ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1144/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичу А.Й.

розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлові мережі" (61002, м. Харків, вул. Алчевських (Артема), буд. 4, ідентифікаційний код 36818263)
до Кооперативу автогаражів "Харків" (61162, м. Харків, вул. Ньютона, б. 94, ідентифікаційний код 22645756)
про та за зустрічним позовом до про стягнення 24 188,66 грн. Кооперативу автогаражів "Харків" (61162, м. Харків, вул. Ньютона, б. 94, ідентифікаційний код 22645756) Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлові мережі" (61002, м. Харків, вул. Алчевських (Артема), буд. 4, ідентифікаційний код 36818263) визнання договору фіктивним
за участю представників учасників справи:

позивача за первісним позовом Мизиненко І.О., довіреність б/н від 05.03.2021 року;

відповідача за первісним позовом не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлові мережі" (далі, ТОВ "Житлові мережі") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Кооперативу автогаражів "Харків" (далі, КА "Харків"), в якому просило стягнути з останнього основну заборгованість у сумі 15 750,00 грн., пеню в сумі 4 912,18 грн., 15% річних у сумі 3 526,48 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди обладнання №30/04-2 від 30.04.2018 року. Судові витрати (2270,00 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу) позивач просив відшкодувати за рахунок відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

21.05.2021 року КА "Харків" звернувся до Господарського суду Харківської області з зустрічним позовом (вх.№ 11747), в якому просить:

- визнати Договір №30/04-2 оренди обладнання від 30.04.2018 року, укладений між ТОВ "Житлові мережі" та КА "Харків" фіктивним;

- стягнути з ТОВ "Житлові мережі" на користь КА "Харків" судові витрати;

- прийняти заяву про надання повного розрахунку та доказів витрат на правову допомогу протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення судом у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.05.2021 прийнято до розгляду відзив КА "Харків". Прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов КА "Харків" про визнання договору №30/04-2 оренди обладнання від 30.04.2018 року, укладеного між ТОВ "Житлові мережі" та КА "Харків", фіктивним. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Розгляд справи № 922/1144/21 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на "08" червня 2021 р. на 10:00 год. У задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом про виклик свідків - відмовлено. Клопотання позивача за зустрічним позовом про витребування оригіналів документів задоволено. Зобов`язано ТОВ "Житлові мережі" надати суду оригінали документів, а саме Договору №30/04-2 оренди обладнання від 30.04.2018 року, акту приймання-передачі від 01.05.2018 року, вимоги про сплату заборгованості за Договором оренди обладнання №30/04-2 від 30.04.2018 року від 09.01.2019 року, вимоги про сплату заборгованості за Договором оренди обладнання №30/04-2 від 30.04.2018 року від 06.01.2020 року, вимоги про сплату заборгованості за Договором оренди обладнання №30/04-2 від 30.04.2018 року від 09.03.2021 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі № 922/1144/21 відмовлено в задоволенні первісного позову повністю; відмовлено у задоволенні зустрічного позову повністю.

01.12.2021 до Господарського суду Харківської області від КА "Харків" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі (вх. № 28409), тобто, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У вказаній заяві КА "Харків" ухвалити додаткове рішення у справі № 922/1144/21 за результатами розгляду первісного позову, яким вирішити питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та стягнути на його користь з ТОВ "Житлові мережі" судові витрати пов`язані з розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 8 250,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.12.2021 призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 14.12.2021 на 11:30 год.

14.12.2021 від КА "Харків" надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за його відсутності за вх. №29430, в якому останні зазначив, що подану заяву підтримує, просить її розглянути без участі його представника та стягнути з ТОВ "Житлові мережі" на його користь витрати пов`язані із розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 8 250,00 грн.

