ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2021 справа № 914/2525/21

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., за участю секретаря судового засідання Зусько І.С., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Енерджи», м. Київ

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів

про стягнення 14 456,70 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Обставини розгляду справи.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Енерджи» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 14456,70 грн збитків.

Ухвалою від 25.08.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 04.10.2021.

04.10.2021 засобами електронного зв`язку до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 23081/21).

Ухвалою від 04.10.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 04.10.2021, суд відклав підготовче засідання на 03.11.2021.

12.10.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 23858/21).

01.11.2021 представником відповідача подано заперечення (вх. № 25566/21).

02.11.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника (вх. № 25763/21).

Ухвалою від 03.11.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 03.11.2021, суд відклав розгляд справи у межах підготовчого провадження на 29.11.2021.

15.11.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника (вх. № 27037/21).

Ухвалою від 29.11.2021, занесеною до протоколу судового засідання від 29.11.2021, суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 15.12.2021.

13.12.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника (вх. № 29950/21).

15.12.2021 представник відповідача подав через канцелярію суду клопотання (вх. № 30253/21) про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 15.12.2021 суд з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та безпосередньо дослідив докази. З огляду на неявку представників сторін у судове засідання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, і вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

В судовому засіданні 15.12.2021 після повернення з нарадчої кімнати суд повідомив про підписання вступної та резолютивної частини рішення.

Суть спору та правова позиція учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку із неналежно проведеною у грудні 2017 року ревізією відокремленим підрозділом «Ремонтне вагонне депо Здолбунів» державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» відбулося нагрівання букси колісної пари № 0029 , що призвело до відчеплення власного вагона № 61035788 (власником якого є ТОВ «Аурум Транс») в поїзді № 9509 на станції Подільськ РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця». З метою усунення вказаних недоліків Експлуатаційним вагонним депо Подільськ РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» проведено ремонт вагону № 61035788. За фактом виявлення несправності, проведення поточного ремонту та надання послуг працівниками ВЧДЕ-2 Подільськ (код 525) РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» складена відповідна документація. ТОВ «Транс Енерджи» оплатило виставлені ВЧДЕ-2 Подільськ (код 525) РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» рахунки: від 19.05.2021 № К265/150 на суму 13896,30 грн та від 19.05.2021 № К266/150 на суму 560,40 грн.

Для відшкодування понесених збитків ТОВ «Транс Енерджи» надіслало РФ «Львівська залізниця» претензію від 16.06.2021 № 404 про відшкодування завданих позивачу збитків у розмірі 14 456,70 грн, однак така залишена відповідачем без відповіді.

На підставі вказаного позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 14 456,70 грн, завдані внаслідок неналежного технічного обслуговування вагону № 61035788 під час ремонту такого у відокремленому підрозділі «Ремонтне вагонне депо Здолбунів» державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця».

Відповідач у поданому відзиві заперечив щодо позову, зазначивши, що позивачем не доведено свого права на звернення до господарського суду із вказаним позовом, а також не доведено понесення ТОВ «Транс Енерджи» збитків у розмірі 14 456,70 грн, з огляду на що просить суд відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач, на спростування тверджень відповідача, повідомляє про наявність у нього достатніх правових підстав для звернення до господарського суду із позов, оскільки договірні відносини щодо ремонту вагону існували саме між ТОВ «Транс Енерджи» та РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця», відтак оплати за проведення ремонтних робіт здійснювалися ТОВ «Транс Енерджи». Позивач не погоджується із висновком РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» щодо недоведеності понесення ТОВ «Транс Енерджи» збитків у розмірі 14 456,70 грн, та зазначає, що у позовній заяві повністю підтверджується факт наявності у діях структурного підрозділу - відокремленого підрозділу «Ремонтне вагонне депо Здолбунів» державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця», наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.

У поданих запереченнях на відповідь на відзив РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» фактично дублює свої аргументи, що попередньо були викладені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, повно та об`єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив таке.

30.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Енерджи» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аурум Транс» укладений Договір комісії № 300518-К, у п. 1.1. якого вказано, що цей Договір регулює взаємовідносини сторін, що виникають в процесі виконання комісіонером доручень комітента, що мають за мету організацію проведення деповського та поточного ремонту напіввагонів власності комітента. Комісіонер на підставі доручення Комітента організовує проведення деповського та поточного ремонту напіввагонів власності комітента, для чого здійснює:

- підписання договорів з вагоноремонтними підприємствами, що мають виконувати деповський та поточний ремонт рухомого складу;

- підписання договорів з підприємствами залізничного транспорту, власниками під`їзних колій тощо;

- підписання договорів з підприємствами-постачальниками вузлів та деталей, необхідних для проведення ремонту рухомого складу;

- проведення розрахунків за надані послуги.

