ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/1804/14 (923/1051/21)

Південно - західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія, м. Херсон

на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.10.2021 р.

по справі № 923/1804/14 (923/1051/21)

за позовом ОСОБА_1 , м. Херсон

до відповідача Акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія, м. Херсон

про стягнення середнього заробітку в сумі 107 685,06 грн. за час затримки остаточного розрахунку при звільненні

суддя суду першої інстанції: Пінтеліна Т.Г.

час та місце ухвалення рішення: 09.09.2021 р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суду Херсонської області

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія, м. Херсон на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.10.2021 р. по справі № 923/1804/14 (923/1051/21).

07.12.2021 р. від ОСОБА_1 , м. Херсон до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

09.12.2021 р. до Південно західного апеляційного господарського суду надійшла заява від Акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 р. задоволено заяву Акціонерного товариства ,,Таврійська будівельна компанія, м. Херсон про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Представник Акціонерного товариства ,,Таврійська будівельна компанія, м. Херсон перед початком судового засідання за допомогою телефонного зв`язку повідомила суд, що не може вийти на зв`язок для участі у розгляді справи, у зв`язку з відсутністю електропостачання.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд апеляційної інстанції розглянув справу № 923/1804/14 (923/1051/21) за відсутності учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.12.2014 р. порушено провадження у справі № 923/1804/14 про банкрутство Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон.

04.09.2017 р. місцевим господарським судом відкрито процедуру санації підприємства боржника, керуючим санацією призначено генерального директора Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон Малоока О. В.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 23.02.2021 р. керуючим санацією боржника призначено Селезньова А. В.

03.08.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон в межах справи про банкрутство № 923/1804/14 про стягнення з боржника середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 03.07.2020 р. по 07.06.2021 р. в сумі 107 685,06 грн.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилався на те, що з грудня 2016 р. по квітень 2020 р. працював в Акціонерному товаристві «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон. Протягом останнього року заробітна плата виплачувалася йому несвоєчасно та не в повному обсязі.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.06.2020 р. у справі № 923/1804/14 (923/126/20) з Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон на користь ОСОБА_1 стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з травня 2019 р. по квітень 2020 р. в сумі 67 705,06 грн.

Фактична виплата заробітної плати здійснена відповідачем 03.07.2020 р.

Постановою Південно західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 р. у справі № 923/1804/14 (923/727/20) з Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 24 141,97 грн., вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 24 339,86 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 1 759,53 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

В цій справі середній заробіток було стягнуто за період 02.04.2020 р. по 02.07.2020 р.

Фактично остаточний розрахунок при звільненні (сплата вихідної допомоги та компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати) проведено відповідачем 07.06.2021 р.

У зв`язку з тим, що середній заробіток в сумі 24 141,97 грн., який стягнуто в межах справи № 923/1804/14 (923/727/20), охоплював період нарахування з 02.04.2020 р. по 02.07.2020 р., в межах цієї справи (923/1051/21) позивачем заявлено до стягнення середній заробіток в сумі 107 685,06 грн., нарахований за період з 03.07.2020 р. по 07.06.2021 р.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 05.10.2021 р. у справі № 923/1804/14 (923/1051/21) позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Судове рішення мотивоване посиланням на приписи ст. 117 КЗпП України та п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон оскаржило його до Південно західного апеляційного господарського суду.

В апеляційній скарзі відповідач зауважив на тому, що при вирішенні спору Господарський суд Херсонської області не врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26.06.2019 р. у справі № 761/9584/15-ц, і стягнув з відповідача середній заробіток в розмірі 107 685 грн. не зважаючи на очевидну неспівмірність та непропорційність заявленої до стягнення суми.

Акціонерне товариство «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон наполягає на тому, що при винесенні спірного рішення господарський суд першої інстанції безпідставного не врахував розрахунок відповідача, здійснений на підставі правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.06.2019 р. у справі № 761/9584/15-ц, відповідно до якого приблизна оцінка розміру майнових втрат позивача, пов`язаних з затримкою розрахунку при звільненні, повинна складати 24 339,86 грн.

