ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4328/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразійські паливні рішення" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 9, корп. 2, оф. 2-301, ідентифікаційний код 42493917)
до Фізичної особи-підприємця Корха Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про стягнення 5973,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євразійські паливні рішення" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Корха Андрія Олександровича (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5973,00 грн., а саме: 5201,71 грн. - основного боргу, 506,56 грн. - 15 % річних, 264,73 грн. інфляційних втрат. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № КОМ-27656/19 від 21.11.2019 в частині своєчасної та повної оплати товару та наданих послуг.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу у строк протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу. Запропоновано позивачу надати суду відповідь на відзив на позов (у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов), а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу.

Відповідно до ч. 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, відповідно до статті 80 ГПК України, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою суду від 02.11.2021, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України.

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 ГПК України. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.11.2021, була направлена на адресу відповідача 61000, м. Харків, вул. Олімпійська, буд. 29, кв. 89, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідачу не вручена та повернута на адресу суду поштовим відділенням 17.11.2021 із відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

Так, процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі) направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 242 ГПК України, рішення суду надсилаються учасникам справи в електронній формі, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.

За визначенням п. 4, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідач є повідомленим про знаходження даної справи в господарському суді належним чином.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно із ч. 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРАЗІЙСЬКІ ПАЛИВНІ РІШЕННЯ (позивач, далі - комісіонер) та Фізичною особою - підприємцем Корх А.О. (відповідач, далі - комітент) було укладено Договір № КОМ- 27656/19 від 21.11.2019 року (далі - Договір).

Згідно п.1.1. договору сторони погодили, що відповідно до умов Договору комісіонер зобов`язується за дорученням комітента, за винагороду, від свого імені, але за рахунок комітента організувати придбання комітентом в Е100 Baltia OU, Nordic Sales OU, El00 Polska Sp. z o.o., El 00 International Trade sp. z o.o., UAB Еuropiniu korteliy servisas, SIA El00 LV, El00 LT, Baltia Trading Company OU Товарів та Послуг в мережі станцій Системи Е100, з використанням Карток, для забезпечення обслуговування автотранспортних засобів комітента за межами митної території України. Виступаючи від свого імені, комісіонер самостійно укладає договори з учасниками Системи Е100 на придбання Комітентом Товарів та/або Послуг в Мережі станцій за межами митної території України.

Пунктом 1.3. Договору комісіонер зобов`язується за дорученням комітента, за винагороду, від свого імені, але за рахунок комітента організувати придбання комітентом в Системі Е100 WЕВ-послуги. Також, у рамках цього Договору комісіонер має право надавати комітенту WЕВ-послуги самостійно.

Умови про товари та/або послуги, їх ціна, строк оплати вказуються сторонами в додатках (Специфікаціях) до цього Договору, які є його невід`ємною частиною (п.1.4. Договору).

Згідно визначень термінів Договору: товари - це бензин, дизельне паливо, AdBlue, зріджений нафтовий газ-паливо, інші види нафтопродуктів та продуктів нафтопереробки; послуги - це всі послуги, які надаються з використанням картки або її ідентифікаційних даних.

За умовами п.3.11., 3.12 Договору комісіонер виконує свої зобов`язання по цьому Договору за винагороду в розмірі 0,5% від вартості придбаних комітентом товарів та/або послуг, у тому числі сервісних зборів та WEB-послуг. Комісійна винагорода за послуги комісіонера, які він здійснює в рамках цього Договору, включає ПДВ.

Відповідно до Договору картка - це ідентифікаційна, бонусна, облікова, ко-брендингова пластикова картка учасника Системи Е100, яка є бездокументарною підставою для здійснення Угод, технічним засобом обліку укладених Угод, проте не виконує платіжних функцій.

За актом прийому передачі карт за Договором від 21.11.2019 комітент прийняв у тимчасове користування ідентифікаційні пластикові карти Е100, які є власністю комісіонера, а саме за номерами: 276560011; 276560029; 276560037; 276560045.

Пунктом 2.8. Договору сторони погодили, що по завершенні розрахункового періоду комісіонер відправляє на електронну адресу комітента вказану в даному договорі наступні документи: специфікацію, звіт комісіонера, видаткову накладну, акт прийому-передачі товарів, акт наданих послуг та рахунок на оплату з легалізованими розшифруваннями (де зазначені номери Карток за якими здійснювались Угоди; дати Угод, назви станцій на яких здійснені Угоди; кількість отриманих товарів та послуг), та при наявності додаткові документи, що підтверджують понесені комісіонером витрати для забезпечення отримання комітентом товарів та/або послуг.

