РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2021Справа №910/14346/21

За позовомФермерського господарства "Оазис Півдня"
до1. Міністерства юстиції України
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Инвест"
провизнання незаконним та скасування наказу
Суддя Бойко Р.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники сторін:

від позивача:Гетьман А.А., Сидоренко Н.О.
від відповідача 1:Субота О.В.
від відповідача 2:не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2021 року Фермерське господарство "Оазис Півдня" (надалі - "Господарство") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Инвест" (надалі - "Товариство"), в якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1295/5 від 19.04.2017 "Про скасування рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно", яким було скасовано реєстрацію прав позивача на користування 404 земельними ділянками сільськогосподарського призначення.

В обґрунтування позовних вимог Господарство вказує, що Міністерством юстиції України не було повідомлено позивача про розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Инвест", чим було порушено його права на участь у розгляді відповідної скарги, наданні своїх пояснень та доказів на їх підтвердження.

Крім того, позивач стверджує, що оспорюваний наказ був прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, в основу якого покладено обставини, викладені у підробленому судовому рішенні Керченського міського суду Автономної Республіки Крим по справі №108/12513/12.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/14346/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; витребувано від Міністерства юстиції України належним чином засвідчені копії: скарги Товариства від 21.02.2017, зареєстрованої Міністерством юстиції України 09.03.2017 за №5222-0-32-17, доповнення до неї від 11.04.2017, зареєстровані Міністерством юстиції України 12.04.2017 за №10837-0-33-17, доповнення до неї від 18.04.2017; висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги Товариства від 21.02.2017 та всіх документів, на підставі яких такий висновок був складений; наказу Міністерства юстиції України №1295/5 від 19.04.2017 "Про скасування рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно"; листа (повідомлення), адресованого Господарству, про розгляд скарги Товариства з відміткою про його одержання позивачем; призначено проведення підготовчого засідання на 28.09.2021.

15.09.2021 через відділ діловодства суду представником відповідача 2 було подано клопотання про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення, у відповідності до якого вказував на те, що ухвалою Господарського суду Херсонської області від 19.04.2017 у справі №923/278/17 було порушено провадження у справі про банкрутство Товариства, розгляд якої по сьогоднішній день триває, а тому згідно приписів ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства розгляд спору у даній справі не може здійснюватися поза межами справи про банкрутство, у зв`язку з чим на підставі ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України просив закрити провадження у справі №910/14346/21.

16.09.2021 через відділ діловодства суду від арбітражного керуючого Шульги Д.Л. надійшло клопотання про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення, яке за своїм змістом є ідентичним поданому Товариством клопотанню.

21.09.2021 через відділ діловодства суду представником відповідача 1 подано заяву про застосування строку позовної давності, за змістом якої вказував на пропуск Господарства встановлених законодавством строків позовної давності на звернення з даним позовом до суду, у зв`язку з чим просив застосувати наслідки їх пропуску та в задоволенні позову відмовити.

Також, представником відповідача 1 було подано відзив на позовну заяву, у відповідності до якого з доводами позовної заяви не погоджувався, вказував на їх необґрунтованість та безпідставність, в той час як оскаржуваний наказ було прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

21.09.2021 через відділ діловодства суду представником позивача було подано пояснення на клопотання арбітражного керуючого, у відповідності до якого зазначав, що в силу приписів ч. 5 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України спір за даним позов в силу суб`єктно складу сторін підлягає розгляду за виключною підсудністю саме Господарським судом міста Києва.

22.09.2021 через відділ діловодства суду представником відповідача 1 було надано витребувані судом документи.

Протокольними ухвалами суду від 28.09.2021 відкладено вирішення клопотання про закриття провадження у справі на наступне засідання; задоволено клопотання позивача про відкладення засідання; відкладено підготовче засідання на 21.10.2021, в якому протокольною ухвалою суду було відкладено підготовче засідання на 11.11.2021.

22.10.2021 через відділ діловодства суду представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якого вказував на те, що в основу оскаржуваного наказу було покладено висновки, здійснені на підставі неіснуючого (підробленого) судового рішення, а тому спірний наказ є свавільним; під час розгляду відповідної скарги Мінюстом не було забезпечено належне повідомлення позивача про її розгляд, чим було порушено його права на подання своїх заперечень та доказів; до прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 17.02.2021 у справі №821/669/17, якою було закрито провадження у такій справі, позивач справедливо вважав, що його права відновлені та захищені судом в межах такої справи попередніми судовими рішеннями, а відтак був змушений звернутися до суду з даним позовом виключно після прийняття такої постанови, що, на його думку, є поважною причиною для поновлення строку позовної давності.

02.11.2021 через відділ діловодства суду представником відповідача 2 подано клопотання про передачу справи за належною підсудністю до належного суду, у відповідності до якого просив матеріали даної справи №910/14346/21, в якій стороною є боржник ТОВ "Глобал-Инвест", надіслати для розгляду до Господарського суду Херсонської області, в провадженні якого перебуває справ про банкрутство боржника ТОВ "Глобал-Инвест" №923/278/17.

Протокольною ухвалою суду від 11.11.2021 відмовлено в задоволенні заяв (клопотань) відповідача 2 та арбітражного керуючого про закриття провадження у справі / передачі справи за підсудністю, оскільки у відповідності до приписів ч. 5 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України даний спір (з огляду на одного із відповідачів - Міністерства юстиції України) слід розглядати саме в Господарському суді міста Києва незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду (в т.ч. в межах справи про банкрутство); до того ж, заявниками не доведено, що майно, реєстраційні дії щодо якого пов`язані із предметом спору у даній справі, включено чи могло б бути включено до ліквідаційної маси боржника (ТОВ "Глобал-Инвест"), адже не належить та ніколи не належало йому, що не заперечувалося заявниками. Також, у відповідному підготовчого засіданні протокольною ухвалою суду було частково задоволено клопотання відповідача 2 та встановлено йому строк на подачу відзиву на позов до 19.11.2021; відкладено підготовче засідання на 25.11.2021.

24.11.2021 засобами електронного зв`язку представником позивача подано до суду клопотання про витребування доказів, у відповідності до якого, з метою встановлення обставин існування чи ні рішень Керченського суду від 04.12.2021 по справі №2/108/10513/21, по справі №108/125113/21, просив витребувати від Державної судової адміністрації України, Міністерства юстиції України та Товариства відповідні судові рішення.

Протокольними ухвалами суду від 25.11.2021 повернуто без розгляду клопотання позивача про витребування доказів, оскільки його було подано після спливу встановлених строків на вчинення таких процесуальних дій та відсутності підстав для їх поновлення; закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 14.12.2021.

В судове засідання 14.12.2021 з`явилися представники позивача та відповідача 1, надали пояснення по суті спору, за змістом яких вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх повністю, а відповідача 1 проти позовних вимог заперечує.

