ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1305/21

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ», Донецька область, м. Краматорськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАСБЕНДРАЙ АЛЬЯНС», Київська область, м. Васильків

про визнання договору недійсним

представники:

від позивача - М.М.Сердюк

від відповідача - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ» №291 від 29.04.2021 року (вх. №1296/21 від 30.04.2021) (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАСБЕНДРАЙ АЛЬЯНС» (далі - відповідач) про визнання недійсним Договору поставки №15/213-3/1-11/2019 від 04.11.2019 року.

Ухвалою суду від 05.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1305/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.06.2021 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н б/д (вх. №15187/21 від 22.06.2021), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/1305/21 на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 20.07.2021 року.

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н б/д (вх. №17309/21 від 20.07.2021) про відкладення підготовчого провадження та клопотання б/н від 19.07.2021 року (вх. №17310/21 від 20.07.2021) про долучення доказів до матеріалів справи.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 20.07.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року відкладено підготовче засідання на 14.09.2021 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.09.2021 року заявив усне клопотання про відкладення підготовчого провадження.

Представник позивача у судовому засіданні 14.09.2021 року не заперечував проти заявленого клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 14.09.2021 року відкладено підготовче засідання на 12.10.2021 року.

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н б/д (вх. №23739/21 від 12.10.2021) про долучення до матеріалів справи висновку експерта за результатами проведення економічного дослідження.

Ухвалою суду від 12.10.2021 року відкладено підготовче засідання на 09.11.2021 року.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив №044 від 04.11.2021 року (вх. №25798/21 від 08.11.2021).

До суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 08.11.2021 року (вх. №25850/21 від 08.11.2021).

Ухвалою суду від 09.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі №911/1305/21 та призначено розгляд справи по суті на 07.12.2021 року.

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н, б/д (вх. №28127/21 від 07.12.2021) про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 07.12.2021 року позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГПК України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною 2 ст. 202 цього Кодексу.

У даному випадку судом прийнято до уваги, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є саме неможливість вирішення спору у даному судовому засіданні, а не наявність відповідного клопотання учасника судового процесу. Проте, відповідачем не доведено суду неможливість заміни представника у даній справі, а також, неможливість розгляду справи без участі відповідача на підставі письмових доказів, що містяться у справі. На думку суду, наявних у матеріалах справи доказів достатньо для вирішення спору у даному судовому засіданні.

Приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, враховуючи наявність в матеріалах справи передбачених ГПК України заяв по суті справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 07.12.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАСБЕНДРАЙ АЛЬЯНС» (за договором - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ» (за договором - покупець) 04.11.2019 року укладено Договір поставки №15/213-3/1-11/2019 (далі - Договір), згідно умов п. 1.1 якого, постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, у кількості, асортименті, за цінами та в строки, вказані в Специфікаціях, які є невід`ємними частинами Договору.

Згідно п.п. 2.1, 2.3, 2.4 Договору, умови поставки зазначаються сторонами у відповідній Специфікації до даного Договору. За домовленістю сторін поставка товару допускається окремими партіями. В такому випадку на кожну партію товару складається видаткова накладна. Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання покупцем видаткової накладної. Датою поставки вважається дата підписання покупцем видаткової накладної постачальника на товар. Видаткова накладна на товар підписується уповноваженими представниками сторін при передачі (поставці) товару.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору, ціна товару (сума Договору) складає 276000000, грн. в т.ч. ПДВ 20%. Порядок оплати: авансовий платіж у сумі 2760000,00 грн. з ПДВ у строк до 31.12.2019 року; кінцева оплата здійснюється у строк не пізніше 31.03.2020 року.

Відповідно до п. 4.4 Договору, покупець зобов`язується здійснювати платежі за товар в порядку та в строки, погоджені в Специфікації до Договору.

Приймання товару по найменуванню (номенклатурі), кількості та комплектності здійснюється покупцем в момент прийому-передачі (поставки) товару. Приймання-передача товару здійснюється за видатковими накладними, які супроводжують товар. Приймання-передача товару закінчується підписанням уповноваженими представниками сторін видаткової накладної. Приймання товару по кількості та комплектності здійснюється з урахуванням Інструкції П-6 від 15.06.1965 року «О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству» з доповненнями та змінами. Приймання товару по якості здійснюється покупцем згідно Інструкції П-7 «О приемке товаров производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству» з доповненнями та змінами (п. 6.1 Договору).

У пункті 11.1 Договору сторони погодили, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 року, а в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення строку їх виконання.