14.12.2021 від ТОВ "Житлові мережі" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі (вх. № 29437), в якій останній просить стягнути з КА "Харків" на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Також, 14.12.2021 від ТОВ "Житлові мережі" надійшло клопотання про зменшення, заявленого КА "Харків" розміру судових витрат (вх. № 38438), в якому позивач просить відмовити у задоволенні заяви КА "Харків", у зв`язку із тим, що поданих доказів на підтвердження заяви, що розглядається недостатньо для підтвердження заявлених витрат та відсутній розрахунок витрат на професійну допомогу, що є детальним описом наданих послуг. У разі задоволення судом заяви просив зменшити розмір витрат заявлених КА "Харків" до стягнення, врахувавши такі обставини: 1) заявником завищений втрачений адвокатом час; ціна позову складає 24188,66 грн., отже справа не є складною; незначний обсяг наданих адвокатом послуг, а отже заявлений розмір витрат у розмірі 8 250,00 грн. є неспівмірним.

Суд, розглянувши питання про судові витрати КА "Харків", вислухавши пояснення присутнього представника ТОВ "Житлові мережі", а також, дослідивши докази надані заявником на підтвердження понесення ним судових витрат, вважає зазначити про наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, де зазначено наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В якості доказів понесених витрат на правову допомогу КА "Харків" надав суду копії:

- договору №83 про надання професійної правничої допомоги від 20.05.2020, що укладений між КА "Харків" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Гусарова і партнери";

- додаток №1 до договору №83 про надання професійної правничої допомоги від 20.05.2020;

- додаток №2 до договору №83 про надання професійної правничої допомоги від 01.12.2020;

- ордер на надання правничої правової допомоги на ім`я Мух К.Б. від 13.05.2021 серії ВА №1014822;

- акт № 922/1144/21 приймання - передачі підготовленої до виконання роботи (в порядку дотримання вимог ст. 29 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", далі - акт) від 26.11.2021;

- меморіального ордеру №@2PL796788 від 13.08.2021 на суму 8000,00 грн.

Згідно акту Авокатським об`єднанням надані клієнту роботи на загальну суму 8 250,00 грн., а саме:

1. Ознайомлення з матеріалами справи №922/1144/21 кількість год. 0,5 вартістю 375,00 грн.

2. Підготовка відзиву у справі №922/1144/21 на позовну заяву кількість год. 1 вартістю 750,00 грн.

3. Підготовка клопотання про призначення судової технічної експертизи документів у справі №922/1144/21 кількість год. 1 вартістю 750,00 грн.

4. Підготовка клопотання про витребування оригіналів письмових доказів у справі №922/1144/21 кількість год. 1 вартістю 750,00 грн.

5. Представництво інтересів у судовому засіданні 08.06.2021 у справі №922/1144/21 кількість год. 1 вартістю 750,00 грн.

6. Підготовка заперечень на відповідь на відзив у справі №922/1144/21 кількість год. 1 вартістю 750,00 грн.

7. Представництво інтересів у судовому засіданні 22.06.2021 у справі №922/1144/21 кількість год. 0,5 вартістю 375,00 грн.

8. Підготовка заяви про те, що поданий до суду товариством з обмеженою відповідальністю «Житлові мережі» для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим у справі №922/1144/21 кількість год. 1 вартістю 750,00 грн.

9. Підготовка клопотання про не прийняття до уваги доказів, оригінали яких суду не надані у справі №922/1144/21 кількість год. 0,5 вартістю 375,00 грн.

10. Представництво інтересів у судовому засіданні 06.07.2021 у справі №922/1144/21 кількість год. 1 вартістю 750,00 грн.

11. Представництво інтересів у судовому засіданні 02.11.2021 у справі №922/1144/21 кількість год. 0,5 вартістю 375,00 грн.

12. Представництво інтересів у судовому засіданні 09.11.2021 у справі №922/1144/21 кількість год. 1 вартістю 750,00 грн.

13. Представництво інтересів у судовому засіданні 25.11.2021 у справі №922/1144/21 кількість год. 1 вартістю 750,00 грн.

Отже, КА "Харків" витрачено на правову допомогу адвоката 8250,00 грн.

