ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.12.2021 Справа № 908/3722/21

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Боєвої О.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ» про забезпечення позову у справі № 908/3722/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ», (01133, м.Київ, б-р Лесі Українки, буд. 23, оф. 1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВ ІНТРЕЙД», (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приазовська, буд. 114-В)

про стягнення суми 680276,44 грн.,

Без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 21.12.2021 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ» б/н від 15.12.2021 (вхід. № 3991/08-07/21 від 21.12.2021) про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВ ІНТРЕЙД» суми 680276,44 грн. основного боргу.

Позов обґрунтовано умовами договору про постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № ГО01/09/21 від 01.09.2021 з додатковою угодою № 1 від 02.09.2021, 526, 530, 612 ЦК України, ст. 193 ГК України та мотивовано тим, що відповідач не в повному обсязі оплатив природний газ, переданий йому позивачем згідно з Актом приймання-передачі природного газу № ТЕК00000087 від 30.09.2021, здійснивши лише часткову оплату, внаслідок чого заборгованість складає 680276,44 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 21.12.2021 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3722/21 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Разом із позовною надійшла заява позивача про забезпечення позову від 15.12.2021 (вхід. № 239/08-11/21).

Згідно з протоколом передачі судової справи від 21.12.2021 заяву про забезпечення позову передано на розгляд раніше визначеному складу суду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник, зокрема, вказав, що у зв`язку із тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором, у позивача є об`єктивні підстави вважати, що відповідач вчинить дії щодо відчуження належного йому майна та грошових коштів, що унеможливить виконання рішення суду у справі про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 680276,44 грн. за поставлений та неоплачений природний газ.

На підставі викладеного, з метою запобігання діям, які можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та поновлення прав позивача, останній просить суд:

- накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АЗОВ ТРЕЙД» (, місцезнаходження: 71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приазовська, буд. 114-В) в межах ціни позову 680276,44 грн. основного боргу;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «АЗОВ ТРЕЙД» (, місцезнаходження: 71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул.Приазовська, буд. 114-В) вчиняти будь-які дії щодо відчуження власного рухомого та нерухомого майна в межах ціни позову 680276,44 грн. основного боргу;

- накласти арешт на грошові кошти на рахунку IBAN НОМЕР_1 в АТ «ПІМБ» (МФО 320627) та всіх інших рахунках у банківських установах, які належать (відкриті на ім`я) Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВ ТРЕЙД» в межах ціни позову 680276,44 грн. основного боргу.

За приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову, викладений в пунктах 1-10 частини 1 ст. 137 ГПК України. Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 цієї статті позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

Розглянувши вищезазначену заяву про забезпечення позову у справі № 908/3722/21, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу по забезпеченню позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Виходячи зі змісту чинного процесуального закону, забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду або ефективного захисту прав або інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України.

Таким чином, заявник має довести (додати до заяви) наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходи до забезпечення позову, тому питання про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані до заяви.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позовує підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання суду відповідних доказів не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, в тому числі і дій спрямованих на реалізацію (відчуження) належного йому конкретного рухомого та нерухомого майна, на яке заявник просить накласти арешт, та/або витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем.

Отже, лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем на даний час певних реальних дій, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявником (позивачем) не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поданої ним заяви, а саме: існування на даний час конкретних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 140, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ» про забезпечення позову у справі №908/3722/21, відмовити.

Ухвала підписана 23.12.2021.

Відповідно до ст.ст. 140, 135, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання, в порядку встановленому ст. 257 цього Кодексу.

Суддя О.С.Боєва