СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/2651/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.,

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телур Фарм" (вх.№2989Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2021, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Сусловою В.В., час проголошення рішення - не зазначено, дата складання повного тексту рішення - 06.09.2021, у справі № 922/2651/21

за позовом Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі", м. Балаклія, Харківська обл.,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телур Фарм", м. Мерефа, Харківський район, Харківська обл.,

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телур Фарм", в якому просить стягнути борг у загальній сумі 43 317, 72грн, в тому числі: заборгованість за користування тепловою енергією у розмірі 39 662, 30грн з ПДВ, пеню у розмірі 1 614, 91грн, 1 683, 06грн інфляційних, 3% річних у розмірі 357, 45грн. Витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором про постачання теплової енергії №547 від 01.04.2014.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.09.2021 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телур Фарм" на користь Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" заборгованість за Договором про постачання теплової енергії №547 від 01.04.2014 у розмірі 42 317, 72грн, в тому числі: заборгованість за користування тепловою енергією у розмірі 38 662, 30грн з ПДВ, пеню у розмірі 1 614, 91грн, 1 683, 06грн інфляційних, 3% річних у розмірі 357, 45грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270, 00грн. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 1 000, 00грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що приймаючи до уваги сплату відповідачем суми основного боргу у розмірі 1 000, 00грн, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України в частині позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 1 000, 00грн. В той же час, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів, які б свідчили про сплату суми основного боргу за Договором про постачання теплової енергії №547 від 01.04.2014 у розмірі 38 662, 30 грн. За таких обставин, позовна вимога про стягнення заборгованості за Договором про постачання теплової енергії №547 від 01.04.2014 підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 38 662, 30грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 1 614, 91грн, 1 683, 06грн інфляційних та 3% річних у розмірі 357, 45грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, правомірними та правильно розрахованими, а, отже, є такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду від 06.09.2021, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю; судові витрати просить покласти на позивача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що копія договору постачання теплової енергії №547 від 01.04.2014, на який позивач посилається в якості підстави позову, не була долучена до примірника позовної заяви, надісланої відповідачу, таким чином, представник відповідача позбавлений можливості надати оцінку зазначеному договору, а суд, на думку апелянта, не мав брати його до уваги.

Крім того, апелянт зазначає, що в якості доказів надсилання рахунків на оплату, актів виконаних робіт, актів звірки взаєморозрахунків тощо, позивач надав копії поштових відправлень, в яких отримувачем зазначено інше підприємство, і до того ж, позивачем не надано описів вкладення.

Також апелянт зазначає, що приміщення відповідача в м. Балаклея не обладнані приладами обліку тепла, а тому кількість поставленої теплової енергії розраховується за встановленою законодавством формулою. Проте, за твердженням апелянта, в позовній заяві позивачем не обґрунтовано, яким чином позивачем вираховано кількість поставленої теплової енергії.

Як вказує апелянт, він не заперечує проти факту отримання теплової енергії, однак, не згоден із заявленою до оплати кількістю теплової енергії, яка, на думку апелянта, є завищеною.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Телур Фарм" на рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2021 у справі № 922/2651/21 та постановлено здійснити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено позивачу строк до 15.11.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 15.11.2021 для подання заяв і клопотань.

Копії ухвали апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження були надіслані сторонам на їх адреси, зазначені в матеріалах справи та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вручені, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

09.11.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№12938), зазначає, що неналежне виконання з боку відповідача умов договору призводить до негативних наслідків, оскільки Комунальне підприємство Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" позбавлено можливості розраховуватися перед своїми кредиторами, а саме своєчасно сплачувати заборгованість за поставку природного газу перед НАК "Нафтогаз України", внаслідок чого змушено сплачувати додаткові штрафні санкції, та виконувати свої зобов`язання перед державним та місцевим бюджетами.

Крім того, як наслідок заборгованості, існує постійна загроза арешту розрахункових рахунків підприємства.

З огляду на викладене, просить залишити рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2021 у справі №922/2651/21 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В силу статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 01.04.2014 року між Комунальним підприємством Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телур Фарм", був укладений Договір про постачання теплової енергії №547 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Енергопостачальна організація (позивач) бере на себе зобов`язання постачати Споживачу (відповідачу), за адресою: 64200, Харківська область, м. Балаклія вул. Жовтнева б.37., кв. 2, 3, 4 теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором.

Обидві сторони зобов`язуються керуватися Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою КМУ від 03.10.2007 №1198 та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 № 630.