Відповідач 2, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи належним чином у визначеному чинним господарським процесуальним законодавством порядку, своїх повноважних представників в судове засідання не направив, про поважні причини неявки суд не повідомив.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідача 2 про причини неявки його представників в судове засідання, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

При цьому, суд враховує, що відповідач 2 правом на подачу відзиву на позов у визначені згідно положень Господарського процесуального кодексу України строки не скористався, а тому у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України спір у даній справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 14.12.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У період січень - квітень 2017 року державними реєстраторами прав на нерухоме майно відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області Кобіцькою І.С. та Соценко К.О. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майном записи про державну реєстрацію припинення іншого речового права (оренди) за ТОВ "Глобал-Инвест" (прийняті на підставі додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 01.06.2015, укладених між ТОВ "Глобал-Инвест" та власниками земельних ділянок) та записи про державну реєстрацію іншого речового права (оренди) за ФГ "Оазис Півдня" (прийняті на підставі договорів оренди, укладених в 2017 році між власниками земельних ділянок та Господарством) щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Чаплинського району Херсонської області, з кадастровими номерами: :06:008:0019; :05:022:0018; :05:020:0014; :09:001:0015; :05:022:0002; :05:003:0013; :05:022:0034; :05:022:0025; :09:001:0018; :03:006:0013; :06:008:0007; :04:002:0035; :04:002:0054; :04:002:0079; :04:002:0090; :06:008:0017; :06:008:0004; :04:002:0124; :05:016:0015; :05:003:0036; :02:003:0007; :02:004:0005; :05:015:0003; :05:022:0029; :05:008:0011; :05:022:0017; :05:022:0028; :09:001:0016; :05:021:0025; :05:003:0014; :05:022:0032; :05:020:0006; :05:017:0001; :05:007:0033; :04:002:0033; :04:002:0036; :04:002:0067; :04:002:0080; :04:002:0091; :05:001:0002; :06:008:0006; :02:002:0009; :04:005:0001; :05:002:0009; :02:005:0002; :02:004:0010; :05:015:0010; :05:022:0021; :05:022:0016; :05:021:0011; :09:001:0014; :05:007:0002; :05:021:0027; :05:007:0012; :05:022:0035; :05:020:0007; :06:008:0018; :05:022:0004; :04:002:0034; :04:002:0053; :04:002:0068; :04:002:0089; :04:002:0092; :06:008:0002; :04:002:0123; :05:008:0004; :09:001:0019; :02:004:0035; :02:003:0017; :02:004:0015; :05:007:0027; :05:022:0001; :05:021:0009; :07:007:0002; :02:005:0007; :02:003:0016; :02:003:0025; :02:004:0017; :05:009:0015; :04:001:0017; :05:018:0006; :03:006:0004; :05:008:0009; :05:015:0009; :05:009:0017; :07:007:0018; :02:012:0006; :02:005:0006; :02:003:0021; :05:022:0039; :05:020:0013; :09:001:0017; :02:002:0022; :03:002:0016; :04:002:0075; :04:002:0078; :03:006:0017; :02:002:0002; :04:002:0007; :05:021:0003; :05:003:0038; :05:003:0010; :09:001:0020; :04:002:0063; :04:002:0040; :04:002:0037; :05:010:0005; :02:003:0002; :02:003:0022; :02:005:0016; :02:004:0033; :05:007:0016; :05:020:0005; :05:007:0026; :05:021:0023; :05:008:0002; :02:002:0006; :02:004:0022; :03:002:0017; :02:012:0020; :05:008:0007; :02:003:0012; :02:002:0030; :04:002:0058; :05:007:0022; :05:003:0016; :03:002:0012; :02:012:0005; :05:021:0012; :05:009:0018; :02:004:0032; :02:003:0007; :05:017:0003; :05:015:0003; :05:021:0024; :05:022:0003; :04:002:0016; :02:002:0004; :05:008:0010; :05:013:0006; :05:017:0002; :07:007:0021; :02:012:0007; :02:005:0014; :05:013:0011; :05:020:0018; :05:003:0029; :05:003:0015; :02:002:0020; :02:004:0027; :04:002:0076; :02:012:0009; :02:004:0006; :03:001:0002; :05:006:0012; :05:021:0004; :05:007:0013; :05:007:0025; :05:013:0010; :05:020:0011; :04:002:0039; :05:008:0003; :05:020:0010; :04:002:0041; :05:007:0015; :02:004:0030; :05:007:0030; :05:007:0005; :05:020:0004; :05:020:0002; :05:007:0018; :07:007:0006; :02:002:0013; :05:009:0019; :02:002:0008; :04:002:0121; :03:001:0003; :02:003:0014; :02:012:0004; :04:002:0057; :05:003:0035; :05:020:0020; :05:007:0001; :02:012:0003; :05:022:0015; :02:004:0025; :02:005:0013; :02:003:0018; :02:003:0030; :05:009:0016; :05:006:0008; :06:008:0016; :04:002:0015; :02:002:0005; :05:008:0005; :05:015:0001; :05:019:0003; :03:002:0019; :02:003:0038; :02:005:0015; :05:020:0012; :05:020:0019; :05:003:0030; :02:002:0024; :02:003:0026; :05:015:0002; :04:002:0077; :02:012:0010; :02:004:0009; :03:006:0016; :05:020:0003; :05:007:0014; :05:022:0019; :05:021:0026; :05:019:0004; :04:002:0064; :04:002:0038; :05:008:0012; :02:004:0036; :06:008:0013; :05:007:0009; :02:004:0031; :05:007:0017; :05:007:0011; :05:007:0031; :05:021:0028; :05:007:0032; :07:007:0022; :05:008:0001; :03:002:0013; :02:002:0007; :02:002:0026; :02:004:0038; :02:004:0034; :05:015:0007; :06:002:0016; :05:003:0017; :05:003:0040; :02:012:0002; :02:012:0008; :02:012:0012; :02:012:0014; :02:002:0003; :03:006:0018; :04:002:0056; :02:002:0010; :03:006:0006; :02:003:0024; :02:003:0019; :02:003:0003; :02:003:0004; :02:003:0020; :02:012:0011; :02:012:0013; :02:012:0015; :02:012:0016; :02:003:0006; :02:002:0012; :03:006:0019; :04:002:0055; :04:002:0120; :04:002:0119; :02:002:0011; :02:012:0017; :03:006:0012; :02:003:0028; :02:004:0029; :02:004:0023; :02:003:0008; :02:005:0010; :02:003:0005; :02:005:0012; :02:004:0037; :02:002:0028; :05:001:0003; :02:003:0015; :02:003:0010, а саме: рішення №№ 33793789 від 10.02.2017, 33711412 від 04.02.2017, 33749104 від 07.02.2017, 33805682 від 10.02.2017, 33752190 від 07.02.2017, 33751716 від 07.02.2017, 33726069 від 06.02.2017, 33742072 від 07.02.2017, 33646486 від 31.01.2017, 33705839 від 03.02.2017, 33731187 від 06.02.2017, 33650800 від 31.01.2017, 33792232 від 09.02.2017, 33710949 від 04.02.2017, 33732390 від 06.02.2017, 33640215 від 31.01.2017, 33799190 від 10.02.2017, 33650741 від 31.01.2017, 33752255 від 07.02.2017, 33811182 від 10.02.2017, 33743525 від 07.02.2017, 33651111 від 01.02.2017, 33794128 від 10.02.2017, 33751196 від 07.02.2017, 33651042 від 01.02.2017, 34643291 від 06.04.2017, 33641127 від 31.01.2017, 33636868 від 31.01.2017, 33751590 від 07.02.2017, 33651077 від 01.02.2017, 33733476 від 06.02.2017, 33733178 від 06.02.2017, 33733343 від 06.02.2017, 33701128 від 03.02.2017, 33733922 від 06.02.2017, 33792516 від 09.02.2017, 33792705 від 09.02.2017, 33707621 від 03.02.2017, 33709791 від 03.02.2017, 33709689 від 03.02.2017, 33792931 від 09.02.2017, 33650617 від 31.01.2017, 33650504 від 31.01.2017, 33811982 від 10.02.2017, 33813453 від 10.02.2017, 33650272 від 31.01.2017, 33733625 від 06.02.2017, 33700194 від 03.02.2017, 33792784 від 09.02.2017, 33737289 від 07.02.2017, 33709229 від 03.02.2017, 33738908 від 07.02.2017, 33752658 від 08.02.2017, 33709859 від 03.02.2017, 33695632 від 03.02.2017, 34609405 від 04.04.2017, 33734777 від 07.02.2017, 33733987 від 06.02.2017, 33734530 від 07.02.2017, 33807261 від 10.02.2017, 33808929 від 10.02.2017, 33946619 від 20.02.2017, 33952741 від 21.02.2017, 33945736 від 20.02.2017, 33931748 від 20.02.2017, 33939174 від 20.02.2017, 33942648 від 20.02.2017, 33946676 від 20.02.2017, 33946722 від 20.02.2017, 33946935 від 20.02.2017, 33738358 від 07.02.2017, 33946022 від 20.02.2017, 33946223 від 20.02.2017, 33831408 від 13.02.2017, 33716751 від 06.02.2017, 33709775 від 03.02.2017, 34032070 від 24.02.2017, 33826214 від 13.02.2017, 33829019 від 13.02.2017, 33830479 від 13.02.2017, 33709554 від 03.02.2017, 34521733 від 29.03.2017, 33793767 від 10.02.2017, 33793717 від 10.02.2017, 33789332 від 09.02.2017, 33811829 від 10.02.2017, 33724887 від 06.02.2017, 34522426 від 29.03.2017, 33710701 від 04.02.2017, 33792401 від 09.02.2017, 33719831 від 06.02.2017, 33640732 від 31.01.2017, 33709614 від 03.02.2017, 33709870 від 03.02.2017, 33709494 від 03.02.2017, 33779046 від 09.02.2017, 33721037 від 06.02.2017, 33729681 від 06.02.2017, 33722621 від 06.02.2017, 33638281 від 31.01.2017, 33650282 від 31.01.2017, 33792735 від 09.02.2017, 33792902 від 