ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року м. Дніпро Справа № 904/6342/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів : Чус О.В., Подобєда І.М.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Фізичної особи-підприємця Желтякова Андрія Валерійовича

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2021 р.

( головуючий суддя Красота О.І., м. Дніпро ) у справі

за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна",

м. Київ

до

Фізичної особи-підприємця Желтякова Андрія Валерійовича,

м. Дніпро

про стягнення заборгованості

за договором про фінансовий лізинг № 00015792 від 19.03.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" звернулося до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Желтякова Андрія Валерійовича і просить суд стягнути 42 058,11 грн. - заборгованості за лізинговими платежами; 85 193,70 грн. - заборгованості за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу; 967,91 грн. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за лізинговими платежами; 1 642,02 грн. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу; 420,58 грн. - інфляційних втрат за час прострочення грошового зобов`язання за лізинговими платежами; 766,74 грн. - інфляційних втрат за час прострочення грошового зобов`язання за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу; 6 345,15 грн. - пеня у розмірі 10 % від простроченої заборгованості; 107 306,77 грн. - суму інших витрат за договором про фінансовий лізинг, 15 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу адвоката та судовий збір.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором про фінансовий лізинг № 00015792 від 19.03.2018 р. в частині оплати лізингових платежів.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2021 р. позов задоволено частково - стягнуто з Фізичної особи-підприємця Желтякова Андрія Валерійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна": 42 058,11 грн. - заборгованості за лізинговими платежами, 85 193,70 грн. - заборгованості за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу; 965,27 грн. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за лізинговими платежами, 1 637,53 грн. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу; 420,58 грн. - інфляційних втрат за час прострочення грошового зобов`язання за лізинговими платежами, 766,74 грн. - інфляційних втрат за час прострочення грошового зобов`язання за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу, 6 345,15 грн. - пеня у розмірі 10% від простроченої заборгованості, 107 306,77 грн. - суму інших витрат за договором про фінансовий лізинг, 27 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу адвоката та судовий збір у сумі 3 670,41 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу від 16.03.2021 р. у розмірі 2 270,00 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Желтяков Андрій Валерійович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2021 р. у справі № 904/6342/20 скасувати в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача суми інших витрат за договором про фінансовий лізинг в розмірі 107 306,77 грн. та витрат па правничу допомогу адвоката в розмірі 27 000,00 грн. і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, про стягнення з Відповідача на користь Позивача суми інших витрат за договором про фінансовий лізинг в розмірі 107 306,77 грн. та витрат па правничу допомогу адвоката в розмірі 27 000,00 грн. та стягнути понесені Відповідачем судові витрати по справі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що Позивач зазначає, що у зв`язку із невиконанням Відповідачем умов договору лізингу, Позивач поніс витрати на загальну суму 106 283,16 грн. за договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 р.. При цьому, витрати па оплату юридичних послуг не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов`язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором про фінансовий лізинг.

Водночас, на думку Скаржника, Позивачем не обґрунтована необхідність в відповідальному зберіганні автомобілів. Так, Позивач зазначає, що у зв`язку із невиконанням Відповідачем умов договору лізингу, поніс витрати за договором відповідального зберігання від 01.09.2014 р., відповідно до якого ТзОВ «Автосоюз» надало Позивачу послуги з відповідального зберігання автомобілів, у тому числі, об`єкта лізингу. Також Позивач посилається на акти наданих послуг № 1747 від 31.03.2020 р. та № 3104 від 16.06.2020 р. та на платіжні доручення.

При цьому Скаржник зазначає, що витрати на оплачу стоянки ( зберігання ) автомобіля не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов`язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором фінансового лізингу.

Скаржник наголошує на тому, що Позивачем не доведено, що протиправна поведінка Відповідача стала наслідком завдання збитків Позивачу у вигляді оплати послуг автостоянки, оскільки починаючи з 18.03.2020 р. предмет договору фінансового лізингу не знаходився у користуванні Відповідача.