Відповідно до п. 2.1. Договору, теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно додатка 1а, 1в до цього Договору у вигляді гарячої води або водяної пари на такі потреби: опалення приміщення.

Згідно з пунктом 3.2.2. Договору, споживач зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Щомісячно до 20-го числа наступного місяця виконувати звірку розрахунків з підписання акту. Звірку розрахунків споживач здійснює з Енергопостачальною організацією.

У відповідності до пунктів 4.2.1, 4.2.4 Договору, енергопостачальна організація зобов`язана забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором; повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що облік споживання теплової енергії проводиться при наявності договору по: приладах обліку - з моменту оформлення акту про введення в експлуатацію та на підставі двостороннього акту про кількість використаної теплової енергії; розрахунковим способом - з моменту подачі теплової енергії.

Згідно з пунктом 6.1. Договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в національній валюті України відповідно до встановлених згідно чинного законодавства України тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 6.2. Договору).

Відповідно до пункту 6.3. Договору, споживач до 10 числа поточного місяця сплачує за надання Енергопостачальною організацією рахунком передбачуваний обсяг споживання послуг теплопостачання у порядку передплати, не нижче рівня попереднього місяця. По закінченню місяця Енергопостачальна організація до 5 числа наступного місяця виставляє рахунок за фактично відпущений об`єм послуг.

Пунктом 6.4. Договору сторони погодили, якщо споживач розраховується за показанням приладів обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення додатково сплачується Споживачем не пізніше 28-го числа поточного місяця;

- у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків зараховується на наступний місяць.

Згідно з пунктом 6.5. Договору, різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується, або зараховується (у разі переплати) на наступний розрахунковий період не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до пункту 7.2.2. Договору, за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію нараховується пеня на користь енергопостачальної організації у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пеня нараховується, починаючи з 16 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з пунктом 10.1. Договору, цей договір набуває чинності з 01 квітня 2014 року та діє по 31 грудня 2014 року.

Пунктом 10.4. Договору визначено, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Додатком 2 до Договору встановлена технічна характеристика теплотраси.

Відповідно до Акту допуску до експлуатації вузла обліку теплової енергії від 10.10.2018, житловий будинок за адресою: вул. Жовтнева б. 37 (в якому знаходяться нежитлові приміщення відповідача), обладнано комерційним приладом обліку теплової енергії, який прийнято на комерційний облік та допущено до експлуатації 10.10. 2018.

Як вказує позивач, згідно рішення Балаклійської районної ради №993-VII від 22.09.2020, рішення Балаклійської районної ради №1073-VII від 04.12.2020, рішення Балаклійської районної ради №69-VIII від 16.02.2021 та рішення Балаклійської районної ради №93-VIII від 26.03.2021 встановлено тарифи на теплову енергію для "інших споживачів" по КП БРР "Балаклійські теплові мережі" за вказані у позовній заяві опалювальний період з листопада 2020 року по квітень 2021 року (включно). Згідно вказаних рішень, позивач нараховував вартість послуг з постачання теплової енергії до приміщень відповідача за Договором від 01.04.2014 № 547.

Відповідно до листа від 15.10.2020 №660, який є невід`ємною частиною Договору №547 від 01.04.2014, КП БРР "Балаклійські теплові мережі" повідомляло відповідача, що згідно рішення LV сесії Балаклійської районної ради VII скликання від 22.09.2020 №993-VІІ з 08.10.2020 тариф на теплову енергію для потреб населення, бюджетних установ та інших споживачів становить 1 794,73 грн. на 1 Гкал з урахуванням ПДВ.

Відповідно до листа від 04.12.2020 №7721, який є невід`ємною частиною Договору №547 від 01.04.2014, КП БРР "Балаклійські теплові мережі" повідомляло відповідача, що згідно рішення сесії Балаклійської районної ради VII скликання від 04.12.2020 №1073-VІІ з 07.12.2020 тариф на теплову енергію для потреб населення, бюджетних установ та інших споживачів становить 2 038, 65грн на 1 Гкал з урахуванням ПДВ.

Відповідно до листа від 18.02.2021 №127, який є невід`ємною частиною Договору №547 від 01.04.2014, КП БРР "Балаклійські теплові мережі" повідомляло відповідача, що згідно рішення VI сесії Ізюмської районної ради VIII скликання від 16.02.2021 №69-VІІІ з 17.02.2021 тариф на теплову енергію для потреб бюджетних установ та інших споживачів становить 2 284,14 грн на 1 Гкал з урахуванням ПДВ.