04.11.2019 року сторонами укладено Специфікацію №1 до Договору, відповідно до умов якої відповідач зобов`язується поставити, а позивач прийняти та оплатити на умова поставки DDU склад покупця (ІНКОТЕРМС 2020), наступний товар: система віддаленого моніторингу ВЕУ та управління даними про роботу ВЕУ (код УКТЗ ), у кількості 8 штук загальною вартістю 52573784,00 грн., разом з ПДВ (20%) складає 63088540,80 грн.; система автоматичного контролю та управління механізмами гондоли силової установки ВЕУ (код УКТЗ ), у кількості 8 штук загальною вартістю 67902400,00 грн., що разом з ПДВ (20%) складає 81482880,00 грн.; частотний перетворювач мережі (код УКТЗ ), у кількості 8 штук загальною вартістю 109523816,00 грн. разом з ПДВ (20%) 131428579,20 грн. з ПДВ. Всього вартість товару з ПДВ за Специфікацією №1 складає: 276000000,00 грн.

Згідно п. 3 Специфікації до Договору, строк поставки товару до 30.11.2019 року. Допускається дострокове постачання та поставка товару частинами.

Пунктом 4 Специфікації 1 до Договору визначено умови оплати: авансовий платіж в розмірі 2760000,00 грн. з ПДВ в строк до 31.12.2019 р.; остаточна оплата здійснюється в строк не пізніше 31.03.2020 року.

Відповідачем на виконання зобов`язань за Договором поставлено, а позивачем прийнято товар на загальну суму 276000000,00 грн.

Так, відповідно до товарно-транспортної накладної №10015401 від 18.11.2019 року, відповідач передав, а позивач прийняв товар на загальну суму 69000000,00 грн., в т.ч. ПДВ. Супровідними документами на вантаж в зазначеній ТТН вказані: накладна №11811 від 18.11.2019 р.; накладна №21811 від 18.11.2019 р.; накладна №91811 від 18.11.2019 р.; накладна №101811 від 18.11.2019 р.; накладна №171811 від 18.11.2019 р., накладна №181811 від 18.11.2019 р., які підписано повноважними представниками сторін та скріплено їх печатками. Перевізником, в зазначеній товарно-транспортній накладній зазначено ТОВ «Престиж Систем».

Відповідно до товарно-транспортної накладної №10015402 від 18.11.2019 року відповідач передав, а позивач прийняв товар на загальну суму 103500000,00 грн., в т.ч. ПДВ. Супровідними документами на вантаж в зазначеній ТТН вказані: накладна №31811 від 18.11.2019 р.; накладна №41811 від 18.11.2019 р.; накладна №51811 від 18.11.2019 р.; накладна №111811 від 18.11.2019 р.; накладна №121811 від 18.11.2019 р., накладна №131811 від 18.11.2019 р., накладна №91811 від 18.11.2019 р., накладна №201811 від 18.11.2019 р., накладна №211811 від 18.11.2019 р., які підписано повноважними представниками сторін та скріплено їх печатками. Перевізником, в зазначеній товарно-транспортній накладній зазначено ТОВ «Престиж Систем».

Відповідно до товарно-транспортної накладної №10015403 від 18.11.2019 року відповідач передав, а позивач прийняв товар на загальну суму 103500000,00 грн., в т.ч. ПДВ. Супровідними документами на вантаж в зазначеній ТТН вказані: накладна №61811 від 18.11.2019 р.; накладна №71811 від 18.11.2019 р.; накладна №81811 від 18.11.2019 р.; накладна №141811 від 18.11.2019 р.: накладна №151811 від 18.11.2019 р., накладна №161811 від 18.11.2019 р., накладна №221811 від 18.11.2019 р., накладна №231811 від 18.11.2019 р., накладна №241811 від 18.11.2019 р., які підписано повноважними представниками сторін та скріплено їх печатками. Перевізником, в зазначеній товарно-транспортній накладній зазначено ТОВ «Престиж Систем».

Позивачем на виконання умов Договору здійснено оплату поставленого товару на загальну суму 36555000,00 грн., в т.ч ПДВ, що підтверджується платіжними дорученнями №13604 від 04.05.2020 р., №13498 від 22.05.2020 р., №13520 від 27.04.2020 р., №13417 від 02.04.2020 р., №13492 від 22.04.2020 р., №12758 від 26.12.2019 р., №12796 від 08.01.2020 р., №12636 від 18.12.2019 р., №12637 від 18.12.2019 р.

Відповідно до п. 2.6. Договору поставки, податкова накладна, складена в електронній формі з дотриманням умов реєстрації в порядку, передбаченому законодавством та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, надається згідно ст. 201 Податкового кодексу України.

Згідно інформації, наданої позивачем з Єдиного реєстру податкових накладних, відповідачем 18.12.2019 року здійснено реєстрацію податкових накладних №11811, №21811, №31811, №41811, №51811, №61811, №71811, №81811, №91811, №101811, №111811, №121811, №131811, №141811, №151811, №161811, №171811, №181811, №191811, №201811 на загальну суму 276000 000,00 грн., з ПДВ.