09.02.2017, 33793084 від 09.02.2017, 33810343 від 10.02.2017, 33707255 від 03.02.2017, 33723104 від 06.02.2017, 33718732 від 06.02.2017, 33650355 від 31.01.2017, 33636778 від 31.01.2017, 33701374 від 03.02.2017, 33732564 від 06.02.2017, 33731620 від 06.02.2017, 33722058 від 06.02.2017, 33649803 від 31.01.2017, 33709710 від 03.02.2017, 33632922 від 31.01.2017, 33649935 від 31.01.2017, 33649653 від 31.01.2017, 33654004 від 01.02.2017, 33641689 від 31.01.2017, 33731047 від 06.02.2017, 33647877 від 31.01.2017, 33654837 від 01.02.2017, 33734347 від 07.02.2017, 33717803 від 06.02.2017, 33716751 від 06.02.2017, 33643723 від 31.01.2017, 33734882 від 07.02.2017, 33704629 від 03.02.2017, 33791638 від 09.02.2017, 33635459 від 31.01.2017, 33650609 від 31.01.2017, 34558497 від 31.03.2017, 33645927 від 31.01.2017, 33705754 від 03.02.2017, 33703645 від 03.02.2017, 33632141 від 31.01.2017, 33904002 від 17.02.2017, 33840235 від 14.02.2017, 33723535 від 06.02.2017, 33793733 від 10.02.2017, 33842100 від 14.02.2017, 33844071 від 14.02.2017, 33861051 від 15.02.2017, 33647233 від 31.01.2017, 33642464 від 31.01.2017, 33653777 від 01.02.2017, 33793756 від 10.02.2017, 33696466 від 03.02.2017, 34635719 від 05.04.2017, 33633758 від 31.01.2017, 33650197 від 31.01.2017, 33640145 від 31.01.2017, 33706735 від 03.02.2017, 33776112 від 09.02.2017, 33709829 від 03.02.2017, 33888037 від 16.02.2017, 33861776 від 15.02.2017, 33737615 від 07.02.2017, 33783658 від 09.02.2017, 33736369 від 07.02.2017, 33791992 від 09.02.2017, 33752071 від 07.02.2017, 33792589 від 09.02.2017, 34710500 від 10.04.2017, 33739497 від 07.02.2017, 33779991 від 09.02.2017, 33899744 від 17.02.2017, 33782873 від 09.02.2017, 33879391 від 16.02.2017, 33875769 від 15.02.2017, 33887532 від 16.02.2017, 33876223 від 15.02.2017, 33840893 від 14.02.2017, 33734521 від 07.02.2017, 33707829 від 03.02.2017, 33793724 від 10.02.2017, 33873587 від 15.02.2017, 33774986 від 09.02.2017, 33774606 від 09.02.2017, 33727596 від 06.02.2017, 33727259 від 06.02.2017, 33726272 від 06.02.2017, 33726811 від 06.02.2017, 33812113 від 10.02.2017, 33880464 від 16.02.2017, 33883271 від 16.02.2017, 33881977 від 16.02.2017, 33881093 від 16.02.2017, 33725879 від 06.02.2017, 33725409 від 06.02.2017, 33732036 від 06.02.2017, 33732290 від 06.02.2017, 33864629 від 15.02.2017, 33867693 від 15.02.2017, 33871420 від 15.02.2017, 33870430 від 15.02.2017, 33872356 від 15.02.2017, 33869478 від 15.02.2017, 33735392 від 07.02.2017, 33773838 від 09.02.2017, 33650429 від 31.01.2017, 33900163 від 17.02.2017, 33874505 від 15.02.2017, 33899684 від 17.02.2017, 33840000 від 14.02.2017, 33900784 від 17.02.2017, 33862224 від 15.02.2017, 33906995 від 17.02.2017, 33927159 від 20.02.2017, 33938893 від 20.02.2017, 33899817 від 17.02.2017, 33859108 від 15.02.2017, 33886983 від 16.02.2017, 33901463 від 17.02.2017, 33859117 від 15.02.2017, 33939121 від 20.02.2017, 33863795 від 15.02.2017, 33859135 від 15.02.2017, 33930981 від 20.02.2017, 33933084 від 20.02.2017, 33927868 від 20.02.2017, 33933857 від 20.02.2017, 33927274 від 20.02.2017, 33889796 від 16.02.2017, 33938545 від 20.02.2017, 33938151 від 20.02.2017, 33937817 від 20.02.2017, 33911327 від 17.02.2017, 33892141 від 16.02.2017, 33930563 від 20.02.2017, 33899709 від 17.02.2017, 33937460 від 20.02.2017, 34023763 від 24.02.2017, 33831538 від 13.02.2017, 34028934 від 24.02.2017, 33823863 від 13.02.2017, 34613737 від 04.04.2017, 33821068 від 13.02.2017, 33821335 від 13.02.2017, 33834709 від 13.02.2017, 33837953 від 13.02.2017, 33830111 від 13.02.2017, 33830611 від 13.02.2017, 34038914 від 27.02.2017, 34028301 від 24.02.2017, 33832403 від 13.02.2017, 34038902 від 27.02.2017, 34030124 від 24.02.2017, 33835358 від 13.02.2017, 34099808 від 01.03.2017, 34098977 від 01.03.2017, 34059978 від 28.02.2017, 34059988 від 28.02.2017, 34639207 від 05.04.2017, 34097972 від 01.03.2017, 34099976 від 01.03.2017, 34097096 від 01.03.2017, 33733814 від 06.02.2017, 34075166 від 28.02.2017, 34070168 від 28.02.2017, 34095696 від 01.03.2017, 33823271 від 13.02.2017, 34076912 від 28.02.2017, 34079359 від 28.02.2017, 34098698 від 01.03.2017, 33775345 від 09.02.2017, 33643050 від 31.01.2017, 34638124 від 05.04.2017, 34074458 від 28.02.2017, 34073006 від 28.02.2017, 34064348 від 28.02.2017, 34061524 від 28.02.2017, 34060006 від 28.02.2017, 34062482 від 28.02.2017, 34061917 від 28.02.2017, 34071154 від 28.02.2017, 34075799 від 28.02.2017, 34060769 від 28.02.2017, 34060029 від 28.02.2017, 34384422 від 22.03.2017, 34385008 від 22.03.2017, 34385193 від 22.03.2017, 34389775 від 22.03.2017, 33941612 від 20.02.2017, 34192609 від 09.03.2017, 34202189 від 09.03.2017, 34202680 від 10.03.2017, 33650387 від 31.01.2017, 34390044 від 22.03.2017, 34385707 від 22.03.2017, 34442301 від 24.03.2017, 34437876 від 24.03.2017, 34395958 від 22.03.2017, 33393328 від 22.03.2017, 33782360 від 09.02.2017, 34100817 від 01.03.2017, 34390839 від 22.03.2017, 34389086 від 22.03.2017, 34391190 від 22.03.2017, 34395172 від 22.03.2017, 34065647 від 28.02.2017, 34069115 від 28.02.2017, 34100569 від 01.03.2017, 34099930 від 01.03.2017, 34435745 від 24.03.2017, 34434993 від 24.03.2017, 34459028 від 27.03.2017, 34391910 від 22.03.2017, 34385449 від 22.03.2017, 34447099 від 24.03.2017, 34447583 від 24.03.2017, 33826740 від 13.02.2017, 34202303 від 09.03.2017, 34202604 від 10.03.2017, 34202633 від 10.03.2017, 34202689 від 10.03.2017, 34383287 від 22.03.2017, 34632326 від 05.04.2017, 34384416 від 22.03.2017, 34391533 від 22.03.2017, 33647514 від 31.01.2017, 34190965 від 09.03.2017, 34444085 від 24.03.2017, 33751990 від 07.02.2017, 33868920 від 15.02.2017, 34099492 від 01.03.2017, 34099591 від 01.03.2017, 34099305 від 01.03.2017, 34099715 від 01.03.2017, 34202749 від 10.03.2017, 34202602 від 10.03.2017, 33730418 від 06.02.2017, 34457502 від 27.03.2017, 34210130 від 10.03.2017, 34202639 від 10.03.2017, 34201741 від 09.03.2017, 34200951 від 09.03.2017, 34181033 від 07.03.2017, 34181320 від 07.03.2017, 34181560 від 07.03.2017, 34181853 від 07.03.2017, 34180461 від 07.03.2017, 34184433 від 09.03.2017, 34386185 від 22.03.2017, 34382044 від 22.03.2017, 34436962 від 24.03.2017, 34445632 від 24.03.2017, 34447335 від 24.03.2017, 34196011 від 09.03.2017, 34179491 від 07.03.2017, 34392690 від 22.03.2017, 34383734 від 22.03.2017, 34557224 від 31.03.2017, 34540726 від 30.03.2017, 34529358 від 30.03.2017, 34519657 від 29.03.2017, 34535652 від 30.03.2017, 34532102 від 30.03.2017, 34560750 від 31.03.2017, 34559733 від 31.03.2017, 34026958 від 24.02.2017, 33774246 від 09.02.2017, 34530126 від 30.03.2017, 33861051 від 15.02.2017, 34524047 від 29.03.2017, 34540025 від 30.03.2017, 34554645 від 31.03.2017, 34528649 від 30.03.2017, 34528193 від 30.03.2017, 34605081 від 04.04.2017, 34538902 від 30.03.2017, 34536332 від 30.03.2017, 34516400 від 29.03.2017, 34604319 від 04.04.2017, 34568551 від 31.03.2017, 34555415 від 31.03.2017, 34546414 від 30.03.2017, 34542452 від 30.03.2017, 34518636 від 29.03.2017, 34608368 від 04.04.2017, 34606430 від 04.04.2017, 33791981 від 09.02.2017, 34569505 від 31.03.2017, 34558497 від 31.03.2017, 34608844 від 04.04.2017, 34609967 від 04.04.2017, 34638267 від 05.04.2017, 34636424 від 05.04.2017, 34063457 від 28.02.2017, 33822989 від 13.02.2017, 34099663 від 01.03.2017, 34099572 від 01.03.2017, 33654581 від 01.012017, 33652705 від 01.02.2017, 33947032 від 20.02.2017, 33946833 від 20.02.2017, 34032479 від 24.02.2017, 34038908 від 27.02.2017, 34100905 від 01.03.2017, 33652528 від 01.02.2017, 33646669 від 31.01.2017, 33634729 від 31.01.2017, 33653043 від 01.02.2017, 33900500 від 17.02.2017, 33697432 від 03.02.2017, 33700510 від 03.02.2017, 33695687 від 03.02.2017, 33711208 від 04.02.2017, 33896790 від 16.02.2017, 33837599 від 13.02.2017, 34076397 від 28.02.2017, 34060064 від 28.02.2017, 34060226 від 28.02.2017, 34078256 від 28.02.2017, 34078447 від 28.02.2017, 34078631 від 28.02.2017, 33946451 від 20.02.2017, 34084292 від 01.03.2017, 34078023 від 28.02.2017, 34079196 від 28.02.2017, 33897138 від 16.02.2017, 33822989 від 13.02.2017, 34099663 від 01.03.2017, 34099572 від 01.03.2017.