Відповідач зауважує на тому, що при визначенні суми середнього заробітку судом першої інстанції не враховано:

- поведінку ОСОБА_1 , який звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за не сплату вихідної допомоги більш ніж через рік після свого звільнення, чим штучно збільшив належні до виплати суми;

- клопотання акціонерного товариства про зменшення середнього заробітку;

- порушення справи про банкрутство відповідача;

- повну сплату відповідачем заборгованості за судовими рішеннями, у т. ч. середнього заробітку, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строку її виплати та моральну шкоду.

На думку Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон, місцевим господарським судом під час розгляду справи не встановлено фактичних обставин справи та неправильно застосовані до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення неправильного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.

З 01.12.2016 р. по 01.04.2020 р. ОСОБА_1 працював випалювачем вапна 5-го розряду цеху № 1 в Акціонерному товаристві «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон.

Відповідно до наказу Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон про припинення трудового договору (контракту) від 19.03.2020 р. № 11к/зв ОСОБА_1 звільнено 01.04.2020 р. відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.06.2020 р. у справі № 923/1804/14 (923/126/20) задоволено позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон про стягнення заборгованості по заробітній платі, яка виникла за період з травня 2019 р. по листопад 2019 р. та з лютого 2020 р. по квітень 2020 р., в сумі 67 705,06 грн.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане рішення набрало законної сили 07.08.2020 р.

Постановою Південно західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 р. у справі № 923/1804/14 (923/727/20) стягнуто з Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 24 141,97 грн., вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 24 339,86 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 1 759,53 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Всього: в сумі 60 241,36 грн.

Згідно з наявною в матеріалах справи випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , відкритому у Акціонерному товаристві «КБ «ПриватБанк», м. Київ, починаючи з 03.06.2021 р. по 05.07.2021 р. Акціонерне товариство «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон сплатило позивачу 58 049,11 грн.

Предметом розгляду в межах цієї справи є стягнення з Акціонерного товариства «Херсонська будівельна компанія», м. Херсон середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 107 685,06 грн. за період 03.07.2020 р. по 07.06.2021 р.

За результатами розгляду матеріалів справи суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон не підлягає задоволенню з огляду на наступне

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За приписами ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В силу вимог ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Проаналізувавши зміст ст. 44 та ст. 116 КЗпП України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у випадку припинення трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору, до складу сум, які, відповідно до ст. 116 КЗпП України, належить виплатити працівнику при звільненні, включається, в тому числі, і вихідна допомога.

Як встановлено Південно західним апеляційним господарським судом під час розгляду справи № 923/1804/14 (923/126/20) наказом про припинення трудового договору від 19.03.2020 р. № 11к/зв ОСОБА_1 з 01.04.2020 р. звільнено з Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Правовою підставою звільнення зазначено заяву ОСОБА_1 .

На виконання вимог Господарського суду Херсонської області, викладених в ухвалі від 04.11.2020 р., Акціонерним товариством «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон до матеріалів справи надано копію заяви ОСОБА_1 про звільнення від 18.03.2020 р.

Ознайомившись зі змістом цієї заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що причиною розірвання трудового договору стала систематична невиплата заробітної плати працівнику.

Отже, попри загальне посилання Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон в наказі про припинення трудового договору від 19.03.2020 р. № 11к/зв на ст. 38 КЗпП України без визначення тієї її частини, якою обумовлено розірвання трудових правовідносин, фактичні обставин справи № 923/1804/14 (923/126/20) свідчать про те, що дійсною причиною звільнення ОСОБА_1 стало порушення роботодавцем вимог законодавства про працю.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладені обставини та враховуючи положення ст. 44 та ст. 116 КЗпП України, суд апеляційної інстанції зазначає, що вихідна допомога є складовою частиною сум, які відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач повинен був виплатити ОСОБА_1 при його звільненні.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлено ст. 117 КЗпП.

Частиною першою цієї норми передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абз. 2 та абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (зі змінами та доповненнями) працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з абз. 1 п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до абз. 1 та абз. 2 п. 3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до довідки Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон від 28.10.2020 р. № 336 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 у лютому та березні 2020 р. складала 395,77 грн.

