ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"14" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2942/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Новицької Світлани Федорівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 )

про стягнення, -

за участю представників сторін:

від позивача: Цвяк А.С., довіреність №547/147/ЮК від 03.09.2021

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Новицької Світлани Федорівни про стягнення 1900 грн. пені за порушення умов договору №6 від 13.04.2020.

Підставою звернення до суду з даним позовом позивач визначив неналежне виконання відповідачем умов договору №6 про закупівлю товарів від 13.04.2020 в частині строків поставки товару.

Ухвалою суду від 27.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено судове засідання на 23.11.2021 о 14:00.

23.11.2021 за вх.№31507/21 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 23.11.2021 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 14.12.2021 о 15:30.

У судові засідання відповідач не з`явився. Судом були вжиті всі можливі заходи належного повідомлення відповідача про розгляд судом господарської справи, час та місце судових засідань, про що свідчать відповідні поштові повідомлення та телефонограма суду. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

Справа №916/2942/21 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з оголошеним загальнодержавним карантином, та про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

У судовому засіданні 14.12.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:
13.04.2020 між Фізичною особою-підприємцем Новицькою Світланою Федорівною (продавець, відповідач) та Військовою частиною НОМЕР_1 (покупець, позивач) укладено договір №6 про закупівлю товарів від 13.04.2020, відповідно до якого продавець зобов`язався у 2020 році поставити покупцеві автозапчастини для заміни на автомобілі, згідно специфікації (додаток №1), а покупець зобов`язався прийняти і оплатити.

Згідно з п.1.2 договору обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків;

- ДК 021:2015: 31610000-5 Електричне обладнання для двигунів і транспортних засобів в сумі 17736,00 грн.;

- ДК 021:2015: 34320000-6 Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів в сумі 82264,00 грн.

У відповідності до п.2.1 договору продавець повинен передати (поставити) покупцеві товар (товари), якість яких відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 3.1, 3.2 договору ціна цього договору становить 100000 грн. без ПДВ. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Згідно з п.п. 4.1-4.3 договору розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем вартості товару після підписання обома сторонами накладної на отримання товару (далі - накладної). Оплата здійснюється у національній валюті - гривні. Порядок оплати: безготівковий, через банківську установу на розрахунковий рахунок продавця.

У відповідності до п.п. 5.1, 5.2 договору строк (термін) поставки (передачі) товарів не пізніше 10 днів з моменту підписання сторонами даного договору. Місце поставки (передачі) товарів: м. Одеса, вул. Армійська, 10А.

Відповідно до розділу 6 договору покупець зобов`язаний: - своєчасно та в повному обсязі оплатити за поставлені товари; - приймати поставлені товари згідно з накладною. Покупець має право: - достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань продавцем, повідомивши про це його у строк за 3 доби; - контролювати поставку товарів у строки, встановлені цим договором; - зменшувати обсяг закупівлі товарів на загальну вартість цього договору залежно від реальною фінансування видатків. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору. Продавець зобов`язаний: - забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; - забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору. Продавець має право: - своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари; - на дострокову поставку товарів за письмовим погодженням покупця; - у разі невиконання зобов`язань покупцем продавець має право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це замовника у строк за 3 доби.

Згідно з п.7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

У відповідності до п.п. 9.1, 9.2 договору у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020 та до повного виконання обов`язків.

Додатком №1 до договору №6 від 13.04.2020 є Специфікація на загальну суму 100000 грн.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 15.05.2020 позивачем сплачено на користь відповідача 100000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №254 від 15.05.2020 із призначенням платежу: « 2101020; 2210; Автозапчастини для заміни на автомобілі; дог. №6 від 13.04.20р., дод. Уг. №1 від 13.05.2020р., накл. №39 від 13.05.20р.; Без ПДВ».

Несвоєчасна поставка відповідачем обумовленого договором товару стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення 1900 грн. пені.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Вимогами ст. 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 231 ГК України встановлено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

За ч.1 ст. 232 ГК України якщо за невиконання або неналежне виконання зобов`язання встановлено штрафні санкції, то збитки відшкодовуються в частині, не покритій цими санкціями.

Судом встановлено, що у договорі №6 про закупівлю товарів від 13.04.2020 сторонами не передбачено такого виду відповідальності за невиконання зобов`язань в частині строку поставки товару як нарахування пені (штрафних санкцій), відповідно письмова форма правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання сторонами не дотримана в частині нарахування пені.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 в частині нарахування відповідачу пені, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 1900 грн. пені слід відмовити.

Іншого позивачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:
1.У задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 - відмовити.

2.Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повний текст рішення складено 20 грудня 2021 р.

Суддя Ю.С. Бездоля