У заяві про зменшення заявленого КА "Харків" розміру судових витрат ТОВ "Житлові мережі" зазначає, що розмір гонорару, визначений заявником у сумі 8250,00 грн., є завищеним щодо іншої сторони спору та просив врахувати таке:

1) завищений витрачений адвокатом час (полягає у тому, що зазначаючи кількість витраченого часу у кількості 1 години на представництво інтересів у кожному судовому засіданні, представник КА «Харків» збільшує даний час, оскільки тривалість судових засідань не перевищувало 30 хвилин. Крім того, в тривалість судових засідань включався час розгляду двох позовів одночасно: первісного та зустрічного. Отже, розмір гонорару підлягає зменшенню пропорційно витраченого часу за розглядом зустрічного позову, в задоволенні якого судом відмовлено повністю);

2) ціну позову, яка складає 24188,66 грн. (дана сума є малозначною, та є неспівмірною із заявленим розміром витрат на правничу допомогу);

3.) складність справи (стягнення заборгованості за Договором оренди є нескладною справою);

4) незначний обсяг наданих адвокатом послуг; а отже є неспівмірним відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Згідно зі ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, зокрема: інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 5, 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд може зменшити суму судових витрат встановивши їх не співрозмірність характеру спору, ступеню її складності, наявність заперечень з боку відповідача стосовно суми стягнення, витраченого адвокатами часу на надання правової допомоги, та іншим обставинам, які мають істотне значення, незалежно від того, чи подавалося таке клопотання відповідачем.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 по справі № 915/237/18 та від 06.03.2019 по справі № 910/15357/17.

Дослідивши подані КА "Харків" докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, врахувавши характер спору по даній справі, ступінь її складності, зважаючи на предмет спору в даній справі, зокрема суму позовних вимог у розмірі 24 188,66 грн., наявність заперечень з боку ТОВ "Житлові мережі" стосовно заявленої суми витрат, фактично витрачений адвокатом час на надання правової допомоги, враховуючи Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених Рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд вважає що розмір гонорару, визначений заявником є завищеним щодо останнього, а справедливим і співрозмірним є зменшений розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм ст.ст. 3, 11, 15 ГПК України, питання про співмірність заявлених відповідачем до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що 5 625,00 грн. становлять співмірні і розумні витрати ТОВ "Житлові мережі" на професійну правничу допомогу по первісному позову. В решті заявлених до відшкодування судових витрат суд відмовляє.

Щодо поданої заяви ТОВ "Житлові мережі" про ухвалення додаткового рішення у справі (вх. № 29437 від 14.12.2021), суд зазначає про таке.

Як вбачається зі змісту судового рішення у даній справі, під час розгляду справи в поясненнях сторін виникли розбіжності щодо факту підписання спірного договору та акту приймання-передачі у той час, яким вони датовані, тобто квітень - травень 2018 року.

У зв`язку із вищенаведеними обставинами, судом ухвалою від 06.07.2020 у даній справі було призначено судову технічну експертизу документів, а саме: договору №30/04-2 оренди обладнання від 30.04.2018 року та акту приймання-передачі від 01.05.2018 року. Проведення вищевказаної експертизи було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

22.10.2021 до суду надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення судової технічної експертизи документів, в якому останній просив надати для порівняльного дослідження: вільні зразки відтисків печатки ТОВ "Житлові мережі" за період з 02.01.2018 по 02.04.2021 з щільним (бажано щоденним) їх розташуванням у часі, але не менше 15 документів за кожний місяць визначеного періоду часу, та не менше трьох зразків за 30.04.2018 і 01.05.2018.

