ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 Справа № 914/2432/21

місто Львів

За позовом: Комунального некомерційного підприємства «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської міської ради, м. Вишгород, Київської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт», м. Львів

про розірвання договору та стягнення заборгованості в розмірі 65394,80 грн.

Суддя О.І. Щигельська

Секретар судового засідання: О.Р. Зарицька

Представники сторін

від позивача: Короленко Т.Л. - представник (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився.

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Комунальне некомерційне підприємство «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» про розірвання договору №165 від 20.05.2021 та стягнення заборгованості в розмірі 65394,80 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 16.08.2021 позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

30.08.2021 в системі документообігу суду за вх. №19988/21 зареєстровано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 31.08.2021 в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.10.2021.

28.09.2021 в системі документообігу суду за вх. №22673/21 зареєстровано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 04.10.2021 заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

08.10.2021 в системі документообігу суду за вх. №23593/21 зареєстровано клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 11.10.2021 підготовче засідання відкладено на 25.10.2021.

11.10.2021 в системі документообігу суду за вх. №23741/21 зареєстровано заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 12.10.2021 вказану заяву позивача задоволено.

В судовому засіданні 25.10.2021 закрито підготовче провадження у справі №914/2432/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.11.2021.

Після закінчення судового засідання 25.10.2021 в системі документообігу суду зареєстровано подані відповідачем на електронну адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№25030/21), заяву про проведення судового засідання без участі відповідача (вх.№25031/21) та клопотання про поновлення строку на подання відзиву (вх.№25032/21). Аналогічні документи від відповідача надійшли до суду засобами поштового зв`язку 25.10.2021.

Ухвалою суду від 08.11.2021 відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання від 25.10.2021 (вх.№25032//21) про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву; відзив на позовну заяву від 25.10.2021 (вх.№25030/21) залишено без розгляду; судове засідання відкладено на 06.12.2021.

18.11.2021 в системі документообігу суду за вх. №27522/21 зареєстровано клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 19.11.2021 заяву представника Комунального некомерційного підприємства «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської міської ради про участь в судовому засіданні у справі №914/2432/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

В судове засідання 06.12.2021 в режимі відеоконференції з`явився представник позивача, позов підтримав повністю з підстав, зазначених у ньому. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем явки повноважного представника в судове засідання 06.12.2021 повторно не забезпечено, поважності причин неявки суду не повідомлено.

Так, згідно відомостей офіційного сайту АТ «Укрпошта», копію ухвали суду від 16.11.2021, надіслану на адресу місцезнаходження ТОВ «Прайм Лайт» вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 79044, Львівська обл., місто Львів, вулиця Єфремова, будинок 84/1 Б, відправлення вручено: особисто 22.11.2021.

Суд враховує позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12, щодо того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем ТОВ «Прайм Лайт» 20.06.2021 року укладено договір №165, за яким відповідачем передано товар на 2500 літрів у вигляді талонів на дизельне паливо та Бензин А-95, а позивачем сплачено вартість такого на загальну суму 64980,00 грн. Позивач стверджує, що відповідач не виконав зобов`язання за договором, оскільки поставку товару відповідачем не здійснено, а надані скреч-картки та талони не працюють на АЗС вказаних відповідачем. Позивач вказує, що неодноразово звертався до ТОВ «Прайм Лайт» з листами, однак товар чи повернення коштів позивачем не отримано. Вищенаведене зумовило звернення до суду із відповідною позовною заявою про розірвання договору №165 від 20.06.2021, стягнення попередньої оплати за договором в розмірі 64980,00 грн та 414,80 грн пені.

Аргументи відповідача

Відповідач подав відзив на позовну заяву із пропуском процесуального строку без поважних причин, тому суд відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

За результатами проведення процедури закупівлі UA-2021-04-07-004119-b між Комунальним некомерційним підприємством «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської міської ради (позивач по справі, замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (відповідач по справі, постачальник за договором) укладено договір №165, за яким постачальник зобов`язався у 2021 році поставити замовникові товари, зазначені в специфікації, а замовник - прийняти і оплатити такі товари: ДК- 021:2015 - 09130000-9 - Нафта і дистиляти (бензин А-95, ДП) (п. 1.1.).

