ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. Справа№ 910/1757/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Владимиренко С.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Поливач В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Київметробуд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021, повний текст складено 23.07.2021

у справі №910/1757/21 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РУБІКОН ФОРМ"

до Акціонерного товариства "Київметробуд"

про стягнення 2 420 431,04 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

05.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "РУБІКОН ФОРМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Київметробуд" про стягнення 2 420 431,04 грн, з яких: борг зі сплати орендної плати - 1 637 116, 74 грн, компенсація вартості ремонту обладнання - 34 824,00 грн, вартість втраченого обладнання - 508 031,49 грн, вартість викупу непридатного обладнання - 39 832,80 грн, штрафні санкції - 200 626,01 грн (пеня, 3 % річних та інфляційні втрати нараховані по кожному акту окремо).

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди оперативної оренди обладнання № 550-О від 07.05.2018.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/1757/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Київметробуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РУБІКОН ФОРМ" заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 1 637 116 (один мільйон шістсот тридцять сім тисяч сто шістнадцять) грн 74 коп., компенсацію вартості ремонту обладнання у розмірі 34 824 (тридцять чотири тисячі вісімсот двадцять чотири) грн 00 коп., вартість втраченого обладнання у розмірі 508 031 (п`ятсот вісім тисяч тридцять одну) грн 49 коп., вартість викупу непридатного обладнання у розмір 39 832 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот тридцять дві) грн 80 коп., штрафні санкції у розмірі 200 626 (двісті тисяч шістсот двадцять шість) грн 01 коп., судовий збір у розмірі 36 306 (тридцять шість тисяч триста шість) грн 47 коп.

Задовольняючи позов суд виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Київметробуд" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/1757/21 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник заперечує проти заявленої до стягнення заборгованості, вказує на її безпідставність та недоведеність.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Київметробуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/1757/21. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 15.09.2021 о 11:20 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 08.09.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв,клопотань, пояснень, заперечень в письмовій формі до 08.09.2021. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4430/21 від 15.09.2021, у зв`язку з перебуванням суддів Євсікова О.О. та Алданової С.О., які входять до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/1757/21.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями між суддями від 15.09.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Демидова А.М., Попікова О.В.

15.09.2021 суддя Демидова А.М., з метою недопущення сумнівів в її неупередженості, які можуть виникнути у зв`язку з тим, що родич її близької особи - суддя Демидов В.О. розглядав дану справу, заявила самовідвід у справі №910/1757/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 заяву судді Демидової А.М. про самовідвід від розгляду справи №910/1757/21 задоволено. Матеріали справи №910/1757/21 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021, у зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П., яка входить до складу колегії суддів, у відпустці та судді Попікової О.В. - на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/1757/21.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Київметробуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №№910/1757/21 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Владимиренко С.В. Розгляд справи постановлено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 21.10.2021 о 14:20 год.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Київметробуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/1757/21 на 10.11.2021 о 14 год. 10 хв.

В подальшому у розгляді спору оголошувалась перерва, зокрема у судовому засіданні від 10.11.2021 до 08.12.2021 на 14:00.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу відхилити та оскаржене судове рішення залишити без змін, як правильне та обґрунтоване.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 08.12.2021 з`явилися усі учасники справи.

Розгляд клопотань.

07.12.2021 позивач через відділ документального забезпечення суду подав письмові пояснення.

Протокольною ухвалою від 08.12.2021 суд дійшов висновку залишити ці письмові пояснення без розгляду, оскільки такі подані з пропуском строку встановленого ст.ст. 80, 81, 118 ГПК України, так як ухвалою Пвнічного апеляційного господарського суду від 20.08.2021, серед іншого було встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень, заперечень в письмовій формі до 08.09.2021.

До апеляційної скарги відповідач долучив серед іншого копію акту приймання-передачі №0018 від 25.06.2020, копію накладної №25/1 від 25.06.2020, копію ТТН №0025 від 25.06.2020, копію акту приймання-передачі №0033 від 01.20.2020 (додатки 4-7).

