ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2661/21

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108
Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Бондаренко О.М., розглянув матеріали
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія"
08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 8-В,
адреса для листування: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 97-Б
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
АДРЕСА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача
Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі"
08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б,
про стягнення заборгованості
за участі представників сторін:
позивача: Гулевич В.Г., посвідчення № 6853/10 від 05.09.2018; довіреність № 129 від 05.04.2021;
відповідача: Слободяник С.Д., посвідчення серія НОМЕР_2 від 25.01.2017;
третьої особи: не з`явився.
Обставини справи:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №2663/21 від 09.09.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення заборгованості.
Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.09.2021 судом прийнято позовну заяву (вх. №2663/21 від 09.09.2021) до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2661/21 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №24421/21 від 21.10.2021).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.10.2021 судом постановлено розгляд справи №911/2661/21 здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено судове засідання у справі на 09.11.2021.
Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №24977/21 від 28.10.2021).
У судове засідання 09.11.2021 з`явились представники сторін та надали усні пояснення по справі, представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання третя особа повідомлена.
У судовому засіданні 09.11.2021 судом оголошено перерву до 23.11.2021, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.
Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх. №26865/21 від 22.11.2021).
У судове засідання 23.11.2021 з`явились представники сторін та надали усні пояснення по справі, представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання третя особа повідомлена.
У судовому засіданні 23.11.2021 судом оголошено перерву до 07.12.2021, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на пояснення сторін про можливе мирне врегулювання спору.
Через канцелярію Господарського суду Київської області від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі (вх. №28068/21 від 06.12.2021).
У судовому засіданні 07.12.2021 оголошено перерву до 16.12.2021, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання сторонам часу для підготовки до розгляду справи по суті.
У судове засідання 16.12.2021 з`явились представники сторін, представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання третя особа повідомлена.
У судовому засіданні 16.12.2021 судом постановлені ухвали в порядку частин 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України: без оформлення окремим документом, без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання про відмову у задоволенні усних клопотань представника позивача про оголошення перерви у судовому засіданні (у зв`язку з тим, що відкладення розгляду справи або оголошення перерви у судовому засіданні, з будь-яких підстав, відповідно до статей 183, 202, 216 Господарського процесуального кодексу України, можливі виключно в межах встановленого цим Кодексом строку розгляду справи, який у даній справі скінчився) та про перехід із спрощеного позовного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження (з огляду на необгрунтованість вказаного клопотання).
Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.12.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -
встановив:
Між Товариством з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія (далі - позивач, постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 430003731 від 26.06.2020 (далі - Договір), згідно з яким постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Відповідно до пункту 2.3. Договору обсяг проданої споживачу електричної енергії визначається ОСР та для споживачів, які не є побутовими (юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), підтверджується шляхом підписання сторонами до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії/акта приймання передачі електричної енергії.
Згідно з пунктом 5.10. Договору оплата акту постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Пунктом 5.11. Договору визначено, що, у разі порушення споживачем строків оплати, постачальник має право вимагати сплату пені.
Відповідно до пункту 13.1. Договору цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яка є додатком № 3 до цього договору. Термін дії даного договору не може бути більшим за термін дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що укладений споживачем з оператором системи розподілу. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.
Додатком № 3 до Договору визначено порядок оплати: - 100% вартості договірного обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період повинна бути оплачена до дати початку розрахункового періоду; остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію; рахунок за фактично спожиту електричну енергію (остаточний розрахунок) надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду.
Додатком № 4 до Договору визначено обсяг закупівлі електричної енергії та очікувана вартість: обсяг на 2020 рік становить 1374223,185 кВт/год., вартість становить 3005700,95 грн.
Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути змінені споживачем залежно від реального фінансування видатків.
Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія
На виконання умов Договору, позивач здійснював постачання електричної енергії на об`єкти відповідача протягом 2020 року, проте, відповідач за поставлену електричну енергію розрахувався частково, в наслідок чого виникла заборгованість у розмірі 437080,00 грн. (акт приймання передачі за грудень 2020 року).
Крім того, фактичний розмір спожитої електричної енергії підтверджується довідкою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" № 04/53/1К/28 від 26.10.2021 та складає 335093 кВт/год., розмір якої і зазначено у виставленому рахунку фактури та акті приймання-передачі за грудень 2020 року.