Скаржник вважає, що за таких обставин, у відшкодуванні збитків, пов`язаних зі стягненням заборгованості, та поверненням об`єкта лізингу, слід відмовити з підстав не доведення. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.07.2018 р. у справі № 911/2449/17.

Заперечення Відповідача щодо стягнення витрат па правничу допомогу адвоката ґрунтуються на тому, що Договір про надання юридичних послуг та заявка на юридичні послуги не є належними доказами отримання Позивачем професійної правничої ( правової ) допомоги у даній справі. Так згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, а не договору про надання юридичних послуг.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою, а також просить стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені судові витрати під час розгляду апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Желтякова Андрія Валерійовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2021 р. у справі № 904/6342/20.

Зокрема, Товариство посилається на те, що враховуючи факт порушення Відповідачем умов Договору лізингу, для забезпечення відновлення порушеного Відповідачем права Позивача, ТОВ «Порше Лізинг Україна» понесено витрати за Договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 р., відповідно до якого ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» надало ТОВ «Порше Лізинг Україна» юридично-консультаційні послуги по клієнту ФОП Желтяков А.В., договір 00015792 щодо вилучення Об`єкта лізингу. Розмір витрат підтверджено копіями: договору про надання юридично-консультаційних послуг між ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» від 21.06.2012 р.; акту наданих послуг № 24 від 18.03.2020 р., платіжного доручення № від 20.03.2020 р.. Таким чином, надані послуги є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам укладеного Договору лізингу та нормам матеріального права. ТОВ «Порше Лізинг Україна» понесено витрати за договором про відповідальне зберігання від 01.09.2014 р., відповідно до умов якого ТОВ «АВТОСОЮЗ» надано ТОВ «Порше Лізинг Україна» послуги щодо відповідального зберігання об`єкта лізингу.

Крім того, у відзиві Товариство зазначає, що для застосування такої відповідальності як стягнення збитків у розмірі 107 306,77 грн. наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка Відповідача ( Відповідач не виконував свої зобов`язання за Договором лізингу ); збитки ( Позивач був вимушений понести додаткові витрати у розмірі 107 306,77 грн. задля відновлення порушених Відповідачем прав Позивача ); причинний зв`язок між протиправною поведінкою Відповідача і збитками ( Позивач був вимушений понести додаткові витрати у розмірі 107 306,77 грн., оскільки Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за Договором лізингу. Тобто, у разі, якщо б Відповідач належним чином виконував свої зобов`язання за Договором лізингу, то Позивач не поніс би цих збитків ); вина ( у завданні Позивачу збитків через невиконання Відповідачем Договору лізингу вина належить саме Відповідачу, оскільки Відповідач не отримував частину рахунків та Вимогу саме через власну бездіяльність, так як Позивач належним чином виконував свої зобов`язання, вчасно виставляв рахунки та направив Вимогу на адресу зареєстрованого місцезнаходження Відповідача ).

Товариство також вказує на те, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 р. у справі № 904/5726/19 при дослідженні Великою Палатою умов аналогічного Договору лізингу, де однією із сторін виступав Позивач, встановлено обґрунтованість стягнення з боржника на користь Позивача упущеної вигоди на підставі п. 12.9 Загальних умов ( пункти 6.50 - 6.52 постанови).

Також, у відзиві на апеляційну скаргу Позивачем надано детальних опис виконаних робіт ( наданих послуг ), заявлено про розподіл судових витрат у сумі 10 800 грн., та зазначено, що докази витрат Позивача на професійну правничу допомогу будуть надані до суду у порядку ст. 129 ГПК України.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2021 р. для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кощеєв І.М., судді: Чус О.В., Подобєд І.М..

Розпорядженням керівника апарату суду від 13.10.2021 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Орєшкіної Е.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2021 р. відкладено вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду апеляційної скарги Кощеєв І.М. до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/6342/20. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/6342/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" до Фізичної особи-підприємця Желтякова Андрія Валерійовича, про стягнення заборгованості за договором про фінансовий лізинг №00015792 від 19.03.2018 р..