Протокольною ухвалою від 08.12.2021 суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про долучення додаткових доказів, оскільки такі подані з порушенням процесуального строку, зокрема відповідачем не було доведено поважності причин неподання їх до суду першої інстанції.

Суд виходив з того, що відповідно до частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, при поданні учасником справи, зокрема відповідачем, доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи (у даному випадку - відповідач) повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

Враховуючи положення статтей 162-165 ГПК України, виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції, однак, під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач не повідомляв суд про неможливість надання відповідних доказів.

Відтак, враховуючи ч. 3 ст. 269 ГПК України, ч. 1, 4 ст. 80, п. 6 ч. 3 ст. 165 ГПК України вказані докази відповідач мав би надати суду, ще під час подання відзиву на позовну заяву та/або повинен був повідомити суд та зазначити, що вказаний доказ, ним не може бути подано, причини цього, а також навести докази, які підтверджують, що відповідач здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Більш того, посилаючись на зазначені докази, відповідач у доводах апеляційної скарги не обґрунтовує причини неподання цих доказів до місцевого господарського суду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції названі докази не приймає до уваги, як такі що поданні з порушенням процедури подачі доказів у справі, та при апеляційному перегляді даної справи правову оцінку їм не надає.

Межі та строк розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного апеляційного перегляду справи, розгляд скарги здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з такого.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

19.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіпро" (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рубікон Форм") (далі - позивач, орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Київметробуд" (нова назва - Акціонерне товариство "Київметробуд") (далі - відповідач, орендар) укладено договір оперативної оренди обладнання № 580-О, відповідно до п.1.1 якого орендодавець надає орендарю у тимчасове оплатне користування (оренду) будівельну опалубку (в т.ч. окремі елементи опалубки, спеціалізовану тару для її транспортування), іменовану надалі "обладнання", асортимент, кількість і вартість якого вказується в актах прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього договору.

Передача обладнання в оренду (з оренди) здійснюється на підставі актів прийому-передачі (п. 2.1 договору).

Місце передачі обладнання орендарю: Черкаська обл., м. Корсунь-Шевченківський, вул. Ювілейна, 19, склад орендодавця. Транспортування обладнання із місця передачі в адресу орендаря здійснюється орендарем самостійно (або із залученням третіх осіб) за власний рахунок (п. 2.3 договору).

Місце повернення обладнання: Черкаська обл., м. Корсунь-Шевченківський, вул. Ювілейна, 19, склад орендодавця. Транспортування обладнання до місця повернення здійснюється орендарем самостійно (або із залученням третіх осіб) і за свій рахунок (п. 2.3.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди №3 від 30.12.2019, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020, а в частині повернення обладнання, оплати заборгованості з орендної плати та інших платежів - до повного виконання орендарем своїх обов`язків за цим договором. Подовження строку дії даного договору здійснюється шляхом підписання відповідної додаткової угоди до нього. У разі відсутності додаткової угоди про продовження строку дії даного договору він припиняє свою чинність у строк, зазначений в цьому пункті.

Пунктом 4.1.1 договору передбачено, що орендна плата нараховується за повний календарний місяць по факту знаходження обладнання у орендаря (згідно з актами прийому - передачі), а у разі використання обладнання не повний календарний місяць - орендна плата нараховується за фактичну (згідно п. 4.3 даного договору) кількість днів знаходження обладнання в оренді (згідно актів прийому - передачі). Орендна плата сплачується шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця наступними реквізитами: п/р НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 320649 (п. 4.1.2 договору).

При наявності заборгованості по орендній платі, суми оплат, що надходять від орендаря за цим договором зараховуються орендодавцем як оплата орендної плати за більш ранній неоплачений період, незалежно від відомостей про призначення платежів, вказаних в платіжних документах орендаря (п. 4.1.2.1 договору).

