ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Справа № 906/1041/19 (906/878/21)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

позивача - арбітражний керуючий Капля С.В.;

відповідача-1 - Назаренко С.А. - адвокат (в режимі відеоконференції);

відповідача-2 - Ренгач С.В., Ковадло А.М. - адвокат;

третьої особи-1 - Пугач С.В. - адвокат;

третьої особи-2 - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 08 листопада 2021 року (повний текст складено 09.11.2021) у справі №906/1041/19 (906/878/21) (суддя Макаревич В.А.)

за позовом Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради

до відповідача 1 Приватного підприємства "Під ключ" в особі ліквідатора Носань Н.С.

до відповідача 2 ОСОБА_1

треті особи без самостійних вимог на стороні позивача

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Нерухомість-Інвест"

2) Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської державної адміністрації

про визнання недійсним договору купівлі - продажу майнових прав та свідоцтва про право власності, а також скасування запису про державну реєстрацію права власності

у межах справи № 906/1041/19

за заявою Приватного підприємства "Під Ключ"

до Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08 листопада 2021 року провадження у справі № 906/1041/19 (906/878/21) за позовом Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради до Приватного підприємства "Під ключ" в особі ліквідатора Носань Н.С. та до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Нерухомість-Інвест" та Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі - продажу майнових прав та свідоцтва про право власності, а також скасування запису про державну реєстрацію права власності у межах справи №906/1041/19 за заявою Приватного підприємства "Під Ключ" до Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради про визнання банкрутом - закрито.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, КП "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 поновлено Комунальному підприємству "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 08 листопада 2021 року у справі №906/1041/19 (906/878/21). Призначити справу №906/1041/19 (906/878/21) до розгляду на 16 грудня 2021 року об 10:40 год.

Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач-1 у відзиві на апеляційну скаргу підтримує вимоги останньої, просить апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради задоволити, ухвалу Господарського суду Житомирської області від 08 листопада 2021 року скасувати.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Частинами 11,12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника третьої особи.

Безпосередньо в судовому засіданні представники позивача та відповідачів повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзивах на неї.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - ТОВ "Фінансова компанія "Нерухомість-Інвест" безпосередньо в судовому засіданні підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів та третьої особи, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, ухвалу місцевого господарського суду - скасувати.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/1041/19 за заявою Приватного підприємства "Під Ключ" про банкрутство Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради.

12.08.2021 до Господарського суду Житомирської області від Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради в особі ліквідатора надійшла позовна заява Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради до Приватного підприємства "Під ключ" в особі ліквідатора Носань Н.С. та до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Нерухомість-Інвест" та Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі - продажу майнових прав та свідоцтва про право власності, а також скасування запису про державну реєстрацію права власності у межах справи №906/1041/19.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.08.2021 прийнято та відкрито провадження щодо розгляду позовної заяви №01-21/600 від 09.08.2021 Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради до Приватного підприємства "Під ключ" в особі ліквідатора Носань Н.С. та до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Нерухомість-Інвест" та Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі - продажу майнових прав та свідоцтва про право власності, а також скасування запису про державну реєстрацію права власності у межах справи №906/1041/19. Підготовче засідання призначено на 27 вересня 2021 року.

Розгляд справи відкладався неодноразово.

20.10.2021 до Господарського суду Житомирської області від представника відповідача-2 Ренгача Сергія Володимировича надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Місцевий господарський суд, розглянувши подане клопотання, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для його задоволення та відповідно закриття провадження у справі.

При цьому, суд першої інстанції зазначив в оскаржуваній ухвалі, що вимога позивача про визнання недійсним договору купівлі - продажу майнових прав №160/404/щ, укладеного 14.12.2011 між Приватним підприємством "Під Ключ" та фізичною особою ОСОБА_1 , не є майновим спором, стороною якого є Комунальне підприємство "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради, а предметом спору не є майно банкрута.

Відтак, беручи до уваги, що даний спір не входить до переліку спорів передбачених ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, які господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує в межах цієї справи, та враховуючи, що приватноправовий спір за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки фізичної особи, місцевий господарський суд дійшов висновку, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, в результаті чого закрив провадження у справі.

Натомість, з такими доводами та власне висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Приписами пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Положеннями частини 9 статті 30 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КузПБ), пунктами 2, 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого визначено, що з дня введення його в дію Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) втрачає чинність і подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини першої абзацу 1 частини другої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі №918/335/17, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі №910/1116/18, від 12.01.2021 у справі №334/5073/19.

У постановах від 15.05.2019 у справі №289/2217/17, від 12.06.2019 у справі №289/233/18, від 19.06.2019 у справах №289/718/18 та №289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію вказаного Кодексу має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

До того ж, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суди мають виходити не тільки з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень статті 163 ГПК України, а також надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано.

Відповідно до ч.1 ст.62 КУзПБ, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Колегія суддів звертає увагу на те, що якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

(Аналогічні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №916/585/18 (916/1051/20) та Верховного Суду від 09.02.2021 у справі №922/1134/17 (922/2368/20)).

