РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.12.2021Справа № 910/15131/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта»
до ОСОБА_1
про стягнення 86384,59 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 86384,59 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 умов договору №140485 про надання послуг з організації перевезення відправлень від 03.08.2017 в частині своєчасної оплати наданих послуг. При цьому, позивач зазначає, що 29.08.2019 ОСОБА_1 припинив свою діяльність як фізична особа-підприємець, а тому стороною відповідача у даній справі є ОСОБА_1 як фізична особа.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/15131/21, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала про відкриття провадження у справі №910/15131/21 була вручена відповідачу 23.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №790.

11.10.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що жодних невиконаних зобов`язань у ОСОБА_1 перед ТОВ «Нова пошта» немає, а у поданому позивачем акті здачі-прийняття робіт відсутня будь-яка деталізація робіт (послуг), не вказано тариф, за яким здійснювалися нарахування тощо.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.08.2017 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (експедитор) було укладено договір №140485 про надання послуг з організації перевезення відправлень (надалі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору експедитор зобов`язується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (надалі за текстом - послуги), а замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що експедитор надає замовнику послуги на умовах цього договору та відповідно з Умовами, затвердженими експедитором.

Згідно з п.п. 2.3, 2.4 Договору за надані експедитором послуги замовник сплачує експедитору винагороду згідно з чинними тарифами експедитора, розміщеними на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua. Тарифи можуть змінюватися експедитором в односторонньому порядку шляхом розміщення змінених тарифів на офіційному сайті.

Відповідно до п. 2.5 Договору прийняття експедитором відправлення для надання послуг, визначених цим договором, оформлюється експрес накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про відправника, інформація про одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг експедитора.

Пунктом 3.1.3 Договору визначено, що експедитор зобов`язується надати замовнику документи для оплати послуг: рахунок-фактуру, акти наданих послуг. Податкова накладна надається експедитором замовнику в порядку та в строки, передбачені чинним законодавством України.

Згідно п. 3.3.2 договору замовник зобов`язується відповідно до вимог експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній.

Відповідно до п. 6.2.8 Договору, відповідальність експедитора за збереження відправлення припиняється з моменту його видачі одержувачу та після підписання останнім експрес-накладної.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що загальна ціна цього договору складається із вартості послуг, наданих експедитором протягом строку дії договору. Оплата вартості наданих експедитором послуг відбувається за чинними тарифами експедитора на підставі акту наданих послуг, шляхом перерахування замовником на поточний рахунок експедитора коштів у розмірі 100% вартості послуг упродовж 2 банківських днів після виконання замовлення на підставі актів наданих послуг експедитора та рахунку-фактури.

Відповідно до п. 5.2 Договору експедитор складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає замовнику підписані та скріплені печаткою акти наданих послуг у двох примірниках для підписання замовником.

Згідно з п. 5.3 Договору замовник упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від експедитора підписує надані експедитором 2 примірники актів наданих послуг (далі за текстом - акт) та повертає експедитору 1 примірник підписаного акту або в той самий строк надає експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання замовником актів упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів від експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання замовником повного виконання експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії замовника відсутні, замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманим рахунком та актом наданих послуг.

Відповідно до п. 8.1 Договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом 1 року з дати підписання, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно з цим договором. У разі, якщо одна із сторін договору письмово за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, строк дії договору пролонгується (продовжується) на один рік на тих же самих умовах.

Згідно з відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 29.08.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов Договору ним було надано замовнику послуги на суму 86384,59 грн, які були відображені в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП-001994862 від 26.02.2019, однак відповідач за надані послуги не розрахувався.