Згідно з п. 4.1.4 договору орендодавець до десятого числа кожного місяця, наступного за оплачуваним (за який нарахована орендна плата), направляє орендарю поштою (цінним листом із описом вкладення) або кур`єром оригінал акту наданих послуг в двох примірниках.

Орендар зобов`язаний підписати і повернути орендодавцю один підписаний оригінал акту наданих послуг до двадцятого числа місяця, наступного за оплачуваним (за який нарахована орендна плата). У разі неповернення (несвоєчасного повернення) підписаного акту наданих послуг і відсутності письмової мотивованої відмови орендаря від підписання цього акту (із доданням відповідного розрахунку на підставі підписаних сторонами актів прийому - передачі обладнання), такий акт і сума орендної плати в грошовому вираженні вважаються беззастережно визнаними орендарем, а послуга є такою, що прийнята в повному обсязі (на вказану в акті суму) (п. п. 4.1.4, 4.1.4.1 договору).

Орендар сплачує орендну плату щомісячно. За перші 30 календарних днів оренди орендар сплачує орендну плату у вигляді 100% попередньої оплати (п. 4.1.5 договору).

Орендна плата може сплачуватись на розсуд орендаря наступним чином: у вигляді 100% попередньої оплати загальної орендної плати за місяць (із врахуванням фактичної кількості обладнання, що знаходиться у орендаря). Строк оплати - до 26 числа оплачуваного (за який нарахована орендна плата) місяця. Або із відстрочкою на період 26 календарних днів з моменту закінчення оплачуваного (за який нарахована орендна плата) місяця (п.4.1.6 договору).

Ставка орендної плати (без ПДВ) за один місяць складає 2,7% від вартості переданого в оренду обладнання. Дана ставка застосовується виключно при умові оплати орендарем орендної плати відповідно до її. 4.1.6.1. даного договору. Ставка орендної плати (без ПДВ) за один місяць складає 3,2% від вартості переданого в оренду обладнання. Дана ставка застосовується виключно при умові оплати орендарем орендної плати відповідно до п. 4.1.6.2 даного договору. Ставка орендної плати, що вказана в п. 4.2.1 даного договору, та/або розмір орендної плати в грошовому вираженні можуть бути знижені за додатковою домовленістю сторін шляхом підписання відповідної додатково угоди та акту наданих послуг за оплачуваний (за який нарахована орендна плата) місяць. У разі несвоєчасної сплати орендарем орендної плати (наявності простроченої заборгованості, незалежно від її розміру), її ставка (без НДС) складає: 4,2% від вартості переданого в оренду обладнання за один місяць. Вказана ставка встановлюється з 1-го числа календарного місяця, в якому виникла заборгованість; 6,5% від вартості переданого в оренду обладнання за один місяць. Вказана ставка встановлюється при наявності простроченої заборгованості більше 60 календарних днів (з 1-го числа календарного місяця, наступного за тим, в якому виникла заборгованість). Вищевказані ставки застосовуються до кінця календарного місяця, в якому здійснено повне погашення заборгованості з орендної плати за цим договором. Ставки, що застосовуються орендодавцем відповідно до даного пункту, вважаються такими, що заздалегіть і належним чином узгоджені і погоджені сторонами ( п. п. 4.2.1 -4.2.4.4 договору).

Відповідно до п. 4.2.5 договору вартість наданого в оренду обладнання зазначається в додатках та актах прийому-передачі, що є невідємною частиною цього договору, і встановлюється для визначення розміру щомісячної суми попередньої плати (в грошовому вираженні) за передане обладнання; плати в разі неповернення, втрати та/або пошкодження обладнання; відповідальності сторін при невиконання ними умов цього договору і відшкодування завданих збитків.

Згідно з п. 4.2.6 договору орендна плата в грошовому вираженні і вартість орендованого обладнання щомісячно розраховуються (із врахуванням індексації) орендодавцем на підставі вартості наданого в оренду обладнання і вказуються в додатках та актах наданих послуг, що є невід`ємною частиною цього договору.