22.10.2021 р. матеріали справи № 904/6342/20 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 25.11.2021 р..

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" до суду надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.11.2021 р., судове засідання у справі № 904/6342/21, призначене на 25.11.2021 р., вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon".

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 25.11.2021 р. у зв`язку з виходом з відпустки судді Подобєда І.М. - члена колегії суддів, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2021 р., для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/6342/21, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєва І.М., судді: Чус О.В., Подобєд І.М..

В судовому засіданні 25.11.2021 р. по справі оголошено перерву до 16.12.2021 р..

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" до суду надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2021 р., судове засідання у справі № 904/6342/21, призначене на 16.12.2021 р., вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon".

У судовому засіданні 16.12.2021 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

19.03.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" ( Лізингодавець ) та Фізичною особою-підприємцем Желтяковим Андрієм Валерійовичем ( Лізингоодержувач ) укладено Договір про фінансовий лізинг № 00015792 та Додатки до Договору лізингу, а саме: Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів ( план відшкодування ) та Загальні комерційні умови внутрішнього лізингу ( далі - Загальні умови ).

У Розділі 1 Загальних умов зазначається, що ці Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (надалі разом із Договором про фінансовий лізинг спільно іменуються як «Контракт»), а також Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів ( План відшкодування), як додаток до Контракту, що є невід`ємною його частиною, та інші додатки, що є невід`ємними його частинами, являють собою угоду між Сторонами щодо придбання ТОВ «Порше Лізинг Україна», а також передачі Об`єкту Лізингу Лізингоодержувачу (відповідно до визначених у цьому Контракті значень вищезгаданих термінів) згідно з положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг», іншими чинними положеннями Українського законодавства, Внутрішніми правилами надання послуг з фінансового лізингу ТОВ «Порше Лізинг Україна», затвердженими Наказом Директора ТОВ «Порше Лізинг Україна» № 68 від 11.04.2017 р..

В розділі «Умови лізингу» Договору лізингу зазначається: Вартість об`єкту лізингу: 2 528 242,80 грн.. Авансовий платіж: 1 137 709,26 грн.. Обсяг фінансування: 1 390 533,54 грн.. Кількість лізингових платежів: 60. Строк лізингу (місяців): 60. Лізинговий платіж: 53 763,65 грн.. Адміністративний платіж: 37 923,65 грн.. Процентна ставка: 18.99 % ( фіксована ).

Згідно п. 3.1. Загальних умов, предметом лізингу за цим контрактом є транспортний засіб, зазначений у Контракті ( надалі - Об`єкт лізингу ). Об`єкт лізингу був обраний відповідно до специфікації Лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам Лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір Дилера-продавця, у якого Порше Лізинг Україна придбати об`єкт лізингу.

У відповідності до п. 3.2 Загальних умов, Порше Лізинг Україна придбаває об`єкт лізингу ( отримує право власності на об`єкт лізингу ) та передає Лізингоодержувачу об`єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосованого українського законодавства та цього Контракту.

Відповідно до п. 3.4. Загальних умов, після завершення строку лізингу за контрактом лізингоодержувач придбаває об`єкт лізингу у Порше Лізинг Україна за купівельною ціною, що буде визначена Порше Лізинг Україна з урахуванням виконання Лізингоодержувачем своїх зобов`язань щодо сплати лізингових платежів та інших платежів, які підлягають здійсненню за цим контрактом. За умови повної сплати Лізингоодержувачем всіх платежів за контрактом, а також виходячи з припущення, що відповідне законодавство України, що регулює відносини сторін за контрактом не зазнає змін, після остаточного погашення Лізингоодержувачем всіх належних до сплати платежів за контрактом, купівельна ціна об`єкта лізингу буде вважатися належним чином сплаченою Лізингоодержувачем. У разі неповної сплати лізингоодержувачем будь-яких платежів за контрактом розмір купівельної ціни буде визначений відповідним чином.