Позивачем отримано лист Офісу великих платників податків Державної податкової служби України №14930/28-10-51-05 від 24.12.2019 року про надання пояснень та їх документального підтвердження. Так, у листі зазначено, Запорізьким управлінням Офісу ВПП ДПС виявлено факти, які свідчать про недостовірність визначення позивачем даних податкового кредиту у сумі 46000000,00 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «ХАСБЕНДРАЙ АЛЬЯНС» за листопад 2019 року, що містяться у податковій декларації з ПДВ за листопад 2019 р. Про зазначене вказують результати аналізу показників, що містяться у податковій декларації з ПДВ, поданої платником податків за листопад 2019 року та податкової інформації, отриманої і опрацьованої відповідно до статей 72, 73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п. 74.1 ст. 74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладних.

Встановлено документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки, відсутнє реальне (законне) джерело походження (введення в обіг при первинному продажі) ідентифікованого товару (відсутнє дійсне формування цього активу), а відтак неможливий його рух за ланцюгом всіх платників, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій до ТОВ «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ».

Згідно аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «ХАСБЕНДРАЙ АЛЬЯНС» на користь ТОВ «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ» здійснювало реалізацію частотних перетворювачів мережі, систем автоматичного контролю та управління механізмами гондоли силової установки ВЕУ, систем моніторингу ВЕУ та управління даними про роботу ВЕУ, придбання яких здійснено у ТОВ «АГРАРІАН ЮНІОН» , у якого відсутнє придбання зазначених товарів та податковий кредит сформовано за рахунок придбання продуктів харчування, іграшок, автомобілів, газу. В результаті аналізу бази даних ДПС встановлено відсутність у ТОВ «АГРАРІАН ЮНІОН» виробничого обладнання, складських приміщень, транспортних засобів, необхідної кількості трудових ресурсів, устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності, інших основних засобів в тому числі орендованих.

Вказане свідчить про недотримання ТОВ «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ» норм пп. "а" п. 198 ст. 198 Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 2.1, 2.2 Положення про документарне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704.

Позивачем отримано вимогу Державної фіскальної служби України №1478/99-03-01-15с від 09.04.2021 року, згідно якої зазначено, що Першим відділом управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000140 від 18.12.2020 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України. Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що службові особи ТОВ «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ», за результатами проведення безтоварних фінансово-господарських операцій з придбання «частотних перетворювачів мережі», «систем автоматичного контролю та управління», «системи віддаленого моніторингу ВЕУ і управління даними про роботу ВЕУ» та інших товарів по ланцюгу постачання з ТОВ «ХАСБЕНДРАЙ АЛЬЯНС», ТОВ «Аграріан Юніон» із застосуванням процедури переуступки боргу підприємствам ТОВ «Омега Груп», ТОВ «ФК «Фіндіалог» щодо розрахунку по придбаному товару - здійснили ухилення від сплати податку на додану вартість у загальній сумі 46000000,00 грн.

Вказані листи Державної фіскальної служби України містять висновки про відсутність реального джерела походження товару, реалізованого відповідачем позивачу за Договором, відповідно, неможливість його руху та виконання зобов`язань по ланцюгу платників додатків, які брали участь у взаємопов`язаних операціях, які передували поставці товару позивача у зв`язку із чим позивач просить визнати недійсним Договір поставки №15/213-3/1-11/2019 від 04.11.2019 року на підставі ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві зазначив, що Договір поставки №15/213-3/1-11/2019 від 04.11.2019 року, податкові накладні, товарно-транспортні накладні підписані сторонами та підтверджують факт господарської операції та виконання сторонами умов Договору. Виконання сторонами умов Договору поставки, зокрема, фактична поставка товару, здійснення оплати за товар, реєстрація податкових накладних та складення інших первинних документів виключає наявність фіктивності правочину та свідчить про намір досягти правового результату. На думку відповідача, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження ознак фіктивності правочину, зокрема, наявності вини та умислу.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ЦК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей.

Статтею 234 ЦК України встановлено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Причому такі цілі можуть бути протизаконними (наприклад, укладення громадянином договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації), або фіктивний правочин може взагалі не мати правової мети. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, незалежно від того, в якій формі він вчинений, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Ознаками фіктивності договору є наявність зовнішньої форми правочину, що фіксує удавані наміри сторін, та відсутність у сторін дійсного наміру створити наслідки, які зумовлювалися у цьому правочині. Тобто, має місце лише імітація правочину. У діях сторін, що імітують правочин, відсутня головна ознака правочину - спрямованість на встановлення, припинення або іншу видозміну цивільних правовідносин.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами 1 ст. ст. 74, 77 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, враховуючи, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України), правовим наслідком вчинення сторонами договору купівлі-продажу є перехід права власності на майно до покупця, іншим правовим наслідком вчинення договору купівлі-продажу - є отримання продавцем визначеної цим договором винагороди.