Відповідно листа від 29.03.2021 №231, який є невід`ємною частиною Договору №547 від 01.04.2014, КП БРР "Балаклійські теплові мережі" повідомляло відповідача, що згідно рішення VII сесії Ізюмської районної ради VIII скликання від 26.03.2021 №93-УІІІ з 27.03.2021 тариф на теплову енергію для потреб бюджетних установ та інших споживачів становить 2 473,57 грн на 1 Гкал з урахуванням ПДВ.

Позивач, згідно умов договору та розпорядження Балаклійської районної державної адміністрації про початок опалювального сезону (2020-2021) №288 від 12.10.2020, розпорядження Балаклійської міської ради про закінчення опалювального сезону №73 від 02.04.2021, здійснив постачання теплової енергії в повному обсязі в приміщення відповідача за адресою: 64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Жовтнева б.37 кв.2, 3, 4.

10.12.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено рахунок за теплову енергію за листопад 2020 року, акт виконаних робіт за листопад 2020 року, акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.12.2020 на суму 31 630, 29грн та лист за вих.№772 від 04.12.2020 про зміну тарифів на теплову енергію.

13.01.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено рахунок за теплову енергію за грудень 2020 року, акт виконаних робіт за грудень 2020 року, акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2021 на суму 39 333, 65грн.

08.02.2021 позивачем на адресу відповідача поштовим листом було направлено рахунок за теплову енергію за січень 2021 року, акт виконаних робіт за січень та акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.2021 на суму 47 547, 37грн.

04.03.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено рахунок за теплову енергію за лютий 2021 року, акт виконаних робіт за лютий 2021 року, акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2021 на суму 57 576, 33грн та лист за вих.№127 від 18.02.2021 про зміну тарифів на теплову енергію.

09.04.2021 позивачем на адресу відповідача було направлено рахунок за теплову енергію за березень 2021 року, акт виконаних робіт за березень 2021 року, акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.04.2021 на суму 64 998, 63грн та лист за вих.№231 від 29.03.2021 про зміну тарифів на теплову енергію.

19.04.2021 позивачем на адресу відповідача поштовим листом було направлено рахунок за теплову енергію за квітень 2021 року, акт виконаних робіт за квітень та акт звірки взаємних розрахунків станом на 15.04.2021 на суму 67 123, 43грн.

13.05.2021 позивачем на адресу відповідача поштовим листом було направлено акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.05.2021 на суму 39 662, 30грн.

18.05.2021 позивачем на адресу відповідача поштовим листом було направлено претензію №347 від 17.05.2020 з вимогою про сплату заборгованості за користування тепловою енергією станом на 01.05.2021 на суму 39 662, 30грн.

Проте, як стверджує позивач, відповідач відповіді на претензію №347 від 17.05.2021 не надав, вищезазначені акти звірки не підписав, порушивши тим самим пункт 3.2.2. Договору, та борг позивачеві за поставлену теплову енергію в розмірі 39 662, 30грн у визначений договором строк не здійснив, що й стало підставою для звернення позивача до суду з позовом.

Окрім того, у зв`язку із порушенням відповідачем умов Договору щодо своєчасного виконання розрахунків за спожиту теплову енергію, позивачем було нараховано відповідачу пеню у розмірі 1 614, 91грн, інфляційні за весь час прострочення у розмірі 1 683, 06грн та 3% річних у розмірі 357, 45грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами статті 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 202 Цивільним Кодексом України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України унормовано, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору про постачання теплової енергії № 547 від 01.04.2014 позивач протягом листопада 2020 року - квітня 2021 року поставив відповідачу теплову енергію, за адресою: 64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Жовтнева б.37, кв. 2, 3, 4, що підтверджується надісланими позивачем актами виконаних робіт, а також виставленими рахунками.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази своєчасної оплати відповідачем заборгованості на загальну суму 39 662, 30грн за договором №547 від 01.04.2014 року за спожиту теплову енергію у вказаний позивачем період.

Апелянт не надав доказів здійснення оплати за поставлену теплову енергію за спірний період у вказаному розмірі.

Судом першої інстанції врахована оплата після відкриття провадження у справі за Договором про постачання теплової енергії № 547 від 01.04.2014 у розмірі 1 000, 00грн, що підтверджується платіжним дорученням №158 від 28.07.2021 (а.с. 120) та закрито провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу в частині позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 1 000, 00грн.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги частково, а саме у розмірі 38 662, 30грн, з урахуванням цих сплачених коштів.