В п. 5.1. Загальних умов, сторони погодили, що об`єкт лізингу буде доставлений та переданий ТОВ "Порше Лізинг Україна" або належним чином уповноваженою особою (Дилером-продавцем) безпосередньо Лізингоодержувачу відповідно до умов Договору.

Лізингоодержувач забезпечує оформлення доставки Об`єкту лізингу шляхом підписання Лізингоодержувачем та Лізингодавцем акту прийому - передачі (надалі - Акт прийому-передачі).

П. 5.4. Загальних умов встановлено, Лізингоодержувач забезпечує оформлення доставки Об`єкту лізингу шляхом підписання Лізингоодержувачем та Лізингодавцем акту прийому-передачі ( далі - Акт прийому-передачі ).

Будь-які дефекти Об`єкта лізингу фіксуються в Акті прийому-передачі. Якщо з боку Лізингоодержувача немає заперечень в Акті прийому-передачі, Об`єкт лізингу вважається таким, що був прийнятий Лізингоодержувачем в ідеальному стані та у відповідності до вимог останнього.

Приписами п. 6.5. Загальних умов, лізингові платежі перераховуються Лізингоодержувачем на рахунок зазначений ТОВ "Порше Лізинг Україна" у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів ( Плані відшкодування ) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів ( Плані відшкодування ). Лізингові платежі у будь якому разі не підлягають поверненню Лізингоодержувачу, за винятком випадків визначених контрактом.

Відповідно до п. 8.3.2. Загальних умов, що якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів ( відповідно до Закону України "Про фінансовий лізинг" ), Порше Лізинг Україна має право розірвати контракт/відмовитися від контракту і витребувати об`єкт лізингу від Лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.

Згідно п. 12.1 Загальних умов, строк лізингу за цим Контрактом визначається у Договорі про фінансовий лізинг та Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів ( Плані відшкодування ).

У пункті 12.3. Загальних умов сторони погодили, що контракт набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов Договору та загальних умов ТОВ "Порше Лізинг Україна" придбано транспортний засіб марки Audi модель Q7/ 3.0 TDI, 2017 року випуску, що підтверджується Договором № 124-18Л від 19.03.2018 р. та Додатком № 1 від 19.03.2018 р..

Відповідно до Акту прийому-передачі від 30.03.2018 р. ТОВ "Порше Лізинг Україна" передало у розпорядження Фізичної особи-підприємця Желтякова Андрія Валерійовича об`єкт лізингу, а саме: транспортний засіб марки Audi модель Q7/ 3.0 TDI, 2017 року випуску.

Відповідно до Графіку платежів, перший лізинговий платіж підлягав сплаті 19.03.2018 р., а останній 15.03.2023 р.. Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно на відповідну дату поточного місця, що погоджена Сторонами у графіку покриття витрат на виплати лізингових платежів.

Як зазначає Позивач, у зв`язку із виникненням заборгованості Відповідача по сплаті лізингових платежів, на виконання п. 8.3. Договору Позивач направив на адресу Відповідача 05.12.2019 р. першу платіжну вимогу, 16.12.2019 р. - другу платіжну вимогу та 08.10.2020 р. - третю платіжну вимогу.

20.01.2020 р. Позивач на адресу Відповідача направив вимогу про сплату заборгованості за договором вих. № 00015792 від 16.01.2020 р. щодо сплати заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору, в якій запропоновано Відповідачу сплатити заборгованість в сумі 86 404,19 грн. протягом 3 днів з дня отримання вимоги, а також, в зв`язку з відмовою Позивача від договору, впродовж 10 робочих днів з дня доставки цього повідомлення на адресу місця знаходження Відповідача повернути об`єкт лізингу.

Крім того, у вказаній вимозі, Позивач повідомив, що у випадку несплати заборгованості та/або неповернення об`єкту лізингу, Позивач буде змушений стягнути прострочену заборгованість та об`єкт лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або шляхом звернення до суду. Вказана вимога не отримана Відповідачем та повернута з відміткою поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Позивач зазначає, що Відповідачем зобов`язання щодо повернення об`єкту лізингу не виконано, тому керувався відповідними положеннями розділу 13 Загальних умов, якими передбачено вилучення об`єкта лізингу.