Відповідно до п. 1.2. цього Договору, комісіонер здійснює зазначені дії від свого імені, за рахунок комітента, на умовах, найбільш вигідних для комітента та у відповідності до вимог нормативних документів (Статуту залізниць України) та діючого законодавства України.

Власником вагону № 61035788 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Аурум Транс».

У пункті 2.2. цього ж Договору встановлено, що витрати по оплаті залізничного тарифу до зазначеної станції для проведення ремонту рухомого складу здійснюються за рахунок комітента.

По виконанню доручення комісіонер зобов`язаний протягом 10 днів надати комітенту звіт і передати йому відремонтований рухомий склад. Якщо комітент має заперечення по розрахунку він зобов`язаний сповістити про них комісіонерові протягом трьох робочих днів від дня одержання звіту. В іншому випадку звіт вважається прийнятим (п. 3.4. договору).

З матеріалів справи вбачається, що 17.04.2021 на станції Подільськ РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» виявлено несправність вагона № 61035788, про що складено повідомлення № 1170.

За фактом відчеплення з поїзду № 9509 власного вагону № 61035788 складено Акт загальної форми № 20 від 20.04.2021 форми ГУ-23.

20.04.2021 Експлуатаційним вагонним депо Подільськ проведено розслідування причин нагріву роликової букси, за результатами якого встановлено, що востаннє повна ревізія колісної пари № 0029 вагону № 61035788 проводилася в грудні 2017 року у відокремленому підрозділі «Ремонтне вагонне депо Здолбунів» державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» (код підприємства 868).

По закінченню розслідування складено План розслідування причин нагріву або руйнування буксового вузла колісних пар вантажних вагонів, у якому зазначено, зокрема, що причиною нагріву або руйнування підшипника є наявність раковини на поверхні кочення зовнішнього кільця заднього підшипника; овальність зовнішнього кільця заднього підшипника; також міститься таке зазначення: «Які вимоги нормативних документів були порушені: п. 15.1.2» та «Винне підприємство: 868».

До матеріалів позову також долучено Акт-рекламацію від 20.04.2021 № 0358831 на вузли та деталі вагона, які не витримали гарантійного строку після виготовлення (побудови), ремонту, модернізації; Дефектну відомість від 20.04.2021 № 0358821; Калькуляцію на технічне обслуговування вагона № 61035788; Калькуляцію вартості середнього ремонту колісної пари з обточуванням вагону № 61035788; Розшифровку статті «Заробітної плати» до калькуляції вартості витрат на технічне обслуговування вагона № 61035788; Відомість витрат матеріалів на ремонт вагона № 61035788.

Додатково, для підтвердження надання маневрових робіт з подавання в ремонт вагону № 61035788 та забирання такого після ремонту, та пов`язані з цим витрати, складені Відомість № 19040262 від 19.04.2021, Відомість № 21040268 від 21.04.2021 та Накопичувальна картка № 21040354.

У сукупності перелічені документи вказують на дійсне проведення ремонтних робіт вагона № 61035788. Крім цього, до позовної заяви позивачем долучено Акти виконаних робіт від 19.05.2021 № 265/150 за технічне обслуговування вагона № 61035788 на суму 13 896,30 грн, та Акт виконаних робіт від 19.05.2021 № 266/150 за подавання та забирання вагона № 61035788 на суму 560,40 грн.

ВЧДЕ-2 Подільськ РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» виставлено ТОВ «Транс Енерджи» рахунки на оплату від 19.05.2021 № К265/150 на суму 13896,30 грн та рахунок від 19.05.2021 № К266/150 на суму 560,40 грн.

ТОВ «Транс Енерджи» наведені рахунки оплатило, що підтверджується платіжними дорученнями № 618 та № 619 від 20.05.2021.

16.06.2021 ТОВ «Транс Енерджи» звернулося до РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» з претензією № 404 про відшкодування завданих позивачу збитків у розмірі 14 456,70 грн, однак така залишена відповідачем без відповіді.

Відповідно до умов п.п. 4.3., 4.4. Договору комітент зобов`язаний сплатити комісіонерові комісійну винагороду в розмірі, передбаченому п. 5.1. цього договору. Комітент зобов`язаний відшкодувати комісіонерові, крім сплати комісійної винагороди, можливі інші документально підтверджені витрати.