Щодо доводів апелянта, що в якості доказів надсилання рахунків на оплату, актів виконаних робіт, актів звірки взаєморозрахунків тощо, позивач надав копії поштових відправлень, в яких отримувачем зазначено інше підприємство, і до того ж, позивачем не надано описів вкладення, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Як вбачається із матеріалів справи, акти виконаних робіт та акти звірки взаєморазрахунків надсилались позивачем на адресу вул. Морозова, 7, м. Харків, 61036 з позначкою ООО "Титан" для ТОВ "Телур Фарм", про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення з відміткою про їх вручення уповноваженій особі за довіреністю.

З апеляційної скарги вбачається, що адреса для листування самим апелянтом зазначена: вул. Морозова, 7, м. Харків, 61036; з цієї адреси була надіслана і апеляційна скарга.

Умовами Договору не передбачено надсилання рахунків на оплату, актів виконаних робіт, актів звірки взаєморозрахунків тощо з описом вкладення.

При цьому, відповідно до пункту 3.2.2. Договору, саме споживач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором, а також щомісячно до 20-го чиста наступного місяця виконувати звірку розрахунків з підписання акту. Звірку розрахунків споживач здійснює з енергопостачанню організацією.

Отже, за умовами Договору, обов`язок виконувати звірку розрахунків з підписання акту з енергопостачанню організацією покладається на відповідача, доказів виконання якого відповідач суду не надав.

Доводи апелянта про не обізнаність щодо суми боргу, судова колегія вважає не обґрунтованими, оскільки докази надсилання позивачем та отримання поштових відправлень відповідачем містяться в матеріалах справи.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта, що приміщення відповідача в житловому будинку за адресою: 64200, Харківська область, м. Балаклія вул. Жовтнева б. 37 не обладнане приладами обліку тепла, оскільки матеріалами справи, а саме, актом допуску до експлуатації вузла обліку (теплового лічильника) від 10.10.2018 підтверджується обладнання будинку комерційним приладом обліку теплової енергії, який прийнято на комерційний облік та допущено до експлуатації.

Отже, нарахування було правомірно здійснено позивачем відповідно до пункту 5.1. Договору.

Колегія суддів також визнає безпідставними твердження скаржника про ігнорування судом першої інстанції заперечення відповідача з приводу кількості спожитої теплоенергії, поставлену позивачем, з огляду на таке.

Заперечення відповідача з цього приводу зводяться по суті до посилань на завищення позивачем обсягів гілакалорій та обумовлену цим неправильність наданого позивачем розрахунку, проте, маючи намір оспорити цей розрахунок, скаржник не був позбавлений можливості подати до суду власний розрахунок на підтвердження іншої кількості спожитої теплоенергії.

Однак, з матеріалів справи не вбачається та заявником не доведено завищення гілакалорій в півтора-два рази.

Таким чином, відповідач послугу з постачання теплової енергії отримав, наявність заборгованості не спростував, документів, що підтверджують сплату заборгованості або спожитий інший обсяг теплової енергії, не надав.

Судова колегія відхиляє доводи представника апелянта, що позивачем не була долучена копія договору постачання теплової енергії №547 від 04.04.2014 до примірника позовної заяви, що перешкодило представнику відповідача ознайомитись з його змістом, оскільки Договір підписаний та скріплений печатками сторін, що свідчить про обізнаність відповідача зі змістом Договору.

Крім того, ТОВ "Телур Фарм" не заперечує проти факту отримання теплової енергії за Договором, здійснив оплату у розмірі 1 000, 00грн за опалення згідно рахунку №К20500-4302 від 28.02.2021, що підтверджується матеріалами справи, а саме платіжним дорученням.

Також апелянт не надав доказів наявності перешкод для звернення його представника до свого довірителя для отримання копії договору або ознайомлення з матеріалами справи.

Щодо нарахування пені, а також 3% річних та інфляційних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, судова колегія зазначає таке.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до пункту 7.2.2 Договору, за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію нараховується пеня на користь енергопостачальної організації у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пеня нараховується, починаючи з 16 числа місяця, наступного за звітним.

Позивачем було нараховано пеню у розмірі 1 614, 91грн, 1 683, 06грн інфляційних та 3% річних у розмірі 357, 45грн.

Суд першої інстанції, перевіривши розрахунки пені, інфляційних та 3% річних, дійшов висновку про правомірність здійснених позивачем нарахувань.

І апелянт проти арифметичної вірності здійснених нарахувань заперечень не висловив.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ТОВ "Телур Фарм" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2021 у справі №922/2651/21 без змін.

Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 256, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телур Фарм" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2021 у справі №922/2651/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Н.О. Мартюхіна