ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року справа № 925/1352/21

м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/1352/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до приватного сільськогосподарського підприємства "ОЛЕКСАНДРІВКА" про стягнення 180 218,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до сільськогосподарського підприємства "ОЛЕКСАНДРІВКА" (далі також відповідач) про стягнення 180 218,61 грн. пені.

Також позивач у позовній заяві просить господарський суд покласти на відповідача судові витрати на сплату судового збору в сумі 2703,28 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав на невиконання відповідачем зобов`язання щодо поставки позивачу 595,79 тонни кукурудзи врожаю 2020 року протягом періоду з 01.04.2021 по 31.05.2021 за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи від 07.07.2020 №.

Ухвалою від 12.10.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1352/21, вирішив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

27 жовтня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив від 25.10.2021 №329, у якому відповідач заявив про необхідність зменшення розміру стягуваної пені з 180 218, 61 грн. до 108 131,17 грн. відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України і ст. 233 Господарського кодексу України з огляду на такі обставини:

- відповідач на 40% виконав свої зобов`язання за договором;

- часткове виконання договору не призвело до завдання реальних збитків позивачу;

- відповідач декілька разів звертався письмово до позивача, а також проводив зустрічі з представниками позивача з приводу відтермінування поставки товару та/або реструктуризації зобов`язання та/або укладення нового правочину про поставку товару зі сплатою компенсації;

- майновий стан відповідача у порівнянні з майновим станом позивача є значно гіршим, позивач володіє набагато більшими ресурсами для покриття власних господарських ризиків;

- відповідач є виробником сільськогосподарської продукції, забезпечує роботою сільське населення, підтримує соціальний розвиток села та має позитивну ділову репутацію;

- відповідач добровільно і в найкоротші строки виконав рішення Господарського суду Черкаської області у справі №925/476/21.

05 листопада 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшла відповідь від 03.11.2021 на відзив, якою представник позивача адвокат Стельмах Ю.М. заперечив проти зменшення розміру стягуваної пені через відсутність передбачених ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України і ст. 233 Господарського кодексу України підстав для цього.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши обставини справи, Господарський суд Черкаської області зауважує таке.

Рішенням від 19.07.2021 у справі №925/476/21 Господарський суд Черкаської області задовольнив частково позов товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до приватного сільськогосподарського підприємства "ОЛЕКСАНДРІВКА" про стягнення 1243803,86 грн. і стягнув із сільськогосподарського підприємства "ОЛЕКСАНДРІВКА" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" 214489,69 грн. пені, 354528,41 грн. штрафу в розмірі 20% від вартості недопоставленого товару та 14225,45 грн. витрат на сплату судового збору.

Вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили, Господарський суд Черкаської області встановив, зокрема, такі обставини (факти):

- 07 липня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" як покупець і приватне сільськогосподарське підприємство "ОЛЕКСАНДРІВКА" як продавець уклали між собою договір купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи № (далі також договір №), з якого у приватного сільськогосподарського підприємства "ОЛЕКСАНДРІВКА" виникло зобов`язання щодо поставки товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" у строк до 30.11.2020 у заліковій кількості 1000 тонн +/- 3% кукурудзи врожаю 2020 року за ціною в гривнях з ПДВ 4959,80 грн. за 1 тонну, загальна вартість договору з ПДВ 4958800,00 грн., і в доларах США з ПДВ 184,00 $ за 1 тонну, загальна вартість договору з ПДВ 184000,00 $. А в товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" виникли зобов`язання прийняти товар і оплатити його вартість;

- пунктом 6.2 договору № встановлено, що у разі затримки поставки товару у заліковій вазі продавець сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості невчасно поставленого товару за кожен день прострочення;