При цьому, апеляційним судом не беруться до уваги посилання відповідача-2 на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №752/4361/15, оскільки відповідач-2 посилається на висновки, викладені у даній постанові, виокремивши їх із контексту судового рішення, не урахувавши викладеної Верховним Судом правової позиції стосовно спірних правовідносин та предмету спору в контексті досліджуваних судами у вказаних справах доказів та встановлених фактичних обставин, зокрема щодо надання оцінки змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано, та чи буде наслідком потенційного задоволення позовних вимог зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника.

Оцінюючи зміст заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого подано такий позов, суд констатує, що предметом спору у справі №906/1041/19 (906/878/21) є визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, предметом якого є майнове право на квартиру АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи наявність підстав для визнання правочину недійсним, позивач вказує на те, що правових підстав у ПП "Під ключ" для здійснення продажу майнових прав в об`єкті будівництва по АДРЕСА_2 - не було. Дані обставини встановлені в постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №04/01/5026/1089/2011.

З огляду на висновки, викладені Верховним Судом у вказаній постанові, КП "Житомирбудзамовник" зазначає, що майнові права на житлові та нежитлові приміщення в об`єкті будівництва по АДРЕСА_2 , могли реалізовуватись виключно через фонд фінансування будівництва. Втім, оскільки майнові права на спірну квартиру ПП "Під ключ" не були отримані через фонд фінансування будівництва, натомість набуті відповідачем на підставі ніби-то укладеної із КП "Житомирбудзамовник" додаткової угоди до Договору генерального підряду на капітальне будівництво, якої фактично не існує, оскільки оригіналу даної додаткової угоди немає ані у ПП "Під ключ", ані у КП "Житомирбудзамовник", а тому правових підстав набуття ПП "Під ключ" майнових прав на приміщення в об`єкті будівництва - немає.

Крім позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі - продажу майнових прав позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності, а також скасування запису про державну реєстрацію права власності та припинення права власності ОСОБА_1 на майно, майнові права на яке було предметом оспорюваного договору купівлі - продажу.

Тобто, кінцевим результатом пред`явленого позову ліквідатором КП "Житомирбудзамовник", у разі його задоволення, є припинення права власності у ОСОБА_1 та повернення майнових прав на спірну квартиру до володіння боржника-банкрута КП "Житомирбудзамовник", що в свою чергу зумовить подальше включення майнових прав до ліквідаційної маси банкрута.

Отже, оскільки предметом спірного договору є майнові права позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання недійсним даного договору у поєднанні із вимогою про припинення права власності нинішнього власника майна, переданого за договором, безпосередньо впливають на обсяг ліквідаційної маси боржника-банкрута, колегія суддів дійшла висновку, що спір у даній справі за своєю правовою природою є спором щодо майна боржника.

Тому, згідно вимог частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спір за позовом боржника у справі про банкрутство - Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради до ПП "Під Ключ" та фізичної особи ОСОБА_1 з урахуванням правовідносин сторін у цій справі №906/1041/19 (906/878/21) відноситься до юрисдикції господарських судів і підлягає вирішенню в межах справи про банкрутство №906/1041/19.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що розгляд даної позовної заяви в межах справи про банкрутство Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради сприятиме здійсненню судом контролю за формуванням ліквідаційної маси боржника та як найбільшого задоволенню вимог кредиторів боржника, оскільки безпосередньо даний спір стосується майна, яке належить боржнику.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 09.02.2021 у справі №922/1134/17(922/2368/20).

Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із ч.2 ст.2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

При визначенні порядку розгляду спору за участю боржника щодо якого порушено провадження у справі банкрутство слід виходити з предмету спору, характеру спірних правовідносин, суб`єктного складу сторін спору, а також фактичних обставин справи.

Ухвалення судового рішення, яке ґрунтується лише на аналізі суб`єктного складу учасників спору в контексті з`ясування наявності підстав для розгляду позовних вимог в межах справи про банкрутство, не узгоджується із завданнями господарського судочинства та не забезпечує дотримання принципу повноти, всебічності й об`єктивності з`ясування обставин справи. Окрім того, наведене не відповідає принципу правової визначеності, як одного із фундаментальних аспектів верховенства права.

Водночас, суд першої інстанції під час вирішення питання щодо відсутності/наявності підстав для закриття провадження у справі наведеного не врахував та залишив поза увагою, з огляду на що прийшов до помилкового висновку, що даний спір не входить до переліку спорів, передбачених ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, а між сторонами виник спір, який підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу та те, що при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для розгляду даного спору в межах справи про банкрутство №906/1041/19 обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час перегляду ухвали про закриття провадження у справі, постановленої на стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ст.280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч.3 ст.271 ГПК України).

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що ухвала Господарського суду Житомирської області від 08 листопада 2021 року прийнята з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

З огляду на це, апеляційну скаргу КП "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради слід задоволити, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 08 листопада 2021 року у справі №906/1041/19 (906/878/21) - скасувати, справу №906/1041/19 (906/878/21) направити до Господарського суду Житомирської області для подальшого розгляду.

Керуючись ст. ст. 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 08 листопада 2021 року у справі №906/1041/19 (906/878/21) скасувати.

3. Справу №906/1041/19 (906/878/21) направити до Господарському суду Житомирської області для подальшого розгляду.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "17" грудня 2021 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.