ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.12.2021 Справа № 914/2958/21
За заявою: Комунального підприємства Володимир-Волинськтеплоенерго Володимир-Волинської міської ради, м. Володимир-Волинський
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 914/2958/21
За позовом: Комунального підприємства Володимир-Волинськтеплоенерго Володимир-Волинської міської ради, м. Володимир-Волинський
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Прайм лайт, м. Львів
про стягнення 129 824, 40 грн
Суддя Манюк П.Т.
За участю секретаря Чорної І.Б.
Представники сторін: не з`явилися
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/2958/21 за позовом Комунального підприємства Володимир-Волинськтеплоенерго Володимир-Волинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Прайм лайт про стягнення 129 824, 40 грн.
29.11.2021 Господарським судом Львівської області у справі № 914/2958/21 прийнято рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Прайм лайт на користь Комунального підприємства Володимир-Волинськтеплоенерго Володимир-Волинської міської ради 129 824, 40 грн основного боргу та 2 270, 00 грн судового збору.
01.12.2021 представник позивача звернувся до господарського суду із клопотанням про прийняття додаткового рішення у справі № 914/2958/21. У поданому клопотанні представник відповідача просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Прайм лайт на свою користь витрати, понесені останнім на надання професійної правничої допомоги в розмірі 9 500 грн.
Ухвалою суду від 03.12.2021 вказану заяву прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 13.12.2021.
В судове засідання 13.12.2021 представник позивача не з`явився, 08.12.2021 через систему "Електронний суд" подав заяву про проведення засідання за його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, вимог суду зазначених в ухвалі від 03.12.2021 не виконав.
Відповідно до вимог ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 2-5 ст. 126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.
Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Положенями п.п. 5.1.-5.4. договору про надання правової допомоги від 02.09.2021 № 0209/1, що укладений між позивачем та Адвокатським бюро "Гром", встановлені ставки гонорару: ознайомлення з матеріалами справи, вивчення законодавства, що регулює спірні правовідносини та судової практики - 1 500, 00 грн; написання позовної заяви - 2 500,00 грн; участь у судовому розгляді справи - 1 000,00 грн /1 судове засідання (у разі забезпечення клієнтом транспортним засобом з водієм представника Адвокатського бюро для доїзду до Господарського суду Львівської області у м. Львів та назад, або у разі участі представника Адвокатського бюро в судовом у засіданні в режимі відеоконференції), або 2 200,00 грн. (у разі доїзду представника Адвокатського бюро до Господарського суду Львівської області у м. Львів та назад власними силами та засобами); подача адвокатських запитів - 400,00 грн./ 1 адвокатський запит; підготовка та написання процесуальних документів, звернень, заяв, інше - 300,00 грн/ сторінку. До початку виконання доручення за цим договором Адвокатському бюро виплачується аванс, який складає 4 000,00 грн. Клієнт здійснює повну оплату Адвокатському бюро гонорару за цим договором до закінчення судового розгляду справи в суді 1 (першої) інстанції.
Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано такі докази: розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 29.11.2021; копія договору про надання правової допомоги від 02.09.2021 № 0209/1; копія рахунку від 02.09.2021 № 1 на оплату; копія рахунку від 27.10.2021 № 2 на оплату; копія рахунку від 29.11.2021 № 3 на оплату; копія акту виконаних робіт від 30.09.2021 № 1; копія акту виконаних робіт від 27.10.2021 № 2; копія акту виконаних робіт від 29.11.2021 № 3; копія платіжного доручення від 14.09.2021 № 6619; копія платіжного доручення від 04.11.2021 № 6855; копія платіжного доручення від 29.11.2021 № 6907.
Відповідач не надав жодних заперечень щодо заявленого розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Аналізуючи розмір витрат, понесених на правову допомогу позивачем у даній справі, з урахуванням критеріїв, визначених ч. 5 ст. 129 ГПК України, проаналізованих вище, суд доходить висновку, що заявлені до стягнення позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 9 500, 00 грн є обґрунтованими, натомість відповідачем не надано доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.
Оскільки в рішенні від 29.11.2021 не було вирішено питання щодо розподілу вказаних витрат, керуючись статтею 244 ГПК України, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення у справі № 914/2958/21.
Керуючись ст.ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України,суд
1. Заяву Комунального підприємства Володимир-Волинськтеплоенерго Володимир-Волинської міської ради задоволити.
3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено 17 грудня 2021 року.
Суддя Манюк П.Т.