- листом від 04.11.2020 №321 приватне сільськогосподарське підприємство "ОЛЕКСАНДРІВКА" повідомило товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про неможливість виконання у повному обсязі своїх зобов`язання за договором №, оскільки замість збору запланованої кількості кукурудзи (орієнтовно 2500-3000 тонн) загальна кількість зібраного врожаю склала лише близько 950 тонн. і тому приватне сільськогосподарське підприємство "ОЛЕКСАНДРІВКА" може та готове поставити лише 400 тонн кукурудзи. Також це підприємство запропонувало продовжити строк поставки кукурудзи у кількості 600 тонн на один рік, тобто до 30.11.2021, шляхом оформлення відповідних змін до договору;

- представник товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" адвокат Нечитайло Т.В. листом від 14.11.2020 №2 просив приватне сільськогосподарське підприємство "ОЛЕКСАНДРІВКА" здійснити поставку 1000 тонн кукурудзи за договором № відповідно до наданих транспортних інструкцій;

- 17 листопада 2020 товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" як покупець і приватне сільськогосподарське підприємство "ОЛЕКСАНДРІВКА" як продавець уклали між собою додаток до договору №, яким погодили, що поставка буде здійснюватися на умовах СРТ у відповідності до Інкотермс 2010. Місцем поставки на умовах СРТ є зерновий склад: ПрАТ "Жашківський елеватор" 19200, Черкаська область, м. Жашків, вулиця Вокзальна, 1. Ціна за договором становить 166 доларів США з ПДВ на об`єм 405 тонн;

- на виконання договору № та додатку до нього від 17.11.2020 приватне сільськогосподарське підприємство "ОЛЕКСАНДРІВКА" за видатковою накладною від 17.11.2020 № передало товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", а останнє прийняло 404,210 тонн кукурудзи 3 класу за ціною з ПДВ 4669,46 грн. за 1 тонну на загальну суму з ПДВ 1887444,05 грн.;

- решту передбаченої договором № кукурудзи в кількості 595,79 тонн приватне сільськогосподарське підприємство "ОЛЕКСАНДРІВКА" товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" не поставило;

- листом від 17.11.2020 №388 приватне сільськогосподарське підприємство "ОЛЕКСАНДРІВКА" запропонувало товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" виконання зобов`язань за договором № в частині постачання решти кукурудзи призупинити, за виключенням суми різниці в ціні "ВОШ АУТ", яка буде зафіксована протягом терміну до 28 листопада 2020 року. Цю різницю приватне сільськогосподарське підприємство "ОЛЕКСАНДРІВКА" зобов`язується перерахувати в термін з 15 по 30 жовтня 2021 року на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" без нарахування кредитних відсотків за відтермінування розрахунків;

22 березня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" надіслало приватному сільськогосподарському підприємству "ОЛЕКСАНДРІВКА" письмову вимогу від 18.03.2021 №3 про сплату штрафних санкцій в сумі 1205396,61 грн. в тому числі і 319075,57 грн. передбаченої п. 6.2 договору № пені, нарахованої за період прострочення поставки кукурудзи з 01.12.2020 по 31.03.2021.

Рішенням від 19.07.2021 у справі №925/476/21 Господарський суд Черкаської області на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України і ст. 233 Господарського кодексу України зменшив розмір стягуваної пені з 319075,57 грн. до 214489,69 грн.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отож відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням Господарського суду Черкаської області у справі у справі №925/476/21, яке набрало законної сили, не підлягають доказуванню у цій справі №925/1352/21, у якій беруть участь ті ж самі особи.

Після 31.03.2021 зобов`язання сторін за договором № не припинилися.

Протягом періоду з 01.04.2021 по 31.05.2021 відповідач зобов`язання за договором № щодо поставки позивачу 595,79 тонн кукурудзи не виконав.

За порушення встановленого договором № строку поставки кукурудзи позивач нарахував відповідачу до сплати 180218,61 грн. передбаченої п. 6.2 договору № пені за період прострочення поставки з 01.04.2020 по 31.05.2021, стягнення якої з відповідача і є предметом позову позивача.

Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом застосування штрафних санкцій.

Відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором № щодо поставки позивачу у період з 01.04.2021 по 31.05.2021 - 595,79 тонн кукурудзи, тому позивач вправі застосувати до відповідача передбачену п. 6.2 договору № пеню в розмірі 0,1% від вартості невчасно поставленого товару за кожен день прострочення, що за вказаний період прострочення становить 180218,61 грн.

Розрахунок стягуваної суми пені зроблений відповідно до умов договору №, фактичних обставин його виконання/невиконання сторонами, вимог чинного законодавства, в межах шестимісячного строку від дня, коли зобов`язання мало бути виконане, тобто зроблений правильно.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України означає, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них. Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2018 у справі №467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі №367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі №752/15421/17.

Тобто, обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але Господарський кодекс України вказує на неспівмірність розміру пені з розміром збитків кредитора як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як Цивільний кодекс України виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказано, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі. Тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Такими правилами є правила про неустойку, передбачені ст. ст. 549-552 Цивільним кодексом України.

Отож, при вирішенні питання про зменшення штрафної санкції суд бере до уваги співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру штрафної санкції. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №920/1013/18, від 26.03.2020 у справі №904/2847/19).

Поняття "значно" та "надмірно", які використовуються ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей спрямовані на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Стягнення збитків є окремою грошовою вимогою і може не заявлятися кредитором, оскільки це вимагає доведення їх складу та розміру з боку кредитора, тоді як для стягнення штрафних санкцій кредитору потрібно довести лише факт прострочення, а заперечення вини покладається на боржника (постанова Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №910/8698/19).

Якщо кредитором заявлено також вимогу про стягнення збитків у значенні статей 224, 225 Господарського кодексу України, і доведено їх розмір, то така сума теж повинна братися судом до уваги при вирішення питання про зменшення розміру пені.

У справі, що розглядається, позивач вимогу про стягнення збитків не заявляв, тому вказану позивачем у відповіді на відзив сума збитків, які за його твердженням були завдані йому неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором №, суд до уваги не узяв.

Вартість недопоставленої відповідачем кукурудзи в кількості 595,79 тонн становить 2954403,45 грн., що складає майже 60% від вартості всіє кількості кукурудзи 1000 тонн, яку відповідач мав поставити позивачу за договором №. Тоді як загальна сума стягнутих за рішенням Господарського суду від 19.07.2021 у справі №925/476/21 штрафних санкцій в сумі 569018,10 грн. і стягуваної у цій справі пені в сумі 180218,61 грн. становить 749236,71 грн., що складає 25,36% від вартості недопоставленої кукурудзи. Такий розмір стягуваної суми штрафних санкцій за оцінкою суду є надмірно великим порівняно із вартістю недопоставленої кукурудзи, що відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України є підставою для зменшення розміру стягуваних пені та штрафу.

Враховуючи ступінь виконання зобов`язання відповідачем, який становить трохи більше 40%, господарський суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваної пені на 40% з 180218,61 грн. до 108131,17 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише у частині стягнення з відповідача на користь позивача 108131,17 грн. пені.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 2209.2021 №13373 сплатив 2703,28 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача, як на особу внаслідок неправильних дій (бездіяльності) якої виник даний спір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Судовий збір за подання позову в сумі 2703,28 грн. покласти на відповідача.

Стягнути з сільськогосподарського підприємства "ОЛЕКСАНДРІВКА" (вул. Колгоспна, буд. 11, с. Олександрівка, Жашківський район, Черкаська область, 19212, ідентифікаційний код юридичної особи 03792544) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (вул. Богдана Хмельницького, буд. 43, с. Крупець, Славутський район, Хмельницька область, 30068, ідентифікаційний код юридичної особи 34863309) 108 131,17 грн. (сто вісім тисяч сто тридцять одну гривню 17 коп.) пені та 2703,28 грн. (дві тисячі сімсот три гривні 28 коп.) судового збору.

У решті позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня його ухвалення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

СУДДЯ М.В. Дорошенко