Аргументи Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
У позовній заяві позивач стверджує, що протягом терміну дії Договору він сформував акт приймання-передачі електричної енергії № А- за грудень 2020 року та надав відповідачу разом з рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію № А- у грудні 2020 року на суму 939694,45 грн., обсяг спожитої електричної енергії у даному акті не відповідає обсягу, спожитому відповідачем у грудні 2020 року, з огляду на те, що у грудні між сторонами підписано акт приймання передачі № А- на суму 502222,79 грн., який повністю оплачено 28.12.2020 (платіжне доручення № 4068 на суму 502222,79 грн., акт приймання передачі № А-/1 на суму 371,29 грн., який повністю оплачено 29.12.2020 (платіжне доручення № 4143 на суму 371,29 грн.), акт приймання передачі № А-/1/1 на суму 20,00 грн., який повністю оплачено 30.12.2020 (платіжне доручення № 4148 на суму 20,00 грн.), тобто, аргументи позивача про наявність заборгованості у розмірі 437080,00 грн. спростовуються долученими до матеріалів справи документами.
Аргументи Приватного акціонерного товариства ДТЕК Київські регіональні електромережі
Відповідно до пункту 3.5. Договору визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається адміністратору комерційного обліку у встановленому кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії вони підлягають урегулюванню відповідно до кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних оператора системи розподілу.
Показники лічильників, що встановлені на об`єктах відповідача, підтверджуються звітом про показники лічильників за грудень 2020 року, актами технічної перевірки № 199344 від 22.11.2020, № 199583 від 19.11.2020 за підписом уповноваженого представника відповідача, отже, аргументи відповідача в частині неспоживання відповідного обсягу електричної енергії, є необґрунтованими.
Норми права, що підлягають застосуванню
Відповідно до статті 194 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюється Законом України "Про ринок електричної енергії".
Згідно з пунктом 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.
Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).
На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та припинення договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку.
За пунктом 3.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.
У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.
Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі.
При цьому, сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.
Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи
Між Товариством з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 430003731 від 26.06.2020, згідно з яким постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Згідно з пунктом 5.10. Договору оплата акту постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Додатком № 3 до Договору визначено порядок оплати: - 100% вартості договірного обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період повинна бути оплачена до дати початку розрахункового періоду; остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію; рахунок за фактично спожиту електричну енергію (остаточний розрахунок) надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду.
На підтвердження позовних вимог до матеріалів справи долучено: акт прийняття-передавання електричної енергії за грудень 2020 року № А- від 31.12.2020 на суму 939694,45 грн. (кількість кВт/год. 335093, ціна 2,336900), рахунок фактура за грудень 2020 року № від 31.12.2020 на суму 939694,45 грн., які підписано позивачем та довідку ПрАТ ДТЕК Київські регіональні електромережі від 26.10.2021 № 04/530/170/28 згідно з якої фактичний обсяг розподіленої електричної енергії споживачу - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України за грудень 2020 року складає 335093 кВт/год.
Крім того, відповідачем до матеріалів справи долучені: акт приймання передачі № А- за грудень 2020 року на суму 502222,79 грн., який повністю оплачено 28.12.2020 (платіжне доручення № 4068 на суму 502222,79 грн., акт приймання передачі № А-/1 за грудень 2020 року на суму 371,29 грн., який повністю оплачено 29.12.2020 (платіжне доручення № 4143 на суму 371,29 грн.), акт приймання передачі № А-/1/1 за грудень 2020 року на суму 20,00 грн., який повністю оплачено 30.12.2020 (платіжне доручення № 4148 на суму 20,00 грн.).
У судовому засіданні представником позивача зазначено, що акт приймання -передачі № А- від 31.12.2020 на суму 939694,45 грн. (кількість кВт/год. 335093, ціна 2,336900), рахунок фактура за грудень 2020 року № від 31.12.2020 на суму 939694,45 грн., фактично включає вже сплачену відповідачем електричну енергію за актами № А- на суму 502222,79 грн., № А-/1 на суму 371,29 грн., № А-/1/1 на суму 20,00 грн., внаслідок чого, залишок заборгованості за грудень 2020 року складає 437080,00 грн.
Проте, за результатами дослідження долучених до матеріалів справи актів приймання передачі за грудень 2020 року, судом встановлено, що в актах № А-, № А-/1, № А-/1/1, які вже оплачені відповідачем, ціна кВт/год., за якою здійснювався розрахунок вартості електричної енергії, складає 2,021 грн., а в акті № А- ціна кВт/год., за якою здійснювався розрахунок вартості електричної енергії, складає 2,336900 грн.
Відповідно до пункту 3.1. Договору ціни на електроенергію для споживача повинні бути економічно обґрунтованими, прозорими, недискримінаційними і формуватися постачальником відповідно до методики (порядку) затвердженої регулятором.
Згідно з додатком № 3 до Договору визначено, що при зміні регулятором тарифів/складових цін на електричну енергію постачальника універсальних послуг, постачальник застосовує при розрахунках нові тарифи/ціни з дати введення їх в дію Регулятором.
Проте, до матеріалів справи не долучено будь-якого документу на підтвердження зміни Регулятором тарифів/складових цін на електричну енергію постачальника універсальних послуг.