10.03.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. вчинений виконавчий напис № 476 про повернення Лізінгоодержувачем на користь Лізингодавця ТОВ "Порше Лізинг Україна" об`єкта фінансового лізингу - Audi модель Q7/ 3.0 TDI, 2017 року випуску, колір чорний, вартістю 1 116 328,93 грн., що був переданий в користування на підставі Договору про фінансовий лізинг № 00015792 від 19.03.2018 р., за невиплачені лізингові платежі та штрафні санкції в період з 16.11.2019 р. по 16.01.2020 р., заборгованість станом на 16.01.2020 р. становить 86 404,19 грн..

13.03.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Д.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61555398 про примусове виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Н.С. №476 виданого 10.03.2020 р..

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Акту приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мойсеєнко Д.П. від 18.03.2020 р., при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кірюхової Н.С. № 476 виданого 10.03.2020 р. повернуто від Лізингоодержувача - ФОП Желтякова А.В. на користь Лізингодавця - ТОВ "Порше Лізинг Україна" об`єкт фінансового лізингу - автомобіль марки Audi, модель Q7/ 3.0 TDI, 2017 року випуску, колір чорний.

Сума заборгованості за лізинговими платежами становить 42 058,11 грн..

У зв`язку із невиконанням Відповідачем умов Договору та неповерненням об`єкту лізингу, керуючись п. 6.18 Контракту, Позивачем нараховано плату за фактичне користування об`єктом лізингу згідно з рахунками за період з лютого 2020 по березень 2020 на загальну суму 85 193,70 грн..

Відповідачем суму заборгованості за лізинговими платежами в розмірі 42 058,11 грн. та заборгованості за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу в розмірі 85 193,70 грн. Позивачу не оплачено, що і є причиною спору.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із тексту апеляційної скарги Лізингоодержувача у цій справі, рішення суду першої інстанції ним оскаржуються лише в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача суми інших витрат за договором про фінансовий лізинг в розмірі 107 306,77 грн. та витрат па правничу допомогу адвоката в розмірі 27 000,00 грн., а відтак, враховуючи, що рішення в частині решти задоволених судом вимог сторонами не оскаржується, згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.

При цьому, колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення в частині решти задоволених вимог Позивача.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ТОВ "Порше Лізинг Україна", стягувши з фізичної особи-підприємця Желтякова А. В. інші витрати за договором про фінансовий лізинг у сумі 107 306,77 грн., що колегія суддів вважає не вірним з огляду на таке.

За правилами ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За частиною першою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 цього Кодексу).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша ст. 611 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої та третьої ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Як уже зазначалось, правовідносини сторін у цій справі виникли з договору фінансового лізингу.

Частиною першою ст. 292 ГК України визначено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

За приписами частин другої та третьої ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених параграфом 6 глави 58 ЦК України та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до частини першої ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься у ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг». За ст. 4 цього Закону лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця.

За частинами другою, третьою ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» обов`язками лізингодавця є: у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором; прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу. Лізингодавець може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів (частина друга статті 7 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

Пунктами 3, 7 частини другої ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу, лізингоодержувач зобов`язаний повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

З моменту передачі предмета лізингу у володіння лізингоодержувачу ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета лізингу переходить до лізингоодержувача, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 13 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст. 655 ЦК України ).

У справі, що розглядається, лізингоодержувач не виконував зобов`язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за договором, у зв`язку із чим Позивач скористався своїм правом на відмову від договору та просив погасити заборгованість за договором і повернути предмет лізингу відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Частиною першою ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).

За своєю правовою природою відносини лізингу передбачають право лізингоодержувача користуватися предметом лізингу, тобто містять елементи договору оренди (найму), у яких користування предметом оренди є платним, тож узгоджене сторонами регулювання не суперечить змісту лізингових відносин, за якими лізингоодержувачу майно надається у виключне користування на визначений термін,та положенням законодавства.