Початком оплачуваного періоду (нарахування орендної плати) є дата дня одержання обладнання (дата підписання акту прийому-передачі). Закінченням оплачуваного періоду (нарахування орендної плати) є дата дня, що передує даті повернення обладнання (даті дня підписання акту прийому-передачі (повернення). (п. п. 4.3., 4.3.1 договору).

Відповідно до п. п. 5.1.1, 5.2.2 договору орендодавець зобов`язаний своєчасно передати орендарю обладнання, визначене сторонами відповідно до умов цього договору. Якість наданого в оренду обладнання повинна відповідати технічним умовам заводу-виробника, а орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату відповідно до умов цього договору.

За приписами п. 5.2.10 орендар зобов`язаний відшкодувати (згідно п. 7.3 даного договору) орендодавцю повну вартість неповернутого (в т.ч. пошкодженого (при неможливості відновлення), некомплектного або знищеного) обладнання протягом 10 календарних днів з моменту виставлення орендодавцем рахунку на оплату відповідно до п. 7.3 даного договору.

Відповідно до п. 6.1 договору передача (повернення) обладнання здійснюється відповідно до п. 2.3 даного договору і оформлюється документально шляхом підписання двостороннього акту прийому-передачі.

Згідно з п. 7.1 договору у разі несвоєчасної сплати орендної плати орендар сплачує пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

У разі несвоєчасного повернення обладнання, орендар сплачує неустойку (штраф) в розмірі подвійної орендної плати (по ставці, що діє в період порушення) за час прострочення (п. 7.2 договору).

Відповідно до п. 7.3 договору у випадку неповернення у встановлений строк, а також у випадку пошкодження обладнання (при неможливості відновлення), порушення комплектності (при якому подальша експлуатація обладнання неможлива) або його загибелі (втраті), орендар сплачує орендодавцю (згідно п. 5.2.10 даного договору) вартість такого обладнання, згідно з цінами, вказаними в актах прийому-передачі, з нарахуванням податку на додану вартість (відповідно до чинного законодавства).

У випадку пошкодження обладнання сторони на основі дефектовочного акту погоджують вартість ремонту обладнання (п. 7.4 договору).

Додатковими угодами № 1 від 13.12.2018 та № 2 від 20.09.2019 до договору сторони змінили реквізити орендаря та назву орендодавця.

20.10.2020 сторони уклали угоду на погашення заборгованості за договором №580-О оперативної оренди обладнання від 19.09.2018, відповідно до п. 1 якої предметом даної угоди є врегулювання фінансово-господарських взаємовідносин сторін щодо заборгованості орендаря перед орендодавцем, яка виникла на підставі укладеного між сторонами договору №580-0 оперативної оренди обладнання від 19.09.2018, яка станом на 29.09.2020 складає 1 963 658,13 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 327 276,36 грн. (далі - борг).

Відповідно до п. 1.1 угоди сторони узгодили, що заборгованість з орендної плати за договором №580-0 оперативної оренди обладнання від 19.09.2018 станом на 29.09.2020 складає 1 380 969,84 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 230 161,64 грн.

Пунктом 1.2 угоди сторони узгодили, що орендар сплачує орендодавцю компенсацію вартості ремонту обладнання у розмірі 34 824,00 грн в т.ч. ПДВ (20%) - 5 804,00 грн згідно рахунку орендодавця №0039 від 03.07.2020.

Пунктом 1.3 угоди сторони узгодили, що орендар сплачує орендодавцю вартість втраченого обладнання у розмірі 508 031,49 грн в т.ч. ПДВ (20%) - 84 671,92 грн згідно рахунку орендодавця №0063 від 23 вересня 2020.

Пунктом 1.4 угоди сторони узгодили, що орендар здійснює викуп у орендодавця непридатного обладнання на суму 39 832,80грн, в т.ч. ПДВ (20%) - 6 638, 80 грн згідно рахунку орендодавця № 0040 від 3 липня 2020 року.