Під час розгляду даної справи відповідач, як особа, щодо якої встановлено обставини у листі ДПС №14930/10/28-10-51-05 від 24.12.2019 року, фактично намагався спростовувати висновки контролюючого органу, а поданими до матеріалів справи доказами підтвердити факт реальності господарських операцій з поставки товару позивачу та відсутності в його діях вини.

Судом встановлено, що подані відповідачем видаткові та товарно-транспортні накладні, податкові накладні та податкові декларації досліджувались контролюючим органом при здійсненні перевірки та на підставі відомостей, що містяться в цих доказах та відомостей, що наявні у відповідних реєстрах, було встановлено факт нереальності здійснення господарських операцій за відсутності їх реального здійснення, оскільки, відсутнє реальне (законне) джерело походження ідентифікованого товару згідно Договору поставки між ТОВ «ФУРЛЕНДЕР ТЕХНОЛОДЖІ» та ТОВ «ХАЗБЕНДРАЙ АЛЬЯНС».

Крім тих доказів, які досліджувались контролюючим органом відповідачем не надано суду докази, які підтверджують джерело походження товару (договірні відносини з ТОВ «Аграріан Юніон» щодо здійснення відповідачем купівлі товару, з метою подальшого продажу позивачу). Формальна наявність у справі договору поставки та укладених до нього накладних, рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних не є беззаперечним документальним і фактичним підтвердженням купівлі-продажу спірного обладнання та не може підтвердити фактичне проведення господарської операції.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідачем не спростовано обставин, викладених у позові та листі ДПС України №14930/10/28-10-51-05 від 24.12.2019 року та не спростовано обставини щодо нереальності спірної господарської операції між сторонами за Договором поставки №15/213-3/1-11/2019 від 04.11.2019 року.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджується, що Державною фіскальною службою України встановлено, що ТОВ «ХАСБЕНДРАЙ АЛЬЯНС» на користь ТОВ «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ» здійснювало реалізацію частотних перетворювачів мережі, систем автоматичного контролю та управління механізмами гондоли силової установки ВЕУ, систем моніторингу ВЕУ та управління даними про роботу ВЕУ, придбання яких здійснено у ТОВ «АГРАРІАН ЮНІОН» , у якого відсутнє придбання зазначених товарів та податковий кредит сформовано за рахунок придбання продуктів харчування, іграшок, автомобілів, газу. В результаті аналізу бази даних ДПС встановлено відсутність у ТОВ «АГРАРІАН ЮНІОН» виробничого обладнання, складських приміщень, транспортних засобів, необхідної кількості трудових ресурсів, устаткування, що необхідне для за здійснення фінансово-господарської діяльності, інших основних засобів в тому числі орендованих.

Надані до суду листи Державної фіскальної служби України містять висновки про відсутність реального джерела походження товару, реалізованого відповідачем позивачу за Договором, відповідно, неможливість його руху та виконання зобов`язань по ланцюгу платників додатків, які брали участь у взаємопов`язаних операціях, які передували поставці товару позивача, що є підставою для визнання недійсним Договору поставки №15/213-3/1-11/2019 від 04.11.2019 року на підставі ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України.

Стосовно поданого відповідачем висновку експерта Судової незалежної експертизи України за результатами проведення економічного дослідження №ED-1738-5-1866.21 від 11.10.2021 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Статтею 86 ГПК України визначено, що: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява №61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Таким чином, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 101 ГПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Наданий відповідачем висновок не відповідає вказаним вимогам, оскільки, не містить інформації про те, що він складений для подання до суду, а тому, судом до уваги не приймається. За таких обставин, в силу ст. 104 ГПК України, суд приймає до уваги такий висновок експерта тільки як непрямий доказ у даній справі.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 20.08.2020 у справі №914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження викладених у позові обставин щодо недійсності правочину, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги та такими, що підлягають задоволенню.

Усі інші твердження та заперечення відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАСБЕНДРАЙ АЛЬЯНС» про визнання договору недійсним задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Договір поставки №15/213-3/1-11/2019 від 04.11.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ» (84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 6, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАСБЕНДРАЙ АЛЬЯНС» (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, буд. 6 А, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАСБЕНДРАЙ АЛЬЯНС» (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, буд. 6 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ» (84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 6, ) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 17.12.2021 року.

Суддя Д.Г. Заєць