Отже, з моменту розірвання договору фінансового лізингу з ініціативи лізингодавця в лізингоодержувача припиняється обов`язок сплачувати лізингові платежі, натомість виникає обов`язок негайно повернути об`єкт лізингу у відповідному стані.

Після припинення дії договору лізингу невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірні дії лізингоодержувача. Тому права та обов`язки лізингодавця та лізингоодержувача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням відповідно до умов договору та положень законодавства, які регламентують наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення предмета лізингу.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (частина друга ст. 218 ГК України).

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Зазначене вище кореспондує спеціальним положенням Закону України «Про фінансовий лізинг», за якими лізингодавцю надано право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом, вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу в передбачених законом та договором випадках; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору.

Як вбачається з положень п.п. 12.9 загальних комерційних умов Відповідач зобов`язаний був повернути Позивачу об`єкт лізингу після розірвання договору.

Проте, Відповідач своїх зобов`язань не виконав, об`єкт лізингу у визначені строки не повернув.

Пунктом 13.1. Загальних умов, якщо Лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення об`єкта лізингу, ТОВ "Порше Лізинг Україна" має право вилучити (повернути) об`єкт лізингу без попередньої згоди лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку, у тому числі в примусовому порядку, відповідно до виконавчого напису нотаріуса (п.13.6. Загальних умов).

Приписами ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Відсутність хоча б одного із вищеперелічених елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована, як правопорушення. Отже, позивачу потрібно довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Положеннями п. 8.2.3. Загальних умов передбачено компенсацію будь-яких витрат, понесених Позивачем та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених Лізингоодержувачем відповідно до Контракту.

Так, умовами п. 8.6. Загальних умов визначено, що будь-які збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням Стороною своїх обов`язків за Контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі понад передбачені контрактом штрафні санкції.

За твердженням Позивача, враховуючи факт порушення Відповідачем умов Договору лізингу, для забезпечення відновлення порушеного Відповідачем права Позивача, ТОВ «Порше Лізинг Україна» понесено витрати за Договором про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 р., відповідно до якого ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» надало ТОВ «Порше Лізинг Україна» юридично-консультаційні послуги по клієнту ФОП Желтяков А.В., щодо вилучення Об`єкта лізингу.

На підтвердження вказаних витрат Позивачем надано акти наданих послуг та рахунки фактури про надання юридичних послуг та платіжні доручення, на підтвердження оплати зазначених рахунків та актів, а також акти за стоянку автомобіля.

Проте, з наданих Позивачем документві не вбачається, які саме дії (послуги) вчинялись ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» з вилучення об`єкта лізингу. В наявних матеріалах справи актах та рахунках зазначено лише про надання консультаційних послуг.

Разом з тим, вилучення об`єкта лізингу здійснювалось у межах виконавчого провадження та транспортний засіб передано стягувачу. Крім приватного виконавця, будь-яких інших осіб щодо проведення виконавчих дій залучено не було.

Інших доказів того, що Позивач поніс витрати у зв`язку із залученням третіх осіб, які надавали послуги з вилучення об`єкта лізингу матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За пунктом 1 частини першої ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

До предмета доказування належить сукупність юридичних фактів матеріально-правового характеру, з якими закон пов`язує виникнення, зміну й припинення правовідносин між сторонами та на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із частинами першою, третьою ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.

Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права в зобов`язальних правовідносинах, Позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини.

Витрати на оплату консультативних та юридичних послуг, а також стоянку автомобіля не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов`язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором фінансового лізингу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.07.2018 р. у справі № 911/2449/17.

