УХВАЛА

м. Київ

15.12.2021Справа № 910/14239/21
За заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Івченко А.М.

Представники:

заявник ОСОБА_1 ;

від заявника: Хавін В.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2021 заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху; встановлено строк десять днів з дня вручення даної ухвали фізичній особі ОСОБА_1 на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; встановлено фізичній особі ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом надання: доказів про сплату авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень (в оригіналі).

17.09.2021 від заявника надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2021 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду; підготовче засідання суду призначено на 06.10.21; зобов`язано заявника надати у засідання суду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та довідку з місця реєстрації станом на день розгляду заяви; заборонено заявнику відчуджувати майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 розгляд справи відкладено на 03.11.21; зобов`язано заявника надати суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018, 2019 та 2020 роки, складених у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5.

26.10.2021 від заявника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 розгляд справи відкладено на 15.12.21; повторно зобов`язано заявника надати суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018, 2019 та 2020 роки, складених у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5; повторно зобов`язано заявника надати у засіданні суду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви.

15.12.2021 від заявника надійшли документи по справі.

В судовому засіданні 15.12.2021 судом встановлено, що вимоги ухвал суду від 06.10.2021, від 03.11.2021 не виконано.

Заслухавши пояснення учасників провадження у справі, за наслідками розгляду матеріалів заяви у судовому засіданні, повно та всебічно дослідивши надані заявником докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість.

ОСОБА_1 зазначає, що у нього наявна заборгованість перед кредиторами у загальному розмірі 602 405,31 грн.

З поданих заявником матеріалів заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність вбачається, що визначена ним заборгованість виникла у заявника перед банківськими установами та фінансовими організаціями на підставі укладених кредитних договорів.

Згідно з ч. 4 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

За твердженням боржника, на дату звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у фізичної особи наявна заборгованість у загальному розмірі 602 405,31 грн, яка відповідно до наданого плану реструктуризацією боргів підлягає списанню.

З даного приводу суд зазначає, що у відповідності до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Поданий заявником план не відповідає вимогам 2 Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи може бути відкрито лише за заявою боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Відповідно до ч.3 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства, за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Частиною 4 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Згідно ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України).

Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства. (Рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97 проти України" від 21.10.2010).

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, повно та всебічно оцінивши надані заявником докази, судом було встановлено відсутність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 у відповідності до ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з частиною 3 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно з ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю;4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Суд зазначає, що ухвалами Господарського суду від 06.10.2021, від 03.11.2021 було зобов`язано заявника надати суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018, 2019 та 2020 роки, складених у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5.

Так, в зазначених ухвалах судом зобов`язано заявника надати суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018, 2019 та 2020 роки, складених у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5.

В наданих боржником деклараціях за 2018-2020 роки вказані лише прізвища та ініціали членів сім`ї боржника, а розділи ІІ, IV, V, VI, VII, VIII, XI, XII, XIV не містять жодних відомостей про доходи, майно, активи та фінансові зобов`язання членів сім`ї боржника, проставлена лише відмітка про те, що "члени сім`ї інформації не надавали".

15.12.2021 заявником подано до суду такі ж декларації, як і додані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно з ч. 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Крім того, відповідно до п.9 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається "Член сім`ї не надав інформацію".

Водночас, до заяви не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення ІІ, IV, V, VI, VII, VIII, XI, XII, XIV декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

Також, як вже було зазначено, в наданих боржником деклараціях за 2018-2020 роки вказані лише прізвища та ініціали членів сім`ї боржника, що унеможливить в подальшому направлення запитів до органу державної прикордонної служби, контролюючому органу, визначеному Податковим кодексом України, відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства.

З поданих декларацій не можливо встановити неплатоспроможність боржника.

Отже, судом встановлено, що фізичною особою ОСОБА_1 не доведено наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в матеріалах заяви відсутні достатні та допустимі докази, визначені Кодексом, вимоги ухвал суду боржником не виконано, подані декларації не відповідають вимогам законодавства України, заявником не доведено його неплатоспроможності, поданий план не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи відсутність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність на підставі п.1 ч.4 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

2. Копію ухвали направити заявнику (боржнику), органу державної виконавчої служби, контролюючому органу, визначеному Податковим кодексом України за місцем реєстрації боржника.

Повний текст складено 21.12.2022

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України

Суддя А.М.Івченко