ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 Справа № 917/1729/21

Суддя Господарського суду Полтавської області Сірош Д. М., розглянувши матеріали позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ", вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, 39610

до Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла - садок) № 34 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вул. Софіївка, буд. 82, м. Кременчук, 39617

про стягнення суми основного боргу, інфляційних та 3% річних

без виклику представників сторін.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" звернулося з позовом до Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла - садок) № 34 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області стягнення 570605,96 грн заборгованості за договором № 50 з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії, з яких: 556864,68 грн - вартість спожитої теплової енергії за період березень - травень 2021 року, 6127,47 грн - інфляційні нарахування за прострочення оплати в березні, квітні 2021 року та 7613,81 грн - 3% річних за прострочення оплати в березні, квітні, травні 2021 року.

В позові зазначає, що підставою для звернення до суду стало несвоєчасне здійснення розрахунків за поставлену теплову енергію на підставі договору № 5040 про від 15.03.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 13009 від 24.07.2021) проти позову заперечує, посилаючись на те, що заборгованість виникла з незалежних від відповідача об`єктивних причин та за відсутності вини останнього. Зазначає, що своєчасність виконання договірних зобов`язань залежить від надходжень бюджетних коштів з міського бюджету у розмірі, передбаченому нормативами фінансування.

Позивач у відповіді на відзив (вх. № 13144 від 26.11.2021) заперечує проти доводів відповідача, посилаючись на те, що відсутність коштів не є підставою для не проведення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.11.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, запропонував відповідачеві протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 568 від 19.04.2019 ТОВ Кременчуцька ТЕЦ визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела ТОВ Кременчуцька ТЕЦ.

Відповідно до рішення № 568 від 19.04.2019 ТОВ Кременчуцька ТЕЦ надає послуги з теплопостачання.

15.03.2021 ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» (далі позивач) та Кременчуцький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 34 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі відповідач) уклали договір з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 5040.

Частиною 2 пункту 8.1 договору передбачено, що відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України умови договору поширюються на правовідносини, які відбулися між сторонами з 01.01.2021 року.

Згідно з пунктом 1.1 договору Виконавець зобов`язувався надавати Споживачеві послугу з постачання теплової енергії на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а Споживач зобов`язувався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Пунктом 1.3 договору встановлено опалювальну площу та теплове навантаження будівлі Споживача, наявність приладу обліку на об`єкті Споживача, а розділом 4 договору встановлено тариф на послугу на дату укладення договору, можливість його зміни і повідомлення про це Споживача.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до пункту 23 «Правил користування тепловою енергією» (далі Правила), затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 та розділу 4 договору.

Згідно з пунктом 23 Правил, розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору, на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до пункту 3.5 договору, Споживач щомісяця до останнього дня включно розрахункового місяця подає Виконавцю інформацію про фактичне споживання теплової енергії згідно показників приладу комерційного обліку теплової енергії. При відсутності даних показників комерційного обліку теплової енергії до останнього дня включно розрахункового місяця кількість спожитої теплової енергії визначається розрахунковим методом. Зняття Споживачем показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії оформлюється Відомістю про фактичні покази розрахункових приладів обліку на підставі якої здійснюється розрахунок, оформлення рахунку та Акта про обсяги спожитої (поставленої) Споживачу (субспоживачу) теплової енергії. Акт про обсяги спожитої (поставленої) Споживачу (субспоживачу) теплової енергії підтверджується Споживачем у десятиденний термін. У разі неповернення Споживачем належно підтвердженого Акта про обсяги спожитої (поставленої) Споживачу (субспоживачу) теплової енергії або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дати його виписки за умови його підписання трьома представниками Виконавця.

Згідно з пунктом 4.3 договору тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги Виконавцю становить з першого по останнє число місяця, але не може перевищувати місяць.

Відповідно до пункту 4.5 договору Споживач здійснює оплату за цим договором за спожиту послугу протягом 7 (семи) календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Порушуючи договірні зобов`язання в період з березня 2021 року по травень 2021 року відповідач здійснював не своєчасні розрахунки за теплоспоживання, що призвело до виникнення станом на 11.10.2021 заборгованості за спожиту теплову енергію (факт отримання послуг підтверджується актами про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії, а. с. 22 - 23) та нарахування відповідних санкцій, як того вимагає чинне законодавство України.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни заборонено здійснювати нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги).

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 (зі змінами) з 12.03.2020 на усій території України установлено карантин. В подальшому карантин продовжено до 31.10.2021.

Враховуючи норми чинного законодавства, позивач не нараховував пеню за несвоєчасну оплату комунальних послуг в період дії карантину.

Відповідно до пункту 5.2.5 та пункту 6.2 договору, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» у разі несвоєчасного здійснення платежів Споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

Отже, станом на 11.10.2021 загальна сума заборгованості за спожиту теплову енергію та розмір нарахувань 3% річних та інфляційних становлять:

сума заборгованості за спожиту та не оплачену теплову енергію за період березень 2021 року, квітень 2021 року та травень 2021 року - 556864,68 грн;

розмір 3% річних за прострочення оплати у березні 2021 року, квітні 2021 року та травні 2021 року - 7613,81 грн;

розмір інфляційних нарахувань за прострочення оплати в березні 2021 року та квітні 2021 року - 6127,47 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовується наявність у відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 556864,68 грн за період березень, квітень та травень 2021 року.

Отже, вимога позивача про стягнення основного боргу в сумі 556864,68 грн за період березень 2021 року, квітень 2021 року та травень 2021 року підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування (утримання) ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Верховний Суд України у своїй постанові від 15.05.2012 у справі № 3-28гс12 зазначив, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для не проведення розрахунків оскільки, на підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 року, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність Відповідача та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446.

За несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію відповідачеві нараховано:

7613,81 грн - 3% річних за прострочення оплати в березні 2021 року, квітні 2021 року та травні 2021 року;

6127,47 грн інфляційних за прострочення оплати в березні 2021 року та квітні 2021 року.

Здійснивши перевірку, наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача суд відхиляє, оскільки відсутність бюджетних коштів не є підставою для не проведення розрахунків та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні в суд з даним позовом, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 237, 238 та 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 34 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. Софіївська, буд. 82, м. Кременчук, 39617, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (39600, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2, 6):

- вартість спожитої теплової енергії в сумі 556864,68 грн на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» м. Полтава, МФО 305749, ;

- інфляційні нарахування у розмірі 6127,47 грн за прострочення оплати в березні 2021 року та квітні 2021 року, 3 % річних у розмірі 7613,81 грн за прострочення оплати у березні 2021 року, квітні 2021 року та травні 2021 року на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в Полтавському відділенні АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» м. Полтава, МФО 305749, ;

- судовий збір у розмірі 8559,09 грн на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в Полтавському відділенні АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» м. Полтава, МФО 305749, .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Д. М. Сірош