено, що ТОВ «МВП «Релос» не доведено що, ненадання йому розстрочки виконання рішення призведе до негативних наслідків для його підприємства чи загрози банкрутства. З наданої до суду фінансової звітності малого підприємства не вбачається наявності скрутного фінансового стану ТОВ «МВП «Релос».

Відповідно до ч. 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Підсумовуючи вищевикладені обставини, суд вважає відповідне клопотання ТОВ «Нафтаукртрасн» необґрунтованим та недоведеним, у зв`язку із чим відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст. 2, 34 Кодексу, ст.ст. 42, 74, 76-79, 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаукртранс» б/н від 19.05.2021 (вх. №12527/1 від 20.05.2021) про встановлення обставин (фактів) залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 16.12.2021 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 21.12.2021.