Загальна кількість днів затримки сплати вихідної допомоги ОСОБА_1 за період з 02.04.2020 р. по 02.07.2021 р. становить 338 календарних днів, а середній заробіток за час затримки сплати вихідної допомоги при звільненні дорівнює 133 770,26 грн. (395,77 грн. х 338 днів).

Заявлений до стягнення ОСОБА_1 середній заробіток в сумі 107 685,06 грн. обчислений з урахуванням утримання з цієї суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5%.

Отже, з огляду на викладені обставини та вимоги ст. ст. 44, ст. 116 та ст. 117 КЗпП України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Щодо доводів Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон про неврахування місцевим господарським судом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 26.06.2019 р. у справі № 761/9584/15-ц, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.06.2019 р. у справі № 761/9584/15-ц, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України.

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України, необхідно враховувати:

- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;

- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника;

- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

З урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.06.2020 р. у справі № 923/1804/14 (923/126/20) задоволено позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з травня 2019 р. по листопад 2019 р. та з лютого 2020 р. по квітень 2020 р. в сумі 67 705,06 грн.

На час звернення до суду з відповідним позовом (05.02.2020 р.) ОСОБА_1 працював в Акціонерному товаристві «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон випалювачем вапна 5 розряду.

Наказом Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон від 19.03.2020 р. № 11к/зв ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням з 01.04.2020 р. на підставі ст. 38 КЗпП України.

Фактична виплата стягнутої відповідно до рішення Господарського суду Херсонської області від 18.06.2020 р. у справі № 923/1804/14 (923/126/20) суми заробітної плати відбулась лише 03.07.2020 р. (обставина, встановлена у постанові Південно західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 р. у справі № 923/1804/14 (923/727/20), тобто через три місяці після звільнення працівника.

Постановою Південно західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 р. у справі № 923/1804/14 (923/727/20) стягнуто з Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», Херсон на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 24 141,97 грн., вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 24 339,86 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 1 759,53 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Грошові кошти на виконання цієї постанови перераховані відповідачем вісьмома платежами на початку червня та липня 2021 р.

Акціонерне товариство «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон наполягає на тому, що, подаючи позови у справі № 923/1804/14 (923/126/20) та у справі № 923/1804/14 (923/727/20), ОСОБА_1 не вимагав стягнення середнього заробітку за несвоєчасно виплачену вихідну допомогу, маючи на меті штучне збільшення виплат. Вже 03.08.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом у цій справі про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 107 685,06 грн.

Суд апеляційної інстанції з цими доводами не погоджується і зазначає, що передумовою і основною причиною виникнення спору стало порушення Акціонерним товариством «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон законодавства про працю, яке полягало у не виплаті позивачу заробітної плати протягом тривалого часу, і саме ця обставина призвела до припинення трудового договору за ініціативою ОСОБА_1 .

Отже, Акціонерне товариство «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон, будучи обізнаним про дійсну причину припинення трудових відносин, повинно було в день звільнення ОСОБА_1 , діючи розумно і обережно, з дотриманням балансу між власними економічними інтересами та правами звільненого працівника, виплатити останньому всі належні йому при звільненні платежі, в т. ч. вихідну допомогу. Проте, цього зроблено не було, що і зумовило настання негативних для підприємства наслідків, передбачених ст. 117 КЗпП України.

Суд апеляційної інстанції зазначає також про те, що, пославшись на перебування підприємства у процедурі банкрутства на стадії санації, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що його фінансове становище не дозволяло розрахуватися зі ОСОБА_1 у день його звільнення.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для зменшення середнього заробітку ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ч. 3 та ч. 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Херсонської області від 05.10.2021 р. у цій справі відповідає вимогам ст. 236 ГПК України, а тому правові підстави для його зміни або скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 05.10.2021 р. у справі № 923/1804/14(923/1051/21) залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія, м. Херсон без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.12.2021 р.

Головуючий суддя: Л. В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

М.А. Мишкіна