Зі Звіту про результати проведення процедури закупівлі вбачається, що предметом закупівлі є Бензин А-95 (в талонах) та Дизельне пальне (в талонах).

Відповідно до п. 3.1 ціна Договору становить 142980,00 грн з ПДВ (Сто сорок дві тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень 00 коп.) в тому числі ПДВ 23830 грн.

Пунктом 1.2. Договору Специфікація продукції, сторонами погоджено поставку А-95 в кількості 4500 літрів, ціна за одиницю складає 26,04 грн, загальна вартість 117180,00 грн та ДП в кількості 1000 літрів, ціна за одиницю складає 25,80 грн, загальна вартість 25800,00 грн.

Згідно з видатковою накладною №350 від 24.06.2021 позивачем отримано товар дизельне паливо у кількості 500 л. та Бензин А-95 у кількості 2000 л. на загальну суму 64980,00 грн.

До матеріалів справи долучено копію Рахунку на оплату №349 від 24.06.2021 на суму 64980,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням №331 від 25.06.2021 позивачем здійснено платіж в сумі 64980,00 грн на користь ТОВ «Прайм Лайт», призначення платежу «0112010;2610;бензин та дизельне паливо; зг.накл№350 від 24.06.2021 дог.№165 від 20.05.2021; в т.ч. ПДВ 10830,00.».

До матеріалів справи долучено Довідку щодо мережі АЗС №356/07 від 22.04.2021, з якої вбачається, що ТОВ «Прайм Лайт», на виконання вимог тендерної документації, ідентифікатор закупівлі: UА-2021-04-07-004119-b. запропоновано АЗС партнера ТОВ «ІНТЕР КАРД» розташовані по всій території України, в т.ч. на території м. Вишгород та на відстані не більше ніж 25 км від м. Вишгород. Також зазначено, що паливо відпускається на підставі пред`явлення талонів на пальне, які діють по всій території України, за якими Замовник зможе заправити ТЗ за першою вимогою. Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» гарантує цілодобову заправку автотранспорту замовника, включаючи вихідні та святкові дні та безперебійний відпуск пального.

Однак, позивач зазначає, що надані відповідачем талони не працюють на АЗС, що вказані в Довідці щодо мережі АЗС №356/07 від 22.04.2021.

Відповідно до п. 6.3. Договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором; Забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом II цього Договору.

Згідно з п. п. 5.1-5.2 строк (термін) поставки (передачі) товарів визначається згідно замовлення. Місце поставки (передачі) товарів (талонів): м. Вишгород, вул. Кургузова, 1.

08.07.2021 позивач звернувся до ТОВ «Прайм Лайт» з заявкою №662, в якій просив здійснити заправку пальним автомобілі медичного закладу в термін до 15 липня 2021 року, а саме А-95 у кількості 2000 л. та ДП у кількості 500 л. на загальну суму 64980,00 грн.

У відповідь на вказану заявку листом №605/2 від 09.07.2021 «Прайм Лайт» повідомлено, що відповідач підтверджує свої зобов`язання по Договору №165 від 20.05. 2021 та зобов`язується виконати взяті на себе зобов`язання за Договором та продовжити заправку транспорту КНП «Вишгородська ЦРЛ» BMP на АЗС талонами, придбаними у ТОВ «Прайм Лайт» після усунення технічних несправностей.

22.07.2021 позивач звернувся до відповідача з листом №708 в якому зазначив, що станом на 22.07.2021 виконавець так і не здійснив поставку товару, згідно Договору, а надані замовнику скретч-картки та талони не працюють на АЗС про які вказав виконавець. Також вказано, що у зв`язку з вказаними обставинами вбачаються підстави для дострокового розірвання Договору № 165 від 20.6.2021 року, крім того позивач вимагав у виконавця добровільно повернути в 7 - денний термін з дня підписання додаткової угоди, про розірвання договору кошти сплаченні замовником в сумі 64980,00 грн. До листа долучено Додаткову угоду про розірвання договору та Акт звіряння взаємних розрахунків по Договору.

У відповідь на вказаний лист відповідачем листом №657/8 від 26.07.2021 повідомлено, що ТОВ «Прайм Лайт» підтверджує свої зобов`язання по Договору №165 від 20.05.2021 та зобов`язується виконати взяті на себе зобов`язання за Договором та продовжити заправку транспорту КНП «Вишгородська ЦРЛ» BMP на АЗС талонами, придбаними у ТОВ «Прайм Лайт», після усунення всіх технічних несправностей та відновлення безперебійного процесу роботи про, що буде проінформовано.

27.07.2021 позивач повторно звернувся до відповідача з Листом №720, з вимогою підписати Додаткову угоду про розірвання договору та добровільно повернути в 7 - денний термін з дня підписання додаткові угоди про розірвання договору кошти сплаченні замовником в сумі 64980,00 грн, а також заповнити, підписати і скріпити печатками Акти звіряння взаємних розрахунків по Договору № 165 від 20.06.2021 року за період з « 01» червня 2021 року по « 22» липня 2021 року, в 7 денний термін, надіслати 1 (один) примірник КНП «Вишгородська ЦРЛ» BMP. На підтвердження факту направлення вказаного листа позивачем долучено копію фіскального чеку № ФН від 27.07.2021 року про відправку рекомендованого листа та копію роздруківки відстеження (трекінгу) поштового відправлення за номером накладної 230, згідно якої відповідачем отримано лист - 02.08.2021 року.

Відповіді на вказаний лист до матеріалів справи не долучено.

Зазначені обставини зумовили звернення Комунального некомерційного підприємства «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської міської ради до суду з позовом про розірвання Договору №165 від 20.05.2021 та стягнення 64980,00 грн попередньої оплати за Договором та 414,80 грн пені.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений сторонами договір №165 від 20.05.2021 є договором поставки.

Як передбачено ч.1 ст.712 ЦК України та ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач передав позивачу талони на пальне у на суму 64980,00 грн, а позивач оплатив такий товар, що підтверджується копіями Видаткової накладної №350 від 24.06.2021 та платіжним дорученням №331 від 25.06.2021.

Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 N 281/171/578/155 встановлено, що талон це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Відповідно до ст. 7 Цивільного кодексу України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

За загальним правилом для отримання товару на АЗС покупець пред`являє оператору АЗС картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне, здійснює фактичну передачу (видачу) товару відповідної марки та кількості, після чого картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання покупцем товару зі зберігання відповідного асортименту та кількості.

Проте, під час користування відповідними талонами позивачем виявлено недоліки, оскільки на АЗС неможливо було придбати пальне за такими талонами, про що позивачем неодноразово повідомлялося відповідача листами.

Суд звертає увагу, що відповідачем не подано доказів на спростування обставин, зазначених у позовній заяві, зокрема отримання позивачем товару.

Відсутність палива на АЗС, технічні збої в системах оператора чи відсутність співпраці між відповідачем і АЗС не можуть вважатись об`єктивними обставинами неможливості виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, оплачених позивачем у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із приписами статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільний кодекс України).

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 Цивільного кодексу України).

Із суті правовідносин, що виникли між сторонами, та виходячи з обставин справи, зокрема, здійснення позивачем оплати товару у повному розмірі, суд зазначає, що фактично позивачем придбано товар пальне на умовах передоплати, тому до правовідносин застосовуються положення ст. 693 Цивільного кодексу України.

Приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Враховуючи встановлені обставини справи, неспростованість їх відповідачем, суд доходить висновку про порушене право позивача на отримання оплаченого ним товару у спосіб відпуску палива на АЗС в кількості, обумовленій договором. Відповідно, позивач має право вимагати у відповідача повернення сплаченої за неотриманий товар грошової суми. Враховуючи наведене, сума, заявлена до стягнення 64980,00 грн, визнається судом обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п.7.2. Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти Постачальник сплачує Замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом невиконання зобов`язань.

Так, позивачем на підставі п. 7.2. Договору заявлено вимогу про стягнення 414,80 грн за період з 16.07.2021 по 30.07.2021.

Згідно з ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши підстави та правильність нарахування пені, суд дійшов висновку, що позивачем правильно проведено розрахунок, а тому вимога про стягнення з відповідача 414,80 грн пені є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про розірвання Договору №165 від 20.06.2021, суд зазначає наступне.

З положень ст. 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 2 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ГК України господарське зобов`язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частинами 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено, що позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання з оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну оплачених талонів в мережах АЗС. А відповідач всупереч умовам договору неналежним чином здійснював виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до п. 6.2. Договору замовник має право достроково розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це його у строк 30 днів.

22.07.2021 позивач звернувся до відповідача з листом №708 в якому зазначив, що станом на 22.07.2021 виконавець так і не здійснив поставку товару, згідно Договору, а надані замовнику скретч-картки та талони не працюють на АЗС про які вказав виконавець. Також вказано, що у зв`язку з вказаними обставинами вбачаються підстави для дострокового розірвання Договору № 165 від 20.6.2021 року, крім того позивач вимагав у виконавця добровільно повернути в 7 - денний термін з дня підписання додаткової угоди, про розірвання договору кошти сплаченні замовником в сумі 64 980,00 грн. До листа долучено Додаткову угоду про розірвання договору та Акт звіряння взаємних розрахунків по Договору.

У відповідь на вказаний лист відповідач листом №657/8 від 26.07.2021 повідомив, що ТОВ «Прайм Лайт» підтверджує свої зобов`язання по Договору №165 від 20.05. 2021 та зобов`язується виконати взяті на себе зобов`язання за Договором та продовжити заправку транспорту КНП «Вишгородська ЦРЛ» BMP на АЗС талонами, придбаними у ТОВ «Прайм Лайт», після усунення всіх технічних несправностей та відновлення безперебійного процесу роботи про, що буде проінформовано.

27.07.2021 позивач повторно звернувся до відповідача з Листом №720, з вимогою підписати Додаткову угоду про розірвання договору та добровільно повернути в 7 - денний термін з дня підписання додаткові угоди про розірвання договору кошти сплаченні замовником в сумі 64 980,00 грн а також заповнити, підписати і скріпити печатками Акти звіряння взаємних розрахунків по Договору № 165 від 20.06.2021 року за період з « 01» червня 2021 року по « 22» липня 2021 року, в 7 денний термін, надіслати 1 (один) примірник КНП «Вишгородська ЦРЛ» BMP. На підтвердження факту направлення вказаного листа позивачем долучено копію фіскального чеку № ФН від 27.07.2021 року про відправку рекомендованого листа та копію роздруківки відстеження (трекінгу) поштового відправлення за номером накладної 230, згідно якої відповідачем отримано лист - 02.08.2021 року. Відповіді на вказаний лист до матеріалів справи не долучено.

Оскільки сторони не досягли згоди щодо розірвання договору позивачем правомірно заявлено позовну вимогу про розірвання договору №165 від 20.06.2021 року.

Частина 1 статті 631 ЦК України врегульовує, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Тобто, розірвати можна лише договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17, від 18.11.2019 у справі №910/16750/18, від 12.05.2020 у справі №911/991/19.

Як вбачається з матеріалів справи, цей Договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31 грудня 2021 року.

В даному випадку істотність порушення відповідачем умов договору виявляється у невиконанні обов`язку щодо передачі оплаченого товару. Фактично, істотна умова договору з боку відповідача не виконана. А тому, суд вважає, що наявні обставини для розірвання спірного договору в судовому порядку.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Стандарт доказування «вірогідності доказів», який на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведене, суд, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши подані докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, приходить до висновку, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження позовних вимог про стягнення 64980,00 грн в якості попередньої оплати за договором, 414,80 грн пені та розірвання Договору №165 від 20.06.2021 які підлягають до задоволення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

У відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в розмірі 4540,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір №165 від 20.05.2021 року, укладений між Комунальним некомерційним підприємством «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської міської ради (07301, Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (79044, Україна, Львівська область, м. Львів, вул. Єфремова, буд. 84/1 Б, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (79044, Україна, Львівська область, м. Львів, вул. Єфремова, буд. 84/1 Б, ) на користь Комунального некомерційного підприємства «Вишгородська центральна районна лікарня» Вишгородської міської ради (07301, Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 1, ) 64980,00 грн в якості попередньої оплати за договором, 414,80 грн пені та 4540,00 грн судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 16.12.2021

Суддя Щигельська О.І.