У пунктах 5.1., 5.3. Договору врегульовано, що комісійна винагорода, що повинна бути виплачена комісіонерові, становить 7% від суми всіх витрат, пов`язаних з організацією та проведенням ремонту рухомого складу. Комісійна винагорода та сума, витрачена комісіонером по виконаним дорученням комітента, повинні бути виплачені комітентом у строк 5 робочих днів від дня подання звіту комітенту про виконане доручення. У суму витрат комісіонера по виконанню доручення комітента входять також інші підтверджені відповідними документами витрати.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За приписами ст. 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії (ч. 1 ст. 1013 ЦК України).

З викладеного вище судом встановлено, що ТОВ «Транс Енерджи» є комісіонером відповідно до укладеного з ТОВ «Аурум Транс» договору комісії від 30.05.2018 № 300518-К. Умовами вказаного договору передбачено, що комісіонер зобов`язується виконувати доручення комітента, що мають за мету організацію проведення деповського та поточного ремонту напіввагонів власності комітента.

Згідно з ч. 1 ст. 1022 Цивільного кодексу України після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.

Таке положення законодавства корелюється з умовами Договору комісії від 30.05.2018 № 300518-К.

Звертаючись із цим позовом, позивач не надав доказів, які б підтверджували належне виконанням ним взятих на себе зобов`язань за згаданим договором комісії, зокрема, у матеріалах справи відсутнє підтвердження надання позивачем ТОВ «Аурум Транс» звіту щодо виконання ремонтних робіт по вагону № 61035788, що належить ТОВ «Аурум Транс» на праві власності.

Як вбачається з норм чинного законодавства, а також умов договору комісії, ТОВ «Транс Енерджи» слід було звертатися до комітента ТОВ «Аурум Транс» щодо відшкодування понесених витрат на ремонт вагона № 61035788, оскільки позивач діє від свого імені, проте за рахунок ТОВ «Аурум Транс» щодо майна, яке належить на праві власності комітентові.

Суд погоджується із твердженнями відповідача у частині щодо недоведеності позивачем свого права на звернення до господарського суду з відповідним позовом, які викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзиві. Власник вагона № 61035788 ТОВ «Аурум Транс» зобов`язаний був відшкодувати понесені ТОВ «Транс Енерджи» витрати на ремонт вказаного вагона, а також виплатити комісійну винагороду у розмірі, погодженому сторонами у договорі.

Правові відносини між позивачем та власником вантажного вагона № 61035788, щодо якого позивач просить стягнути заподіяні збитки, визначені у договорі комісії від 30.05.2018 № 300518-К, за аналізом умов якого витрати, пов`язані з ремонтом вантажного вагона повинен нести власник такого вагона.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно з положеннями статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є … доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі.

Разом з тим, погодження сторонами в договорі порядку визначення розміру збитків не нівелює обов`язку кредитора довести повний склад цивільного правопорушення як підстави для застосування такої форми майнової відповідності, як відшкодування збитків. У зв`язку з цим кредитор повинен був довести: (1) протиправність поведінки (порушення умов договору), (2) наявність збитку; (3) причинний зв`язок; (4) вину.

Суд звертає увагу, що закон надає сторонам можливість визначити лише розмір збитків. Спрощення правил визначення розміру збитків не усуває застосування правил про підстави застосування такого заходу відповідальності. Тобто позивач повинен довести, що порушення боржником зобов`язання завдало йому збитків у вигляді упущеної вигоди.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач у справі зазнав збитків, що свідчить про відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення. В заявах по суті справи позивач не обґрунтував, якого саме виду збитків він зазнав (реальних чи упущеної вигоди). Зазначене є самостійною підставою для відмови в задоволенні вимог про стягнення 14 456,70 грн збитків.

Позивачем не обґрунтовано протиправність поведінки відповідача у справі РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», у чому полягали неправомірні дії відповідача, що, на переконання позивача, призвели до понесення останнім збитків на суму 14 456,70 грн.

У Плані розслідування причин нагріву або руйнування буксового вузла колісних пар вантажних вагонів зазначено про порушення п. 15.1.2 Інструкції з експлуатації та ремонту буксових вузлів колісних пар вантажних вагонів, проте суд звертає увагу, що у вказаному пункті наведений лише перелік можливих несправностей зовнішнього та внутрішнього кільця роликового підшипника.

Частина перша статті 4 ГПК України визначає, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як встановлено ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на сукупність наведеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Як передбачено п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

За умовами ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України, та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.12.2021.

Суддя Гоменюк З.П.