12 та 13 квітня 2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області Лебедєвим М.О. на підставі укладених між Господарством та ФГ "Лабенок" договорів суборенди було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: №№34737253, 34739456, 34745446, 34738934, 34748415, 34748909, 34749483, 34749107, 34739956, 34749933, 34745903, 34738130, 34748759, 34749661, 34751343, 34737211, 34738602, 34746269, 34737305, 34737378, 34737736, 34737858, 34737991, 34746106, 34750312, 34738242, 34745698, 34739703, 34748257, 34737474, 34748592 від 12.04.2017 та №№ 34771129, 34772678, 34772437, 34773888, 34773420, 34773231, 34761066, 34761041, 34771910, 34761097, 34773730, 34770919, 34770064, 34761024, 34774039, 34774880, 34774519, 34774711, 34773082, 34771338, 34772932, 34775160, 34774217, 34772097, 34772807, 34771523 від 13.04.2017, на підставі яких проведено державну реєстрацію права суборенди за фермерським господарством "Лабенок" щодо земельних ділянок.

Не погоджуючись з вказаними реєстраційними діями 21.02.2017 ТОВ "Глобал-Инвест" звернулося до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області із скаргою (вх. №1348/03.3-24 від 21.02.2017), яку листом від 24.02.2017 №3.3-24/1348 було направлено до Мінюсту та 09.03.2017 отримано останнім.

11.04.2017 ТОВ "Глобал-Инвест" було подано до Мінюсту доповнення до поданої скарги (вх. №10837-0-33-17 від 12.04.2017).

18.04.2017 ТОВ "Глобал-Инвест" було подано до Мінюсту доповнення до поданої скарги (вх. №11320-0-33-17 від 18.04.2017).

За змістом поданої скарги та уточнень до неї Товариство просило скасувати прийняті державними реєстраторами відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області Кобіцькою І.С. та Соценко К.О. і державним реєстратором Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області Лебедєвим М.О. рішення.

Подана скарга з урахуванням доповнень була мотивована незаконністю внесення до державних реєстрів записів про припинення права оренди ТОВ "Глобал-Инвест" на відповідні земельні ділянки, оскільки такі дії було вчинено на підставі додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, укладених між власниками земельних ділянок та ТОВ "Глобал-Инвест", що від імені останнього були підписані представником Рабіковим Ансаром на підставі довіреності від 20.06.2012, в той час як відповідна довіреність була визнана недійсною рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 04.12.2012 у справі №108/12513/12.