По закінченні календарного місяця комісіонер відправляє комітенту оригінали документів вказаних в ч.1 цього пункту та акт звірки взаєморозрахунків, на адресу для листування вказану комітентом (за винятком використання електронного документообігу).

Відповідно до Договору розрахунковий період - це проміжок часу, протягом якого комітент здійснює угоди з використанням Карток, а комісіонер веде облік цих Угод. Даним Договором встановлюється 2 розрахункових періоди: перший - з 1 числа по 15 число поточного місяця та другий - з 16 числа по останній день поточного місяця.

Згідно з п. 3.2. Договору оплата вартості товарів та/або послуг, придбаних для комітента, а також вартість донесених витрат комісіонера, пов`язаних з придбанням товарів та/або послуг у рамках в виконання договору комісії, здійснюється в останній день розрахункового періоду, але не пізніше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту виникнення у покупця обов`язку щодо оплати, на підставі виставленого постачальником рахунку.

Пунктом 4.1.3. Договору сторони визначили, що по закінченню календарного місяця комісіонер зобов`язаний надати комітенту наступні документи: специфікацію, рахунки на оплату з деталізованими розшифруваннями, видаткові накладні, акти прийому-передачі товарів, звіти комісіонера, акти наданих послуг, акт звірки взаєморозрахунків та при наявності, додаткові документи, що підтверджують понесені комісіонером витрати в рамках виконання цього договору.

Позивач (комісіонер) взяті на себе зобов`язання за Договором виконав належним чином, придбав для відповідача товар та надав відповідачу (комітент) у період з 21.11.2019 по 09.02.2021 послуги на загальну суму 131621,78 грн., що підтверджується: звітами комісіонера, видатковими накладними, актами прийому-передачі товарів, рахунками на оплату, що надані позивачем до матеріалів справи.

Відповідач в порушення умов Договору оплатив вартість отриманих послуг частково на суму 126420,07 грн., що підтверджується платіжними дорученнями наданими позивачем до матеріалів справи. Отже у відповідача виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 5 201,71 грн.

20.08.2021, з метою досудового врегулювання спору, позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 10.08.2021 вих. № 17 про сплату заборгованості за Договором у розмірі 5201,71 грн. у строк 10 банківських днів з моменту отримання претензії. Докази направлення претензії надані позивачем до справи.

Вказану претензію отримано відповідачем 30.09.2021, проте відповідач у строк до 14.10.2021 на неї не відреагував та суму боргу не сплатив, що й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачем зобов`язання щодо оплати вартості товару та отриманих послуг згідно умов Договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з їх оплати у розмірі 5 973,00 грн. (5201,71 грн. сума основного боргу, 506,56 грн. 15% річних та 264,73 грн. сума інфляційних втрат).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За приписами п. 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу вимог ч. 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В розумінні ч. 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п.1.2. Договору сторони за взаємною згодою погодили, що даний Договір містить елементи різних договорів і є змішаним договором відповідно до ст. 628 ЦК України.

Зі змісту спірного Договору вбачається, що він за своєю правовою природою є змішаним договором з елементами комісійного договору та договору про надання послуг.

Відповідно ст.1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

За умовами ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У пункті 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності дост.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем, у встановленому законом порядку, позовні вимоги позивача не спростовано.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача основного боргу за Договором у розмірі 5201,71 грн. обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача за Договором інфляційних втрат у розмірі 264,73 грн. та 15% річних у розмірі 506,56 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 193 ГК України передбачено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.2. Договору визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем свого обов`язку з оплати рахунків у встановлені даним Договором строки, відповідач зобов`язується оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п`ятнадцять відсотків річних, від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня наступного за днем в який повинна була надійти оплата.

Перевіривши надані позивачем до позовної заяви розрахунки інфляційних втрат у розмірі 264,73 грн. та 15% річних у розмірі 506,56 грн., суд встановив, що дані розрахунки є арифметично вірними.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання за Договором, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 264,73 грн. та 15% річних у розмірі 506,56 грн. обґрунтованими, доведеними матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням вимог статті 129 ГПК України, з огляду на висновки суду про задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються у даному разі на відповідача.

На підставі ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, 6, 11, 530, 610 - 612, 625, 627-629, 901, 903, 1011 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 193 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Корха Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразійські паливні рішення" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 9, корп. 2, оф. 2-301, ідентифікаційний код 42493917) заборгованість у розмірі 5973,00 грн., а саме: 5201,71 грн. - основного боргу, 506,56 грн. - 15 % річних, 264,73 грн. інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "21" грудня 2021 р.

Суддя О.В. Смірнова