Відповідно до п.п. 2, 3 угоди, підписуючи дану угоду сторони засвідчують, що сума боргу є вірною, визнається ними в повному обсязі та у орендаря існує зобов`язання сплатити її орендодавцю. Сторони погодили, що погашення боргу буде здійснено орендарем в строк до 31 грудня 2020 року включно, щомісяця рівними частинами.

Згідно з п. 4 угоди, з метою виконання даної угоди орендодавець зобов`язується утриматись до 01 січня 2021 року від звернення до суду стосовно заборгованості орендаря, вказаної у пункті 1 цієї угоди. У разі порушення орендарем строку оплати заборгованості, що визначений в п.3 цієї угоди орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від простроченої суми.

На виконання умов вказаного договору позивач передав відповідачу у тимчасове оплатне користування (оренду) будівельну опалубку (обладнання) на підставі актів прийому-передачі № 0268 від 26.11.2018, № 0004 від 11.01.2019, № 0014 від 28.01.2019, №0109 від 28.05.2019.

Також, між сторонами були підписані акти виконаних робіт: №000262 від 30.11.2018 на суму 5 162,22 грн, №000272 від 31.12.2018 на суму 30 970,08 грн, №000001 від 31.01.2019 на суму 94 745,10 грн, №000023 від 28.02.2019 на суму 133 823,28 грн, №000044 від 31.03.2019 на суму 133 823,28 грн, №000068 від 30.04.2019 на суму 133 823,28 грн, №000095 від 31.05.2019 на суму 116 087,70 грн, №000105 від 30.06.2019 на суму 116 372,28 грн, №000124 від 31.07.2019 на суму 116 372,28 грн, №000137 від 31.08.2019 на суму 116 372,28 грн, №000149 від 30.09.2019 на суму 98 188,92 грн, №000160 від 31.10.2019 на суму 98 188,92 грн, №000170 від 30.11.2019 на суму 116 372,28 грн, №000182 від 31.12.2019 на суму 116 372,28 грн, №000002 від 31.01.20 на суму 116 372,28 грн, №000009 від 29.02.2020 на суму 116 372,28 грн, №000016 від 31.03.2020 на суму 116 372,28 грн, №000023 від 30.04.2020 на суму 116 372,28 грн, №000028 від 31.05.2020 на суму 152 738,04 грн, №000038 від 30.06.2020 на суму 142 085,88 грн, №000042 від 31.07.2020 на суму 153 953,34 грн, №000047 від 31.08.2020 на суму 153 953,34 грн, №000057 від 30.09.2020 на суму 153 953,34 грн, №000063 від 31.10.2020 на суму 51 096,78 грн, №000064 від 30.11.2020 на суму 51 096,78 грн., всього на суму 2 751 040,80 грн.

Відповідач сплатив на рахунок позивача 1 113 924,06 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач вказав, що станом на 05.01.2021 заборгованість відповідача становить 2 219 805,03 грн, з яких борг зі сплати орендної плати - 1 637 116, 74 грн, компенсація вартості ремонту обладнання - 34 824,00 грн, вартість втраченого обладнання - 508 031,49 грн, вартість викупу непридатного обладнання - 39 832,80 грн. Також ним нараховано та заявлено до стягнення штрафні санкції у розмірі 200 626,01 грн.

Матеріали справи містять вимогу № 2 від 02.03.2021 позивача, надіслану на адресу відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 2 373 096,37 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вказаного договору позивач передав відповідачу у тимчасове оплатне користування (оренду) будівельну опалубку (обладнання) на підставі актів прийому-передачі № 0268 від 26.11.2018, № 0004 від 11.01.2019, № 0014 від 28.01.2019, №0109 від 28.05.2019.

Також, між сторонами були підписані акти виконаних робіт: №000262 від 30.11.2018 на суму 5 162,22 грн, №000272 від 31.12.2018 на суму 30 970,08 грн, №000001 від 31.01.2019 на суму 94 745,10 грн, №000023 від 28.02.2019 на суму 133 823,28 грн, №000044 від 31.03.2019 на суму 133 823,28 грн, №000068 від 30.04.2019 на суму 133 823,28 грн, №000095 від 31.05.2019 на суму 116 087,70 грн, №000105 від 30.06.2019 на суму 116 372,28 грн, №000124 від 31.07.2019 на суму 116 372,28 грн, №000137 від 31.08.2019 на суму 116 372,28 грн, №000149 від 30.09.2019 на суму 98 188,92 грн, №000160 від 31.10.2019 на суму 98 188,92 грн, №000170 від 30.11.2019 на суму 116 372,28 грн, №000182 від 31.12.2019 на суму 116 372,28 грн, №000002 від 31.01.20 на суму 116 372,28 грн, №000009 від 29.02.2020 на суму 116 372,28 грн, №000016 від 31.03.2020 на суму 116 372,28 грн, №000023 від 30.04.2020 на суму 116 372,28 грн, №000028 від 31.05.2020 на суму 152 738,04 грн, №000038 від 30.06.2020 на суму 142 085,88 грн, №000042 від 31.07.2020 на суму 153 953,34 грн, №000047 від 31.08.2020 на суму 153 953,34 грн, №000057 від 30.09.2020 на суму 153 953,34 грн, №000063 від 31.10.2020 на суму 51 096,78 грн, №000064 від 30.11.2020 на суму 51 096,78 грн., всього на суму 2 751 040,80 грн.

Відповідач сплатив на рахунок позивача 1 113 924,06 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач вказує, що станом на 05.01.2021 заборгованість відповідача становить 2 219 805,03 грн, з яких борг зі сплати орендної плати - 1 637 116, 74 грн, компенсація вартості ремонту обладнання - 34 824,00 грн, вартість втраченого обладнання - 508 031,49 грн, вартість викупу непридатного обладнання - 39 832,80 грн. Також ним нараховано та заявлено до стягнення штрафні санкції у розмірі 200 626,01 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 20.10.2020 сторони уклали угоду на погашення заборгованості за договором № 580-О оперативної оренди обладнання від 19.09.2018, відповідно до п. 1 якої предметом даної угоди є врегулювання фінансово-господарських взаємовідносин сторін щодо заборгованості орендаря перед орендодавцем, яка виникла на підставі укладеного між сторонами договору №580-0 оперативної оренди обладнання від 19.09.2018 року, яка станом на 29.09.2020 складає 1 963 658,13 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 327 276,36 грн. (далі - борг).

Відповідно до п. 1.1 угоди сторони узгодили, що заборгованість з орендної плати за договором №580-0 оперативної оренди обладнання від 19.09.2018 станом на 29.09.2020 складає 1 380 969,84грн, в тому числі ПДВ (20%) - 230161,64 грн.

Пунктом 1.2 угоди сторони узгодили, що орендар сплачує орендодавцю компенсацію вартості ремонту обладнання у розмірі 34 824,00 грн. в т.ч. ПДВ (20%) - 5804,00 грн згідно рахунку орендодавця №0039 від 03.07.2020.

Пунктом 1.3 угоди сторони узгодили, що орендар сплачує орендодавцю вартість втраченого обладнання у розмірі 508 031,49 грн в т.ч. ПДВ (20%) - 84 671,92 грн згідно рахунку орендодавця .№0063 від 23 вересня 2020.

Пунктом 1.4 угоди сторони узгодили, що орендар здійснює викуп у орендодавця непридатного обладнання на суму 39 832,80грн., в т.ч. ПДВ (20%) - 6 638, 80 грн. згідно рахунку орендодавця № 0040 від 3 липня 2020.

Відповідно до п.п. 2, 3 угоди, підписуючи дану угоду сторони засвідчують, що сума боргу є вірною, визнається ними в повному обсязі та у орендаря існує зобов`язання сплатити її орендодавцю. Сторони погодили, що погашення боргу буде здійснено орендарем в строк до 31 грудня 2020 року включно, щомісяця рівними частинами.