19.04.2017 Міністерством юстиції України, на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 19.03.2017 за результатами розгляду скарги ТОВ "Глобал-Инвест" від 21.02.2017, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.03.2017 за №5222-0-32-17, було видано наказ №1295/5 "Про скасування рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно", відповідно до якого наказано: задовольнити скаргу ТОВ "Глобал-Инвест" від 21.02.2017 у повному обсязі; скасувати прийняті державними реєстраторами прав на нерухоме майно відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області Кобіцькою І.С. та Соценко К.О. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; скасувати прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області Лебедєвим М.О. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями позивача про незаконність дій Міністерства юстиції України щодо прийняття наказу від 19.04.2017 №1295/5 "Про скасування рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно".

У відповідності до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерству юстиції України було надано повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Так, частинами 1, 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України. Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги: на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора; на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав. Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

В даному випадку позивачем вказується на порушення наведених норм законодавства при виданні наказу від 19.04.2017 №1295/5, що на його думку полягає у:

- не повідомлені суб`єктом розгляду скарги позивача як заінтересованої особи про дату, час та місце розгляду скарги Товариства;

- виході Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за межі своїх повноважень шляхом оцінки правочинів (додаткових угод про розірвання договорів оренди) на предмет їх законності (дійсності);

- покладення в основу висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 19.03.2017 неіснуючого (підробленого) судового рішення.

Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази та заслухавши пояснення представників учасників справи суд вважає наведені доводи обґрунтованими, а наказ Мінюсту від 19.04.2017 №1295/5 таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

По-перше, у відповідності до п. 9 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128, (в редакції, чинній на момент розгляду скарги Товариства) (надалі - "Порядок №1128") під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Згідно із п. 10 Порядку №1128 суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Пунктом 11 Порядку №1128 передбачено, що копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

З огляду на викладені положення вбачається, що під час розгляду відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора на суб`єкта розгляду відповідної покладається обов`язок з вчинення кола підготовчих дій, які спрямовані на надання можливості скаржнику та заінтересованим особам взяти участь у розгляді скарги, надати свої пояснення, заперечення та висловити свої думки з приводу предмета скарги.

Отже, на виконання п.п. 9-11 Порядку №1128 відповідач 1 зобов`язаний був завчасно повідомити про розгляд скарги Товариства всіх заінтересованих осіб, зокрема, Господарство.

При цьому, слід звернути увагу на те, що таке повідомлення (запрошення) повинне надати можливість заінтересованим особам взяти участь у розгляді скарги, надати свої пояснення чи заперечення, висловити думки, що є можливим виключно за умови обізнаності таких осіб із безпосереднім змістом скарги, у зв`язку з чим приписами п. 11 Порядку №1128 і було передбачено обов`язок надання копії скарги та доданих до неї документів особам, запрошеним до розгляду скарги по суті не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

В аспекті наведеного слід врахувати, що такі положення п. 11 Порядку №1128 передбачають саме "надання" копій скарги та доданих до неї документів, а не надсилання їх, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

Тобто, для належного повідомлення про розгляд скарги відповідач 1 повинен був вжити заходів для забезпечення наявності у фактичному володінні заінтересованих осіб (в т.ч. Господарства) копії скарги не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті, зокрема, шляхом завчасного направлення копії скарги засобами поштового зв`язку.

В даному випадку як на належне та завчасне повідомлення Господарства про розгляд скарги по суті відповідачем 1 вказується на розміщення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України оголошення про розгляд скарги, в якому зазначалось, що 19.04.2019 о 10:00 год. відбудеться засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, на якому буде розглядатися, серед іншого, скарга ТОВ "Глобал-Инвест", надіслана за належністю листом Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 24.02.2017 №3.3-24/1348, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 09.03.2017 за №5222-0-32-17 та доповнення до неї від 11.04.2017, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 12.04.2017 за №10837-0-33-17.

Однак, будь-яких пояснень чи доказів щодо дня публікації вказаного оголошення відповідачем 1 не надано.

Поряд з цим, відповідач 1 стверджує, що наведена публікація є належним повідомленням скаржника та/або його представника, суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі або встановлених відповідно до відомостей реєстрів у розумінні пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128.

Натомість, суд вважає, що розміщення такого повідомлення було здійснено не раніше 12.04.2017, адже в ньому йдеться мова про доповнення скарги, зареєстроване 12.04.2017.

Тобто, за спливом більше місяця як скаргу було зареєстровано в Мінюсті останнім було вирішено її призначити до розгляду по суті щонайбільше за п`ять робочих днів до дня проведення засідання.

При цьому, таке повідомлення не містить будь-якої інформації щодо підстав подання скарги, реєстраційних дій (рішень), які є предметом оскарження, і, тим більше, доводів скаржника, а тому не може бути визнане судом належним повідомленням заінтересованих осіб в розумінні пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128, оскільки є унеможливленою (суттєво ускладненою) реалізація прав таких осіб на надання своїх пояснень, заперечень та висловлення думок по суті скарги, як письмово, так і шляхом прийняття участі в засіданні.

Досліджуючи наведене слід враховувати, що аксіомою належного урядування, підтриманою неодноразово Верховним Судом, є те, що якщо в результаті рішення органу державної влади може відбутись втручання у права або інтереси особи, такий орган має пересвідчитись, що ним використано всі можливі способи повідомлення такої особи та забезпечено її безпосередню участь або можливість надання письмових пояснень, заперечень тощо.

Однак, визнати зазначене повідомлення шляхом публічного оголошення на веб-сайті Міністерства юстиції України, з урахуванням наведених обставин, достатнім для висновку про дотримання Мінюстом принципу належного урядування в межах спірних правовідносин неможливо, адже цілком прогнозовано таке повідомлення не надавало можливості Комісії пересвідчитись у його отриманні всіма можливим зацікавленими особами, зокрема, Господарством, а тим більше бути впевненим в достатності часу такій особі (місцезнаходженням якої є Херсонська область) на реалізацію свого права щодо ознайомлення із скаргою та доданими до неї документами, підготовки пояснень та заперечень і забезпечення прибуття свого представника до міста Києва з метою взяття участі у відповідному засіданні.

Аналогічні обставини стосуються і наявного в матеріалах справи листа Мінюсту від 12.04.2017 №6813-0-32-17/19К, адресованого Господарству, у відповідності до якого було зазначено, що у зв`язку із скаргою ТОВ "Глобал-Инвест" від 21.02.2017 на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на виконання п. 11 Порядку №1128, Мінюст направляє копію зазначеної скарги, а повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією буде опубліковано в підрозділі "Засідання комісії" розділу "Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації" рубрики "Послуги" на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України (http://ddr.minjust.gov.ua/) за посиланням з офіційного сайту Мінюсту (http://minjust.gov.ua/).

На виконання вимог суду Мінюстом не було надано доказів направлення та отримання Господарством такого листа, а як вказується останнім в позові його було отримано лише 21.04.2017, тобто, вже після проведення засідання Комісії із розгляду скарги Товариства.

Більш того, до такого листа, як вбачається із його тексту, повідомляється Господарством та не спростовано Мінюстом, було додано лише первісну скаргу Товариства від 21.02.2017 без подальших доповнень до неї (від 11.04.2017 та від 18.04.2017), в той же час, такими доповненнями істотно збільшувалися вимоги скаржника, їх обґрунтування, а про рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 04.12.2012, яким мотивовано висновки Комісії, було вперше вказано саме в доповненні від 11.04.2017 з доданням до таких доповнень його примірника.

Відтак, лист Мінюсту від 12.04.2017 №6813-0-32-17/19К також не може вважатися належним повідомленням заінтересованої особи в розумінні пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128, оскільки відсутність його завчасного направлення унеможливила існування обізнаності Господарства про скаргу Товариства, а тим більше про її доповнення до дати проведення засідання Комісії, а відтак, і реалізацію права на надання своїх пояснень, заперечень та висловлення думок по суті скарги, як письмово, так і шляхом прийняття участі в засіданні.