Щодо доводів викладених в апеляційній скарзі стосовно розподілу судових витрат в розмірі 27 000,00 грн. на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката було надано суду першої інстанції: Договір про надання юридичних послуг від 10.04.2018 р., Заявку на юридичних послуг № 44 від 21.09.2020 р. до Договору, а також - рахунок на оплату № 180410_44_1 від 21.09.2020 р., Акт №1 про надані послуги від 23.09.2020, платіжне доручення № 51006796 від 25.09.2020 р. на суму 15 000 грн.; рахунок на оплату № 180410_44_2 від 24.03.2021 р., Акт № 2 про надані послуги від 24.03.2021 р., платіжне доручення № 51008423 від 02.04.2021 р. на суму 6 000 грн.; рахунок на оплату №180410_44_3 від 01.07.2021 р., Акт № 3 про надані послуги від 01.07.2021 р., платіжне доручення № 51009320 від 15.07.2021 р. на суму 6 000 грн..

Відповідно до ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність», котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Враховуючи вищезазначене, та стягуючи з Відповідача 27 000 грн. витрат на оплату послуг адвоката, судом першої інстанції було встановлено співмірність даних, зазначених в Актах та звіті про витрачений час щодо надання правничої допомоги, фактичним обставинам справи.

Разом з тим, враховуючи задоволення апеляційної скарги Відповідача і скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення 107 306,77 грн., витрати Позивача на оплату послуг адвоката підлягають перерахунку, відповідно до ст. 129 ГПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог і відповідно складають 15 159,12 грн..

Отже, апеляційна скарга Відповідача щодо витрат на правничу допомогу адвоката, підлягає заоволенню частково - у розмірі 11 840,89 грн..

Як зазначалося раніше, Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив покласти на Відповідача витрат на правничу допомогу адвоката під час розгляду апеляційної скарги Желтякова Андрія Валерійовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2021 р. у справі № 904/6342/20 у сумі 10 800 грн..

У відзиві на апеляційну скаргу Позивачем надано детальних опис виконаних робіт (наданих послуг), та додані докази витрат Позивача на професійну правничу допомогу, а саме: копія рахунку на оплату послуг від 27.10.2021 р.; роздруківка платіжного доручення; копія акту № 4 про надані послуги від 27.10.2021 р..

Враховуючи наведене та конкретні обставини справи, суд апеляційної скарги знаходить достатньо підстав для задоволення клопотання Позивача про покладення на Відповідача витрат на правничу допомогу адвоката під час розгляду апеляційної скарги Желтякова Андрія Валерійовича у сумі 1 219,00 грн. - пропорційно розміру відмовлених в задоволені апеляційної скарги вимог.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За приписами ч.ч. 1-5 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 п. 2 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для часткового скасування оскаржуваного рішення з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч.1 ст.277 ГПК України.

10. Судові витрати.

Відповідно ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Желтякова Андрія Валерійовича задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2021 р. у справі № 904/6342/20 в частині стягнення 107 306,77 грн. - скасувати.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми інших витрат за договором про фінансовий лізинг у розмірі 107 306,77 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 11 840,89 грн. відмовити.

В решті рішення залишити без змін, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Желтякова Андрія Валерійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" 42 058,11 грн. - заборгованості за лізинговими платежами, 85 193,70 грн. - заборгованості за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу; 965,27 грн. - 3 % річних за час прострочення грошового зобов`язання за лізинговими платежами, 1 637,53 грн. - 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу; 420,58 грн. - інфляційних втрат за час прострочення грошового зобов`язання за лізинговими платежами, 766,74 грн. - інфляційних втрат за час прострочення грошового зобов`язання за платежами за фактичне використання об`єкту лізингу, 6 345,15 грн. - пеня у розмірі 10 % від простроченої заборгованості, 15 159,12 грн. - витрат на правничу допомогу адвоката та судовий збір у сумі 2 060,80 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу від 16.03.2021 р., у розмірі 2 270,00 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити."

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" на користь Фізичної особи-підприємця Желтякова Андрія Валерійовича - 3 153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду, про що видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Желтякова Андрія Валерійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" - 1 219,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката під час розгляду апеляційної скарги Желтякова Андрія Валерійовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2021 р. у справі № 904/6342/20, про що видати наказ.

Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови з підстав, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.12.2021 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Подобєд