Проте, ТОВ Житлові мережі листом повідомило суд про неможливість надати оригінали інших документів, ніж ті, що містяться в матеріалах справи. Вказана позиція підтримана представником у підготовчому засіданні 02.11.2021.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про неможливість проведення судової технічної експертизи документів, що була призначена судом згідно ухвали від 06.07.2021, у зв`язку із ненаданням ТОВ Житлові мережі зазначених судовим експертом документів, підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Враховуючи те, що ТОВ "Житлові мережі" не надано документів необхідних для проведення судової технічної експертизи, суд, керуючись приписами ч. 6 ст. 91 ГПК України та ч.4 ст. 102 ГПК України, не взяв до уваги відповідні письмові докази, а саме оригінали договору №30/04-2 оренди обладнання від 30.04.2018 року та акту приймання-передачі від 01.05.2018 року, що містилися в матеріалах справи.

Факт укладення письмового договору може підтверджуватись лише письмовим договором. В спірному випадку, позивачем за первісним позовом не подано суду оригіналу договору, що дозволяє стверджувати про те, що договір №30/04-2 оренди обладнання від 30.04.2018 року не укладений, тобто такий, що не створює юридичних наслідків для сторін, оскільки оригіналу вказаного договору суду не подано, що унеможливлює встановлення як факту підписання/не підписання договору, так і встановлення факту наявності/відсутності печаток сторін.

Відсутність у суду оригіналу документа (договору оренди) унеможливило встановлення як факту його вчинення (укладення), так і його умов.

За таких обставин суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні первісного позову у повному обсязі.

Враховуючи те, що судом не взяті до уваги вищевказані письмові докази, що дозволило суду дійти висновку, що договір №30/04-2 оренди обладнання від 30.04.2018 року між сторонами не був укладений, тобто є таким, що не створив юридичних наслідків для сторін, оскільки відсутність оригіналу вказаного договору унеможливлює встановлення як факту підписання/не підписання договору, так і встановлення факту наявності/відсутності печаток сторін. Відсутність у суду оригіналу документа (договору оренди) унеможливлює встановлення як факту його вчинення (укладення), так і його умов, що потягло за собою відмову у задоволенні зустрічного позову.

За таких обставин, у даній справі, відмова у задоволенні первісного позову та у задоволенні зустрічного позову була викликана поведінкою ТОВ "Житлові мережі", що полягали у тому, що ним не надано документів необхідних для проведення судової технічної експертизи та відповідно неможливості проведення вказаної експертизи та надання судовим експертом висновку, а не спростуванням ТОВ "Житлові мережі" зустрічних позовних вимог.

За загальним правилом, а саме згідно п.3 ч.5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує зокрема поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Отже, суд вважає, що поведінка ТОВ "Житлові мережі" під час розгляду справи, свідчила про ухилення від проведення судової ескпертизи, а отже й про відсутність наміру спростувати доводи КА "Харків" щодо неприйняття до уваги документів: договору №30/04-2 оренди обладнання від 30.04.2018 року та акту приймання-передачі від 01.05.2018 року, тобто відсутність обґрунтування первісних позовних вимог та не спростування зустрічних позовних вимог, отже у рішенні судом зазначено, що судові витрати з оплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу по первісному позову покладаються на позивача по первісному позову.

За таких обставин суд, вважає за необхідне заяву про ухвалення додаткового рішення у справі ТОВ "Житлові мережі" (вх. № 29437 від 14.12.2021) залишити без розгляду.

На підставі статей 1, 19, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та керуючись статтями 3, 11, 15, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву (вх. № 28409 від 01.12.2021 р.) КА "Харків" про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 922/1144/21.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлові мережі" (61002, м. Харків, вул. Алчевських (Артема), буд. 4, ідентифікаційний код 36818263) на користь Кооперативу автогаражів "Харків" (61162, м. Харків, вул. Ньютона, б. 94, ідентифікаційний код 22645756) судові витрати пов`язані з розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 5625,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти заяви відповідача КА "Харків" про ухвалення додаткового рішення у справі відмовити.

5. Заяву про ухвалення додаткового рішення у справі ТОВ "Житлові мережі" (вх. № 29437 від 14.12.2021) залишити без розгляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено (підписано) 21.12.2021.

Суддя О.В. Смірнова