Поряд з цим, із висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 19.04.2017 вбачається, що предметом її розгляду була скарга Товариства від 21.02.2017 з урахуванням доповнень до неї як від 11.04.2017, так і від 18.04.2017.

Отже, при розгляді Комісією скарги Товариства 21.02.2017 з урахуванням її доповнень від 11.04.2017 та 18.04.2017 і прийнятті оскаржуваного наказу Мінюсту від 19.04.2017 №1295/5, відповідач діяв необґрунтовано, з порушенням принципів належного урядування, рівності та змагальності, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішень, що виключає висновок про правомірність розгляду зазначеної скарги та законність прийнятого наказу.

При цьому, зважаючи на те, що до публікації (не раніше 12.04.2017) оголошення на веб-сайті Мінюсту про дату розгляду скарги Товариства, яка була зареєстрована в Мінюсті ще 09.03.2017, минуло більше місяця, у суду відсутні жодні підстави вважати, що поспіх Міністерства юстиції України з розгляду скарги за відсутності доказів належного повідомлення зацікавлених осіб є виправданим та/або розумним.

По-друге, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 17 Цивільного кодексу України, ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" повноваження Міністерства юстиції України щодо розгляду скарг на рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно не є безумовною, адже їх межі врегульовано статтею 37 вказаного Закону.

Зокрема, приписами п.п. 9 ч. 8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу.

Суд констатує, що чинне законодавство не містить чіткого визначення меж компетенції Мінюсту як суб`єкта розгляду скарг у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, однак, враховуючи наведені приписи Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", які слід розуміти так, що Мінюст може приймати лише ті рішення, які передбачені цим Законом, слід дійти висновку, що Законом Мінюст не уповноважений переглядати скарги, предметом яких є вирішення питань, які віднесені до виключних конституційних повноважень інших органів (гілок влади).

Отже, Міністерство юстиції України не має права здійснювати перегляд рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку коли предметом розгляду відповідної скарги є дослідження питань та встановлення фактів, які належать до виключної компетенції інших органів.

Досліджуючи питання наявності повноважень у Міністерства юстиції України на розгляд поставленого перед ним в скарзі Товариства від 21.02.2017 (з урахуванням її доповнень від 11.04.2017 та 18.04.2017) питання суд виходить з наступного.

Так, подана скарга Товариства була мотивована тим, що оскаржувані ним рішення державних реєстраторів були прийняті на підставі підроблених додаткових угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 01.06.2015, оскільки такі додаткові угоди від імені Товариства було підписано Рабіковим Ансаром на підставі довіреності від 20.06.2012 за №780, яка рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим у справі №2/108/10513/12 від 04.12.2012 була визнана недійсною.

Досліджуючи такі доводи Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації у висновку від 19.04.2017 було зазначено, що підставою прийняття оскаржуваних рішень державними реєстраторами Кобіцькою І.С. та Соценко К.О. стали додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок від 01.06.2015 щодо дострокового припинення дії договорів оренди, укладених у 2010 році між ТОВ "Глобал-Инвест" та власниками земельних ділянок, які за своєю суттю є недійсними, адже підписані не уповноваженою на те особою, оскільки рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 04.12.2012 у справі №108/125113/12 за позовом ТОВ "Глобал-Инвест" до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Чаплинського районного округу Херсонської області Ткаченко С.А. та ОСОБА_2 про визнання недійсними довіреності та договору оренди нерухомого майна, зокрема, було визнано недійсною довіреність, на підставі якої Ракібовим Ансаром від імені ТОВ "Глобал-Инвест" та власниками земельних ділянок укладались додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок від 01.06.2015 щодо дострокового припинення дії договорів оренди, укладених у 2010 році між ТОВ "Глобал-Инвест" та власниками земельних ділянок.

На підставі наведеного Комісія дійшла висновку, що оскаржувана реєстрація прав здійснена державними реєстраторами з порушенням норм законодавства у сфері державної реєстрації, оскільки останніми при прийнятті оскаржуваних рішень всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав не встановлено належним чином відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та не відмовлено у державній реєстрації прав, адже додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок від 01.06.2015, які укладались на підставі довіреності, визнаної недійсною рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим у справі №108/125113/12 від 04.12.2012, не відповідають вимогам, встановленим Законом.

Тобто, в порядку розгляду скарги на рішення державних реєстраторів Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації фактично було визнано недійсними додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок від 01.06.2015.

В той же час, відповідно до приписів ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд відзначає, що жодних обґрунтувань нікчемності додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 01.06.2015 в силу норм Закону висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 19.04.2017 не містить, а суд в межах предмету розгляду даної справи не вбачає правових підстав для цього.

Отже, такі правочини є оспорюваними і не в залежності від обставин їх виникнення могли бути визнанні недійсними не інакше як за наслідками набрання законної сили відповідним рішенням суду, а до того часу підпадають під правовий захист презумпції правомірності правочину, встановленої приписами ст. 204 Цивільного кодексу України, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки вона не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Тому, у разі неспростування презумпції правомірності договору, правовідносин, які виникли за ним, є дійсними, а їх наслідки - правомірними.

За змістом ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 5 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Особи, які привласнили функції суду, несуть відповідальність, установлену законом.

За таких обставин, у Міністерства юстиції України були відсутніми у відповідності до приписів ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст. 5 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" повноваження за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, на здійснення висновку про недійсність додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 01.06.2015, покладеного в основу оскаржуваного Наказу, адже такі дії є привласненням функцій щодо здійснення правосуддя, що є неприпустимим.

При цьому, слід враховувати, що висновок відносно недійсності таких правочинів у висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 19.04.2017 було визначено єдиною підставою для скасування спірних рішень державних реєстраторів.

Однак, реєстрація прав хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто, державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права, що прямо випливає із положень ч. 2 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", яка визначає, що відомості, які містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії, а у разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Близький за змістом правовий висновок неодноразово сформульований Верховним Судом, зокрема, в постановах від 27.06.2018 у справі №921/403/17-г/6, від 08.08.2019 у справі №909/472/18, від 29.04.2020 у справі №911/1455/19.

Відтак, встановивши в межах розгляду скарги Товариства, що оскаржувані рішення державних реєстраторів вчинені на підставі додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 01.06.2015 і доводи поданої скарги зводяться до оспорення дійсності таких правочинів, однак судове рішення щодо вирішення такого питання відсутнє, Мінюст в силу приписів п. 9 ч. 8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" був зобов`язаний відмовити у задоволенні скарги, адже вирішення питання дійсності таких правочинів не належить до повноважень Мінюсту, а будь-яких інших обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваних рішень не наведено.

Таким чином, відсутні підстави для висновку, що рішення державних реєстраторів щодо реєстрації припинення прав оренди земельних ділянок за Товариством, які де-факто ґрунтуються на дійсних договорах, були прийняті з порушенням приписів норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

По-третє, згідно із п. 8 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Тобто, здійснюючи розгляд скарги відповідач 1 повинен дослідити та перевірити доводи скаржника щодо дійсності обставин, покладених ним в основу скарги, а не обмежуватися виключно констатацією цих доводів у відповідному висновку комісії та здійснення висновків виходячи з них.

Як було зазначено судом доводи скарги Товариства зводилися до відсутності повноважень в особи, яка від його імені підписала додаткові угоди про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 01.06.2015, оскільки довіреність від 20.06.2012 за №780, на підставі якої така особа діяла була визнана недійсною рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим у справі №2/108/10513/12 від 04.12.2012.

Такі доводи і було відображено у висновку Комісії від 19.04.2017 як правова підстав для висновку про недійсність додаткових угод і визнання дій державних реєстраторів щодо прийняття рішень на підставі них незаконними.

Поряд з цим, жодної оцінки такого судового рішення на предмет його достовірності висновок Комісії від 19.04.2017 не містить.