При цьому, за твердженням позивача, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 всіляко ухилявся від підписання акту, тому ТОВ «Нова пошта» направило їх на адресу, яка вказана в ЄДРПОУ, цінним листом з описом вкладення 15.12.2020 за №865. Оскільки вказаний акт ОСОБА_1 за адресою, вказаною у Договорі та ЄДРПОУ, не отримав, позивач стверджує, що відповідно до п. 5.4 Договору даний акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) вважається погодженим, послуги за замовленням надані в повному обсязі.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, як вірно зазначив позивач, з огляду на положення ст.ст. 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, ст.ст. 202-208 Господарського кодексу України, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її обов`язок щодо виконання укладених нею як фізичною особою - підприємцем договорів не припиняється, а залишається за нею як за фізичною особою.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження того, що останнім надавались Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 послуги з організації перевезення відправлень за Договором, додано до позовної заяви підписаний у односторонньому порядку позивачем акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП-001994862 від 26.02.2019 на суму 86384,59 грн разом зі Специфікацією до вказаного акту.

Також позивачем долучено до справи копію рахунку-фактури за аналогічним номером та сумою.

Як зазначає позивач, 15.12.2020 ним на адресу відповідача було направлено акт звірки взаєморозрахунків, рахунок-фактуру №НП-001994862 та Акт №НП-001994862, проте лист повернувся відправникові у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Відтак, за твердженням позивача, у зв`язку із тим, що від відповідача письмової мотивованої відмови від підписання актів не надходило, останній прийняв без зауважень надані послуги, що є фактом визнання повного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором, відповідно до пункту п. 5.3 Договору.

На підтвердження факту направлення на адресу відповідача зазначених документів позивач надав суду копію списку згрупованих відправлень №5053, копію фіскального чека поштової установи від 15.12.2020, копію накладної «Укрпошта Стандарт» №865 від 15.12.2020 та копію опису вкладення у цінний лист.

Суд зазначає, що наданими позивачем документами підтверджується факт направлення на адресу, вказану в Договорі, поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 .

Однак, належних та допустимих доказів того, у вказаному поштовому відправленні містився саме рахунок-фактура №НП-001994862 та Акт №НП-001994862, позивач суду не надав.

Так, відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Проте, наданий позивачем опис вкладення не відповідає вимогам п.61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, оскільки не містить відбитку календарного штемпеля та номера поштового відправлення.

В свою чергу, фіскальний чек поштової установи та накладна №865 не є допустимими доказами направлення на адресу відповідача рахунку-фактури №НП-001994862 та Акту №НП-001994862, оскільки вони засвідчують лише факт надання послуг поштового зв`язку, проте не містять інформації про вміст відправлення.

Відтак, належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України факту направлення на адресу відповідача акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП-001994862 від 26.02.2019 та відповідного рахунку-фактури позивач суду не надав.

За таких обставин, доводи позивача стосовно того, що через ненадання відповідачем мотивованої відмови від підписання актів, такий акт є погодженим в силу п. 5.3 Договору, судом відхиляються.

Також суд зауважує, що позивачем не надано жодних первинних документів, які б свідчили про надання позивачем відповідачу послуг з організації перевезення відправлень на суму 86384,59 грн, а також доказів замовлення відповідачем таких послуг.

Зокрема, відповідно до п. 2.5 Договору, прийняття експедитором відправлення для надання послуг, визначених цим договором, оформлюється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про відправника, інформація про одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг експедитора.

Проте, експрес-накладних, складених у відповідності п. 2.5 Договору, які б свідчили про прийняття експедитором відправлення та надання послуг, визначених цим Договором, позивач суду не надав. У даному випадку в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які документи, які б підтверджували здійснення відповідних господарських операцій.

При цьому, у складеній позивачем Специфікації до акту наданих послуг №НП-001994862 від 26.02.2019 в графах «відправник» та «отримувач» вказується не відповідач, а інші особи. Документального підтвердження того, що такі відправлення здійснювалися в рамках Договору №140485 від 03.08.2017 матеріали справи не містять.

Отже, позивачем належними та допустимими доказами факту надання Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 послуг з організації перевезення відправлень на суму 86384,59 грн не доведено, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 86384,59 грн є безпідставними та задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 238-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова