ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 грудня 2021 року Справа № 903/429/15

за позовом: публічного акціонерного товариства "Завод "Маяк"

до відповідача: фізичної особи - підприємця Лисого Віталія Володимировича

про стягнення 6 277,40 грн.

Головуючий суддя Шум М.С.

Судді Якушева І.О.

Слободян О.Г.

Представники сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

встановив: позивач - Публічне акціонерне товариство "Завод "Маяк" звернулось з позовом до господарського суду Волинської області про стягнення з Фізичної особи - підприємця Лисого Віталія Володимировича 6 277,40 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору оренди від 01.10.2012 за №181.

Ухвалою суду від 27.01.2016 провадження у справі №903/429/15 зупинено до отримання висновку - відповіді щодо можливого підроблення підпису ФОП Лисого В.В. при укладанні договору оренди№181 від 01.10.2012р. у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Завод "Маяк" до ФОП Лисого В.В. про стягнення 6 277,40 грн. заборгованості від головного управління національної поліції в м. Києві.

19.10.2021 на адресу суду від старшого дізнавача відділу дізнання Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві надійшов лист за №10403/125/51/04-21 про те, що в кримінальному провадженні №0010403 щодо підробки підпису фізичної особи-підприємця Лисого Віталія Володимировича при укладанні договору оренди №181 від 01.10.2012р. у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Завод "Маяк" до фізичної особи-підприємця Лисого Віталія Володимировича про стягнення 6 277,40 грн. заборгованості прийнято рішення про закриття кримінального провадження (Постанова від 01.09.2021).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2021 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Шум М.С., суддів - Якушевої І.О. та Слободян О.Г.

Ухвалою суду від 27.10.2021 розгляд справи №903/429/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Завод "Маяк" до фізичної особи - підприємця Лисого Віталія Володимировича про стягнення 6 277,40 грн. прийнято до провадження у складі: головуючого судді Шума М.С., суддів Якушевої І.О., Слободян О.Г. Постановлено провадження у справі №903/429/15 поновити. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на "16" листопада 2021 р. на 12:15.

Представники сторін в судове засідання 16.11.2021 не з`явилися, уповноважених представників не направили, водночас належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.11.2021 розгляд справи по суті відкладено на 14.12.2021.

Представники сторін в судове засідання 14.12.2021 повторно не з`явилися, водночас належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

14.12.2021 за вх. №01-57/7631/21 на адресу суду від ФОП Лисого В.В. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та час до отримання експертизи підписів та витребувати оригінали наданих позивачем суду документів, а саме: - Акт здачі - приймання робіт (надання послуг); - Договір оренди №181 від 01.10.2012; Додаткову угоду до договору оренди №181 від 01.10.2012; Протокол погодження договірної ціни за оренду майна, згідно Договір оренди №181 від 01.10.2012. Призначити експертизу витребуваних документів, поставити експерту наступні питання:

- чи належать підписи Лисому Віталію Володимировичу на наданих позивачем суду документах, а саме: Акт здачі - приймання робіт (надання послуг); - Договір оренди №181 від 01.10.2012; Додаткову угоду до договору оренди №181 від 01.10.2012; Протокол погодження договірної ціни за оренду майна, згідно Договір оренди №181 від 01.10.2012.

Розглянувши клопотання відповідача про проведення експертизи, суд дійшов висновку, що дане клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Господарський суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Суд звертає увагу відповідача, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 01.07.2015 провадження у справі №903/429/15 зупинено до отримання висновку - відповіді щодо можливого підроблення підпису ФОП Лисого В.В. при укладанні договору оренди №181 від 01.10.2012р. у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Завод "Маяк" до ФОП Лисого В.В. про стягнення 6 277,40 грн. заборгованості від Головного управління Національної поліції в м. Києві.

19.10.2021, тобто через п`ять з половиною років, на адресу суду від старшого дізнавача відділу дізнання Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві надійшов лист за №10403/125/51/04-21 про те, що в кримінальному провадженні №0010403 щодо підробки підпису фізичної особи-підприємця Лисого Віталія Володимировича при укладанні договору оренди №181 від 01.10.2012р. у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Завод "Маяк" до фізичної особи-підприємця Лисого Віталія Володимировича про стягнення 6 277,40 грн. заборгованості прийнято рішення про закриття кримінального провадження (Постанова від 01.09.2021).

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 01.09.2021 встановлено, що комплексом проведених слідчих та оперативно-розшукових заходів, встановити факт правопорушення, або особу, яка могла вчинити дані кримінальні правопорушення, не вдалося. У кримінальному провадженні № 0010403 від 29.10.2015 року жодній особі про підозру повідомлено не було та не встановлено достатніх доказів для встановлення порушення кримінального законодавства України (а.с. 142-143).

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд також звертає увагу відповідача, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором оренди, проте не визнання відповідного договору недійсним.

З огляду на зазначене, суд вважає клопотання відповідача про призначення судової експертизи необгрунтованим та безпідставним.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд -

встановив:

01.10. 2012 між Публічним акціонерним товариством "Завод "Маяк" (надалі - позивач, орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Лисим Віталієм Володимировичем (надалі - відповідач, орендар) укладено договір оренди № 181, відповідно до п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування асфальтовану ділянку (майданчик).

Відповідно до п. 2.1. об`єкт оренди, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Московський 20-А (Степана Бандери, 20А). Загальна площа об`єкта оренди 100 кв. м

Відповідно до п.3.3 Договору оренди , орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.

Згідно п. 3.5 Договору передбачено, що оплата має бути здійснена не пізніше 15-го числа поточного місяця на поточний рахунок позивача .

Рахунки - фактури на оплату оренди виставляються Орендодавцем у перших числах поточного місяця (1-го- 5-го числа поточного місяця).

Згідно Акту прийому - передачі майданчика від 01.10.2012 Орендар - Публічне акціонерне товариство "Завод "Маяк" передав, а Фізична особа - підприємець Лисий Віталій Володимирович отримав в оренду асфальтовану ділянку (майданчик) 100 м. кв. (а.с.49).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1,6 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 286 ГК України визначено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі №911/19/19 суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Отже, судом з`ясовані обставини щодо здійснення позивачем розрахунків, з урахуванням умов договору та наявних в матеріалах справи доказів, та здійснено перерахунки, враховуючи визначені позивачем періоди.

Щодо основного боргу судом встановлено наступне.

Позивачем заявлена заборгованість за невиконання договірних зобов`язань в сумі 5 554,18грн. за період з березня 2014 по травень 2014 .

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору позивач, як орендодавець, передав, а відповідач, як орендар, прийняв у орендне користування об`єкт оренди, асфальтована площадка (майданчик), що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Московський 20-А (Степана Бандери, 20А), загальна площа об`єкта оренди 100 кв.

Орендна плата здійснюється щомісячно не залежно від результатів фінансово - господарської діяльності Орендаря протягом 5 банківських днів з дня виставлення рахунків і не пізніше 15 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок Орендодавця (п. 3.5 Договору).

31.12.2013 між сторонами було укладено додаткову угоду №2 про внесення змін до договору оренди №181 від 01.10.2012.

Як вбачається із матеріалів справи, за період користування об`єктом оренди відповідачу було нараховано 5 666,92 грн. орендних платежів, що підтверджується рахунками: №МА - 000000438 від 03.03.2014 на суму 1 836,73 грн., №МА - 000000716 від 01.04.2014 на суму 1 844,06 та за №МА-000000881 від 05.05.2014. (а.с. 14-16).

Додатково судом встановлено, що згідно Актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) за №МА - 0003140 від 31.03.2014, №МА-0003364 від 30.04.2014 та за №МА - 0003510 від 31.05.2014 позивач листом від 13.11.2014 за №1289/90 направлено претензію ФОП Лисому В.В. щодо добровільної сплати заборгованості.

Додатково суд зауважує, що в матеріалах справи наявний лист ФОП Лисого В.В. від 25.12.2013 за №88 щодо продовження строку дії договору оренди майданчика за №181 від 01.10.2012 на 2014 (а.с. 50).

Відповідно до ст.144 Господарського кодексу України, майнові права та обов`язки суб`єктів господаювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 193, ч.1 ст. 283, ч.ч.1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Докази про припинення дії чи зміну умов договору в матеріалах справи відсутні.

Також суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що Договір оренди №181 від 01.10.2012 визнавався недійсним.

Оскільки, відповідач не виконав належним чином зобов`язань, взятих на себе за договором оренди №181 від 01.10.2012, не перерахував плати за оренду, позовна вимога про стягнення з нього 5 554,18 грн. заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача пені в сумі 560,19грн. за період з 16.03.2014 по 14.11.2014, суд зазначає наступне.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В силу приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст. ст. 546-551 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч. 2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Окрім того, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з п.п. 3.10 Договору сторони передбачили, що за несвоячасну сплату Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (НБУ) від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За таких обставин, нарахована позивачем пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за порушення строків орендної оплати, що становить 560,19 грн. за період з 16.03.2014 по 14.11.2014 є підставною та підлягає до стягнення

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв`язку з простроченням орендної оплати, відповідачу нараховано 163,03 грн.- 3% річних за період з 16.03.2014 по 07.04.2014, які є підставними та підлягають до стягнення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки спір до розгляду судом доведено з вини відповідача, то витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1 827,00 грн., слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Лисого Віталія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Завод "Маяк" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 8 ) 6 277,40 грн. заборгованості, з них: основний борг - 5 554,18 грн., пені- 560,19 грн.,3% річних - 163,03 грн. та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

20.12.2021

Головуючий суддя М. С. Шум

Суддя І.О. Якушева

Суддя О.Г. Слободян