В той же час, звертаючись з даним позовом до суду позивач вказує на те, що покладене в основу скарги Товариства та висновку Комісії рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим у справі №108/12513/12 від 04.12.2012 таким судом ніколи не приймалось, а додана до скарги ксерокопія цього рішення є підробленою.

Досліджуючи такі обставин суд виходиться з наступного.

В першу чергу, звертає увагу на те, що здійснюючи посилання на рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 04.12.2012 учасниками справи зазначаються різні номери справи у якій воно прийнято, а саме: у скарзі Товариства (її доповненні від 11.04.2017) - №2/108/10513/12; у висновку Комісії від 19.04.2017 - №108/125113/12; у позові - №108/12513/12, в той же час, додана до скарги Товариства копія такого документу містить наступні реквізити: справа №108/12513/12; провадження №2/108/5875/12.

При цьому, доказів існування будь-яких інших копій чи оригіналів такого рішення матеріали справи не містять.

Відтак, враховуючи, що здійснюючи посилання на рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 04.12.2012 всі учасники керувалися одним і тим же документом, суд вважає, що відмінність реквізитів у скарзі Товариства (її доповненні від 11.04.2017) та висновку Комісії від 19.04.2017 зумовлена виключно технічними описками, а тому виходить із наявності єдиного документу - примірника копії рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 04.12.2012 у справі №108/12513/12 (провадження №2/108/5875/12).

Так, із даного документу слідує, що на розгляді Керченського міського суду Автономної Республіки Крим перебувала справа №108/12513/12 (провадження №2/108/5875/12) за позовом ТОВ "Глобал-Инвест" до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А. та ОСОБА_2 про визнання недійсними довіреності та договору оренди нерухомого майна, за наслідками розгляду якої відповідний позов було задоволено, визнано недійсними довіреність від 20.06.2012, видану ТОВ "Глобал-Инвест" Рабікову Ансару та посвідчену приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А., зареєстровану в реєстрі за №780, та договір №612цх-84 від 01.10.2012 оренди нерухомого майна, який укладений між ТОВ "Глобал-Инвест" та ОСОБА_2 , стягнуто з ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А. та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Глобал-Инвест" сплачений судовий збір в розмірі 214,60 грн.

В той же час, відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень", Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 №740, Переліку судових рішень судів загальної юрисдикції, що підлягають включенню до Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Ради суддів України від 17.02.2012 №4, на суди покладається обов`язок із внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень (оприлюдненню в електронній формі) всі судові рішення не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Однак, здійснивши пошук в Єдиному державному реєстрі судових рішень судом було встановлено відсутність будь-якої інформації про рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 04.12.2012 у справі №108/12513/12 (провадження №2/108/5875/12).

Більш того, за контекстним пошуком Єдиний державний реєстр судових рішень не видає жодної справи Керченського міського суду Автономної Республіки Крим, учасником якої могли бути ТОВ "Глобал-Инвест" чи ОСОБА_3 .

Поряд з цим, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень в провадженні Керченського міського суду Автономної Республіки Крим взагалі не перебувало жодної справи із №108/12513/12 (провадження №2/108/5875/12), а останнім порядковим номером справи за 2012 рік в такому суді (знайденим судом) був №108/12330/12, присвоєний матеріалам позову, що надійшов до суду у грудні 2012 року.

Тобто, відкритій на підставі позову ТОВ "Глобал-Инвест" до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А. та ОСОБА_2 про визнання недійсними довіреності та договору оренди нерухомого майна, який згідно тексту вказаного рішення надійшов до суду в листопаді 2012 року, справі не могло бути присвоєно порядкового номеру 12513, адже лише в грудні 2012 року така нумерація становила 12330.

Окрім того, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається певна стилістика виготовлення суддею Керченського міського суду Автономної Республіки Крим Біленко Л.В. рішень, яка полягає у зазначені у вступній частині прийнятих нею рішень місця розгляду справи наступним чином: "у відкритому судовому засіданні в м. Керчі", в той же час у доданому до скарги Товариства примірнику зазначено: "у відкритому судовому засіданні в приміщенні Керченського міського суду Автономної Республіки Крим", однак вибірковий аналіз прийнятих такою суддею судових рішень за 2011-2013 роки вказує, що жодного разу відповідного формулювання не здійснювалося.

Також, суд враховує, що до скарги Товариства (її доповнення від 11.04.2017) було долучено копію примірника такого документу, засвідчену директором ТОВ "Глобал-Инвест" Коданом Х.А.Т., а за час вирішення даного спору представниками Товариства не висувалося жодних заперечень щодо доводів Господарства відносно підроблення такого судового рішення, які і не надавалося для огляду його примірника, засвідченого судом, з якого і було виготовлено відповідну копію.

Наведене в своїй сукупності дає підстави для висновку, що рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 04.12.2012 у справі №108/12513/12 (провадження №2/108/5875/12), яке було визначено в якості підстави для висновку про недійсність додаткових угоди і незаконність у зв`язку з цим спірних рішень державних реєстрів є по своїй суті підробленим, а тому такий судовий акт (не маючий в розумінні ст. 1291 Конституції України законної сили) не міг нести жодних правових наслідків.

В підтвердження наведеного суд також враховує, що аналогічного висновку про підробленість такого судового рішення дійшов і Одеський апеляційний адміністративний суд в своїй постанові від 30.05.2018 у справі №821/1490/17, що був обґрунтований як дослідженням відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, так і допитом в якості свідків ОСОБА_1 і приватного нотаріуса Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А., які пояснили, що участі в засіданні Керченського міського суду по справі №2/108/10513/12 не брали, про існування такої справи не знали, копії позовів по цій справі не отримували, і будь-якої судової кореспонденції від зазначеного суду до них не надходило.

Прикметно, що як судовою, так і виконавчою в особі саме Міністерства юстиції України гілками влади при означенні взаємовідносин в сфері державної реєстрації на підставі судових рішень неодноразово зверталася увага на те, що з метою уникнення випадків незаконного позбавлення права власності на підставі підроблених судових рішень державні реєстратори прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду мають обов`язково використовувати відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, в т.ч. за допомогою офіційного веб-порталу Судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами, а у разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно має запитувати копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду.

Наведене в послідуючому і стало підставою для внесення відповідних змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з метою унормування даного порядку (доповнено його статтею 311 "Особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів"), однак, відсутність даної норми на моменти розгляду Мінюстом скарги Товариства жодним чином не нівелювало обов`язку такого органу щодо перевірки поданих йому документів на предмет їх законності.

Тобто, мають місце обставини за яких Мінюстом видаються обов`язкові до врахування суб`єктами державної реєстрації вказівки відносно необхідності перевірки поданих для проведення реєстраційних дій судових рішень за допомогою відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та порядку дій щодо підтвердження їх дійсності у випадку відсутності у реєстрі, однак, одночасно з цим, покладаючи в основу свого рішення судовий акт нехтує такими власними вказівками, що призвело до скасування реєстраційних дій на підставі неіснуючого документу.

Такі дії відповідача 1 безумовно є незаконним та протиправним, адже як не відповідають принципам провадження діяльності у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, так і свідчать про нехтування принципом належного урядування, що є неприпустимим в діяльності органу державної влади, за наслідками прийняття рішень якого відбувається втручання в право мирного володіння особами своїм майном.

Більш того, будучи обачним, сумлінним у виконанні своїх обов`язків та реалізації власних повноважень Мінюст в особі Комісії при розгляді скарги Товариства та покладені в основу свого висновку підроблений судовий акт міг звернути увагу на те, що його мотивування в частині визнання недійсним довіреності зводилося до того, що директор ТОВ "Глобал-Инвест" Кодан Халіл Ахмет Тугрул є громадянином Туреччини й українською мовою чи російською мовою не володіє, а тому не розумів значення своїх дій при підписані довіреності від 20.06.2012.