Зважаючи на викладене, судом встановлено, що сторонами визнано той факт, що станом на 29.09.2020 заборгованість з орендної плати за договором №580-0 оперативної оренди обладнання від 19.09.2018 становить 1 380 969,84 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 230161,64 грн, компенсація вартості ремонту обладнання становить 34 824,00 грн в т.ч. ПДВ (20%) - 5804,00 грн, вартість втраченого обладнання становить 508 031,49 грн в т.ч. ПДВ (20%) - 84 671,92 грн, а також сторонами погоджено, що викуп у орендодавця непридатного обладнання становить суму 39 832,80 грн, в т.ч. ПДВ (20%) - 6 638,80 грн.

Разом з тим, після укладання угоди на погашення заборгованості за договором №580-О оперативної оренди обладнання від 19.09.2018, між сторонами складено та підписано без будь-яких зауважень акти виконаних робіт №000057 від 30.09.2020 на суму 153 953,34 грн, №000063 від 31.10.2020 на суму 51 096,78 грн, №000064 від 30.11.2020 на суму 51 096,78 грн.

Отже, після 29.09.2020, сторонами також було складено ще три акти виконаних робіт, які підписані повноважними представниками сторін без будь-яких зауважень, що свідчить про прийняття відповідачем робіт за вказаними актами.

З огляду на вказане заборгованість відповідача перед позивачем станом на 05.01.2021 становить 2 219 805,03 грн, з яких борг зі сплати орендної плати - 1 637 116,74 грн (з урахуванням актів виконаних робіт №000057 від 30.09.2020 на суму 153 953,34 грн, №000063 від 31.10.2020 на суму 51 096,78 грн, №000064 від 30.11.2020 на суму 51 096,78 грн), компенсація вартості ремонту обладнання - 34 824,00 грн, вартість втраченого обладнання - 508 031,49 грн, вартість викупу непридатного обладнання - 39 832,80 грн.

Згідно п. 3 угоди сторони погодили, що погашення боргу буде здійснено орендарем в строк до 31.12.2020 включно, щомісяця рівними частинами.

Також матеріали справи містять вимогу №2 від 02.03.2021 позивача, надіслану на адресу відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 2 373 096,37 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості у визначений сторонами строк матеріали справи не містять.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 1 637 116,74 грн, компенсації вартості ремонту обладнання -34 824,00 грн, вартості втраченого обладнання - 508 031,49 грн, вартості викупу непридатного обладнання - 39 832,80 грн є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції правомірно відхилив доводи відповідача про те, що договір припинив свою дію у разі загибелі (знищення) об`єкту оренди. Такі аргументи спростовуються матеріалами справи, зокрема, і підписаними та погодженими сторонами актами виконаних робіт №000057 від 30.09.2020 на суму 153 953,34 грн, №000063 від 31.10.2020 на суму 51 096,78 грн, №000064 від 30.11.2020 на суму 51 096,78 грн, якими підтверджено надання позивачем послуг відповідачу, та їх належне прийняття відповідачем після укладення сторонами угоди про погашення заборгованості.

Інші доводи відповідача, як зводяться до того, що заборгованість яку просить стягнути позивач є безпідставною, недовденою, суд апеляційної інстанції не примає до уваги. Доводи відповідача щодо відсутності боргу спростовуються укладеною між сторонами, вищеназваною угодою на погашення заборгованості за договором № 580-О оперативної оренди обладнання від 19.09.2018. Ця угода є чинною, доказів її недійсності сторонами не подано.

Щодо позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з п. 4 угоди, з метою виконання даної угоди орендодавець зобов`язується утриматись до 01 січня 2021 року від звернення до суду стосовно заборгованості орендаря, вказаної у пункті 1 цієї угоди. У разі порушення орендарем строку оплати заборгованості, що визначений в п.3 цієї угоди орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від простроченої суми.