Крім того, не надано суду обгрунтованих пояснень чому застосована різна ціна до одного і того ж періоду постачання, при цьому, судом враховано, що оплати відповідачем за ціною за кВт/год. у 2,021 грн. у грудні 2020 року прийняті позивачем як належне виконання зобов`язань за Договором, більше того, саме така ціна визначалась позивачем при її поточному формуванні у грудні 2020 року, в актах приймання передачі.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Отже, з огляду на попередню поведінку позивача, а саме: розрахунку вартості електричної енергії за ціною 2,021 грн., що підтверджується актами приймання- передачі № А-, № А-/1, № А-/1/1 саме за грудень 2020 року та відсутності у матеріалах справи документів на підтвердження зміни Регулятором тарифів/складових цін на електричну енергію постачальника універсальних послуг, які застосовуються з 31.12.2020, з огляду на дату підписання актів № А- від 28.12.2020, № А-/1 від 29.12.2020, № А-/1/1 від 30.12.2020 та виставленого акту № А- від 31.12.2020 на суму 939694,45 грн., який фактично включає в себе 3 вищенаведені акти за грудень 2020 року, суд зазначає, що розрахунок вартості електричної енергії, яка використана і не сплачена відповідачам, повинен здійснюватись за ціною 2,021 грн., а дії позивача, в частині її збільшення, є недобросовісними.
Фактичний розмір спожитої електричної енергії відповідачем у розмірі 335093 кВт/год., підтверджується звітом про показники лічильників за грудень 2020 року, актами технічної перевірки № 199344 від 22.11.2020, № 199583 від 19.11.2020 за підписом уповноваженого представника відповідача та довідкою ПрАТ ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ № 04/53/1К/28 від 26.10.2021.
За результатами здійснення арифметичного розрахунку фактично спожитої та оплаченої відповідачем електричної енергії, суд зазначає, що розмір неоплаченої електричної енергії за Договором, строк оплати якої настав, складає: 335093 кВт/год. 207085,101 кВт/год. (Акт № А-) 153,097 кВт/год. (Акт № А-/1) 8,2483 кВт/год. (Акт № А-/1/1) = 127846,55 кВт/год.*2,021 = 258377,88 грн. + ПДВ (51675,58 грн.) = 310053,46 грн.
Крім того, позивачем, за порушення відповідачем строків оплати, правомірно нараховано пеню на підставі пункту 5.11. Договору та Додатку № 3 до Договору, а також 3% річних та інфляційні втрати на підстав частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.
За результатами перевірки розрахунку, що здійснений позивачем, суд зазначає, що він арифметично невірний.
За результатами здійсненого судом розрахунку за допомогою системи Ліга-Закон, суд дійшов висновку, що стягненню підлягає пеня у розмірі 21024,17 грн., 3% річних у розмірі 5784,83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 19373,86 грн.
Аргументи відповідача відносно застосування до спірних правовідносин вимог пункту 4 частини 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким визначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, з огляду на те, що споживання електричної енергії відбувалось мешканцями гуртожитків, що розташовані на території відповідача, відхиляються судом, оскільки до матеріалів справи не долучено належних доказів на підтвердження вказаних аргументів в частині знаходження на території відповідача гуртожитків, а відповідно до пункту 2.1. Договору № 430003731 від 26.06.2020 постачальник продає електричну енергію (за ДК 021:2015-09310000-5) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, відомостей про використання спірної електричної енергії споживачем саме для забезпечення електроенергією мешканців гуртожитків умови договору не містять.
Також, під час розгляду справи, відповідачем зазначено, що долучений до матеріалів справи: акт № 199344 від 22.11.2020 підписаний не уповноваженою особою, з огляду на те, що Грищенко С.І. не перебуває у трудових відносинах з відповідачем, проте, матеріали справи не місять жодних документів на підтвердження зазначених аргументів; акт № 199583 від 19.11.2020 не підписувався зі сторони відповідача, а підпис від імені Новік А.С. є підробленим, проте, до матеріалів справи не подавалось відповідної нотаріальної заяви Новік А.С. на підтвердження зазначеної обставини та клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.
Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі Руїз Торіха проти Іспанії Суд вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 11, 73, 74, 76-80, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд-
вирішив:
1. Позов (вх. № 2663/21 від 09.09.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення заборгованості задовольнити частково.
2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 8-В, , адреса для листування: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 97-Б) 310053,46 грн. (триста десять тисяч п`ятдесят три гривні сорок шість копійок) основного боргу, 21024,17 грн. (двадцять одна тисяча двадцять чотири гривні сімнадцять копійок) пені, 5784,83 грн. (п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят три копійки) 3 % річних, 19373,86 грн. (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят три гривні вісімдесят шість копійок) інфляційних втрат, 5343,55 грн. (п`ять тисяч триста сорок три гривні п`ятдесят п`ять копійок) судового збору.
3. В іншій частині позову відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.12.2021.

Суддя С.О. Саванчук