В той же час, подані до Мінюсту скарга та доповнення до неї підписані від імені ТОВ "Глобал-Инвест" представником Лакеєм В.Г., що діяв на підставі довіреності від 12.01.2017, складеній в простій письмовій формі українською мовою та підписаній директором Коданом Халіл Ахмет Тугрул.

Наведене ставить під сумнів твердження щодо не володіння такою особою українською мовою, в іншому випадку, за аналогічних викладеним в наданому примірнику рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 04.12.2012 у справі №108/12513/12 (провадження №2/108/5875/12) обставин Кодан Халіл Ахмет Тугрул міг не усвідомлювати значення своїх дій, що, на переконання суду, при мотивуванні свого рішення таким судовим актом підлягало обов`язковій перевірці відповідачем 1, однак, докази цього відсутні.

Підсумовуючи викладене, суд з прикрістю констатує, що прийняття наказу №1295/5 від 19.04.2017 супроводжувалося великою кількістю грубих порушень та свавільних дій Міністерства юстиції України, які ставлять під сумнів не лише законність дій представників відповідача 1, а й неупередженість таких осіб в цілому щодо розгляду скарги Товариства від 21.02.2017 (з урахуванням її доповнень від 11.04.2017 та від 18.04.2017) і видачі оспорюваного наказу.

Внаслідок таких дій Міністерства юстиції України мало місце порушення гарантованого позивачу ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на мирне володіння майном у вигляді права оренди землі шляхом протиправного позбавлення такого права та породження необхідності такої особи впродовж чотирьох років у судовому порядку відновлювати свої порушені права.

За таких обставин, доводи позивача щодо незаконності оскаржуваного наказу відповідача 1 є обґрунтованими, а тому він підлягає скасуванню.

В той же час, вимоги про визнання незаконним та скасування наказу відповідача 1 №1295/5 від 19.04.2017 є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача.

При цьому, скасування відповідного наказу не потребує його додаткового визнання незаконним, оскільки встановлення обставин незаконності наказу Міністерства юстиції України є фактично мотивами суду для його скасування, в той час як в резолютивній частині підлягають відображенню наслідки розгляду судом викладених мотивів.

Отже, суд вважає, що ефективним способом захисту права позивача є саме скасування наказу Міністерства юстиції України №1295/5 від 19.04.2017.

Щодо строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

У відповідності до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

В аспекті застосування наведених положень слід враховувати, що позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав. При цьому, поняття "позовна" має на увазі форму захисту шляхом пред`явлення відповідного позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту).

Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії "право на позов у матеріальному сенсі" (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин.

Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права.

Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне.

Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду.

Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто, тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

В положеннях ст. 257 Цивільного кодексу України законодавцем визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, і у відповідності до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, зазначений трирічний строк починає свій перебіг після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного), адже право особи на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права виникає (та відповідно перебіг позовної давності починається) з моменту, коли право цієї особи порушене (особа довідалася про порушення свого права).

В даному випадку, відлік строку позовної давності на звернення з даним позовом до суду міг початися не раніше 19.04.2017.

Одночасно з цим, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, Кабінетом Міністрів України у п. 1 постанови №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено на всій території України карантин з 12.03.2020, який триває по сьогоднішній день.

Відтак, посилання відповідача на те, що звернення позивача з даним позовом до суду (02.09.2021) мало місце після спливу строку позовної давності не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки навіть враховуючи фактичну дату видання оскаржуваного наказу (19.04.2017), а не ознайомлення з ним Господарства, що явно мало місце пізніше, та продовження у відповідності до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України строків позовної давності такий строк по сьогоднішній день не сплив.

Поряд з цим, судом враховується, що в силу існування протягом 2017-2021 років законної сили постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017 про скасування наказу Мінюсту від 19.04.2017 №1295/5, до момент її скасування постановою Великої Палати Верховного Суду від 17.02.2021 у Господарства була відсутньою фактична можливість у зверненні до суду з даним позовом, адже встановлені ст. 1291 Конституції України гарантії обов`язковості судового рішення, яке набрало законної сили, нівелювали можливість отримання судового захисту своїх прав, які в цей період вже були відновлені.

Наведене (існування протягом відповідного проміжку часу судового рішення із статусом такого, що набрало законної сили, про скасування оскаржуваного наказу з послідуючим його відміною судом касаційної інстанції і закриттям провадження у справі в силу зміни судової практики вирішення питання підвідомчості відповідної категорії спорів (тобто, без вирішення по суті)) зумовлює підстави для висновку про переривання протягом відповідно часу строків позовної давності для будь-якої особи, на права та інтереси якої впливає такий наказ, в т.ч. позивача. Іншими словами - неможливо оскаржити вже скасований судом акт.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог Господарства та скасування оскаржуваного наказу.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору (за подачу позову та заяви про забезпечення позову) покладаються на відповідачів в рівних частинах, оскільки відмова в частині позовних вимог зумовлена виключно фактичною зміною формулювання позовної вимоги, а не відмовою в задоволенні частини позовних вимог.

Крім того, із наявних в матеріалах справи квитанцій №35611 від 06.09.2021 на суму 1 135,00 грн. та №35622 від 06.09.2021 на суму 2 270,00 грн. вбачається, що позивачем було сплачено комісію за банківські послуги за вчинення такої банківської операції як сплата судового збору у розмірі 23,16 грн. та 46,33 грн., відповідно.

Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частина 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Понесені позивачем витрати не віднесені до пунктів 1-3 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, а аналізуючи їх на предмет відповідності витратам, вказаним у пунктів 4 такої частини, суд приходить до висновку, що диспозиція такого пункту пов`язує віднесення витрат учасника судового процесу до категорії "витрат, пов`язаних з розглядом справи", а відтак і до категорії "судових витрат" - їх пов`язаність з вчиненням інших "процесуальних дій".

З урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про судовий збір" суд вважає, що такі витрати є пов`язаними із розглядом справи судом, оскільки оплата судового збору у банківській установі завжди має своїм наслідком сплату комісії банку, а тому дані витрати є обов`язковими, а відтак є похідними від відповідного процесуального документу (позову).

З системного аналізу ст.ст. 3, 12, 13, 15, 162, 163, 164 Господарського процесуального кодексу України будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом - в т.ч. сплата судового збору за подання позовної заяви є процесуальною дією в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак і витрати понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати позивача на оплату комісії банку за вчинення операції із перерахування судового збору на казначейський рахунок суду покладаються на відповідача в рівних частинах.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фермерського господарства "Оазис Півдня" задовольнити частково.

2. Скасувати наказ Міністерства юстиції України від 19.04.2017 №1295/5 "Про скасування рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно".

3. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код 00015622) на користь Фермерського господарства "Оазис Півдня" (75226, Херсонська обл., Чаплинський район, с. Надеждівка, вул. Молодіжна, буд. 24; ідентифікаційний код 38687890) судовий збір у розмірі 1 702 (одна тисяча сімсот дві) грн. 50 коп. та банківські витрати у розмірі 34 (тридцять чотири) грн. 75 коп. Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Инвест" (73000, м. Херсон, вул. Комунарів, буд. 20, кв. 10; ідентифікаційний код 33725695) на користь Фермерського господарства "Оазис Півдня" (75226, Херсонська обл., Чаплинський район, с. Надеждівка, вул. Молодіжна, б. 24; ідентифікаційний код 38687890) судовий збір у розмірі 1 702 (одна тисяча сімсот дві) грн. 50 коп. та банківські витрати у розмірі 34 (тридцять чотири) грн. 75 коп. Видати наказ.

5. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 22.12.2021.

Суддя Р.В. Бойко