Згідно з п. 7.1 договору у разі несвоєчасної сплати орендної плати орендар сплачує пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з частиною 2 статті 9 названого Кодексу законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Відповідні особливості щодо наслідків порушення грошових зобов`язань у зазначеній сфері визначено статями 229-232, 234, 343 Господарського кодексу України та нормами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

З урахуванням приписів ст.549, ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Так, виходячи з положень ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно частини 1 ст.546 та ст.547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1ст. 548 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу ст. ст. 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши правильність заявленого до стягнення позивачем розміру пені, 3 % річних та інфляційних втрат судом встановлено, що останні відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, проведені з урахуванням моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання та за відповідний період прострочення по кожному акту окремо.

Зокрема, позивачем здійснено наступний розрахунок:

- Акт виконаних робіт від 31.10.2019 №000160 на суму 80 005,56 грн за період 27.11.2019 по 05.01.2021: інфляційні втрати 3078,39 грн, 3% річних 2663,20 грн, пеня 15 008,54 грн;

- №000170 від 31.11.2019 на суму 116 372,28 грн за період 27.12.2019 по 05.01.2021: інфляційні втрати 4 719,86 грн, 3% річних 3586,82 грн, пеня 19 044,15 грн;

- №000182 від 31.12.2019 на суму 116372,28 грн за період 27.01.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 4478,16 грн, 3% річних 3290,99 грн, пеня 16381,67 грн;

- №000234 від 31.01.20 на суму 116 372,28 грн за період 27.02.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 4841,80 грн, 3% 138358,98 грн, пеня 14149,61 грн;

- №000009 від 29.02.2020 на суму 116 372,28 грн за період 27.03.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 3 879,78 грн, 3% річних 2718,66 грн, пеня 12210,07 грн;

- №000016 від 31.03.2020 на суму 116 372,28 грн за період 27.04.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 2925,40 грн, 3% річних 2422,96 грн, пеня 10276,89 грн;

- №0000234 від 30.04.2020 на суму 116 372,28 грн за період 27.04.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 2568,58 грн, 3% річних 2136,80 грн, пеня 8750,70 грн;

- №000028 від 31.05.2020 на суму 152 738,04 грн за період 27.06.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 3 059,65 грн, 3% річних 2416,44 грн, пеня 9665,75 грн;

- №000038 від 30.06.2020 на суму 142 085,88 грн за період 27.07.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 3721,11 грн, 3% річних 1 898,52 грн, пеня 7594,08 грн;

- №000042 від 31.07.2020 на суму 153 953,34 грн за період 27.08.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 4348,51 грн, 3% річних 1665,90 грн, пеня 6 663,59 грн;

- №000047 від 31.08.2020 на суму 153 953,34 грн за період 27.09.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 3560,94 грн, 3% річних 1274,70 грн, пеня 5098,82 грн;

- №000057 від 30.09.2020 на суму 153 953,34 грн за період 27.10.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 2001,39 грн, 3% річних 896,13 грн, пеня 3584,52 грн;

- №000063 від 31.10.2020 на суму 51 096,78 грн за період 27.11.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 0 грн, 3% річних 167,59 грн, пеня 670,35 грн;

- №000064 від 30.11.2020 на суму 51 096,78 грн за період 27.12.2020 по 05.01.2021: інфляційні втрати 0 грн, 3% річних 51 306,48 грн, пеня 167,76 грн.

Загальна сума 200 626,01 грн.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 200 626,01 грн.

Відповідачем не надано суду контррозрахунку заявлених до стягнення сум або заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку.

Доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено.

Всім встановленим обставинам, які мають значення для правильного вирішення спору надана належна правова оцінка.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Проаналізувавши текст оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про вмотивованість судового рішення, враховуючи, що доводи та аргументи сторін були почуті, судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується його рішення, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст.276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/1757/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови суду складено та підписано - 21.12.2021.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.В. Владимиренко

О.О. Євсіков