ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/1109/21
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Лінник І.А.,

за участю представників сторін:

від ТОВ «АРСЕНАЛ» - Солдаткін О.С.,

від ТОВ «Полімер-Херсон» Корсун Р.А.,

від Херсонської міської ради Херсонської області не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 25.10.2021 (суддя Немченко Л.М. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ»

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер-Херсон»

2. Херсонської міської ради Херсонської області

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2021 року ТОВ «АРСЕНАЛ» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовом до ТОВ «Полімер-Херсон» та Херсонської міської ради Херсонської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.06.2015 та додаткової угоди до нього від 17.05.2021.

Позов обґрунтований тим, що земельна ділянка щодо якої було укладено договір оренди є дорогою загального користування, і відносно неї не міг бути укладений договір оренди, оскільки такий договір порушує права та законні інтереси інших власників майна, яке розміщується за адресою: м.Херсон, Миколаївське шосе, 5км.

Крім цього, позивач вказує, що ТОВ «Полімер-Херсон» не визнає право позивача на безперешкодний проїзд автотраспорту та його контрагентів по земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:1223, яка належить ТОВ «Полімер-Херсон» на праві оренди, що є підставою для звернення до суду з позовом про визнання договору оренди недійсним, оскільки він порушує права ТОВ «АРСЕНАЛ».

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 25.10.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не вказано, які саме законні права та очікування ТОВ «АРСЕНАЛ» порушує оспорюваний договір оренди землі, не підтверджено яким чином укладений між відповідачами договір оренди землі, впливає на права або інтереси позивача.

Саме по собі уявлення позивача про невідповідність оспорюваного договору та додаткової угоди до договору нормам чинного законодавства (при цьому без зазначення конкретних норм законодавства), за відсутності при цьому порушень прав та інтересів позивача, а також посилання на можливість такого порушення у майбутньому, не є підставами для визнання договору та додаткової угоди недійсними в судовому порядку, оскільки, відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

Позивач не надав доказів, які могли би слугувати підставою визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.06.2015 та додаткової угоди від 17.05.2015, а лише вказав у позовній заяві, що означеним договором порушуються права ТОВ «АРСЕНАЛ», як землекористувача, не вказавши при цьому які саме права.

Волевиявлення відповідачів при укладанні спірного договору не породило юридичних наслідків для позивача, враховуючи, що позивачем не надано доказів права власності або прав користування земельною ділянкою суміжною з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:1223, яка орендується ТОВ «Полімер Херсон».

Суд першої інстанції не розглядав заяву про застосування строків позовної давності, оскільки судом не було встановлено порушеного права позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «АРСЕНАЛ» звернулось до апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд дійшов помилкового висновку, що оспорюваний договір не порушує ніяких прав та законних інтересів позивача. З моменту укладення цього договору він порушує права та законні інтереси позивача, у зв`язку з тим, що останній не взмозі проїжджати землею загального користування, щодо якої укладено договір оренди.

Крім цього, скаржник вважає хибними висновки суду, що спірний договір вчинений в частині сервітуту, оскільки оспорюваний договір не був зареєстрований в державному реєстрі речових прав.

16.12.2021 до апеляційного суду від ТОВ «Полімер Херсон» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає рішення суду законним та обґрунтованим та апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Відповідач у відзиві зазначає, що ні в позові, ні в апеляційній скарзі не вказано якій правовій нормі суперечить укладений договір від 05.06.2015.

Представник Херсонської міської ради Херсонської області в судове засідання 21.12.2021 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте своїми правами відповідно до ст. ст. 42, 46 ГПК України не скористався.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, неявка представників сторін не перешкоджає розгляду скарги, оскільки явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

До початку судового засідання 21.12.2021 до суду від ТОВ «Полімер-Херсон» надійшли документи датовані 2014 роком, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з цим, судова колегія залучає до матеріалів справи додаткові документи, проте при прийнятті постанови вказані документи враховані не будуть, оскільки ТОВ «Полімер-Херсон» не назначено виняткового випадку та причин, які об`єктивно не залежали від останнього, які не дали змоги відповідачу надати додаткові документи 2014 року до суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні 21.12.2021 надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити останню, а рішення господарського суду скасувати.

В судовому засіданні 21.12.2021 представник ТОВ «Полімер-Херсон» надав пояснення, в яких заперечував проти апеляційної скарги та просив суд, у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається що відповідно до свідоцтва про право власності від 17.04.2008 позивач на підставі рішення виконавчого комітету від 15.04.2008 є власником 1/3 частини складу літ. «А», який розташований за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, Миколаївське шосе 5 км (а.с. 14). Право власності на нерухоме майно було зареєстровано 23.04.2008 за номером 22961700 (а.с. 15).

05.06.2015 між Херсонською міською радою (орендодавець) та ФОП Дзевіцький В.М. (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер: :01:001:1223 по Миколаївському шосе, 5 км, у м. Херсоні (а.с.38-43).

Відповідно до п. 3 Договору на земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, які належать орендарю на підстав рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.07.2008, а також інші об`єкти інфраструктури. Договір укладено на 10 (десять) років та діє до 26 грудня 2024 року (п. 8 Договору).

Пунктом 26 Договору встановлено, що на орендовану земельну ділянку, площею 0,1635 га, встановлено земельний сервітут на право проходу та проїзду транспортними засобами по ділянці.

17.05.2021 між Херсонською міською радою (орендодавець) та ТОВ «Полімер - Херсон» (орендар) було укладено додаткову угоду до договору оренди від 05.06.2015, якою було внесено зміни до основного Договору, а саме орендаря ФОП Дзевіцького В.М. змінено на орендаря ТОВ «Полімер - Херсон», у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій земельній ділянці (а.с. 44).

Стосовно позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо вказані вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

Положеннями статті 203 цього ж Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній воли, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У статті 13 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судовою колегією встановлено, що Договір від 05.06.2015 року відповідає вимогам чинного законодавства України, підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень в добровільному порядку та містить необхідні істотні умови.

Поряд з цим позивачем не вказано, які саме законні права та очікування ТОВ «АРСЕНАЛ» порушує оспорюваний Договір та додаткова угода до нього, не підтверджено яким чином укладений між відповідачами договір оренди землі та додаткова угода до нього, впливає на права або інтереси позивача.

Також, позивач не надав доказів, які могли би слугувати підставою визнання недійсним договору оренди та додаткової угоди, а лише вказав що вказаними договорами порушуються права ТОВ «АРСЕНАЛ», як землекористувача, не вказавши при цьому які саме права.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що волевиявлення відповідачів при укладанні спірного договору не породило юридичних наслідків для позивача, враховуючи, що позивачем не надано доказів права власності або прав користування земельною ділянкою суміжною з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:1223, яка орендується ТОВ «Полімер Херсон».

Отже, враховуючи те, що господарським судом не встановлені обставини, з якими законодавство пов`язує визнання оспорюваної угоди недійсною, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є правомірним.

Приймаючи до уваги, що права або охоронюваний законом інтерес позивача за захистом якого останній звернувся до суду не порушено, отже не підлягає застосуванню строк позовної давності.

Щодо доводів апеляційної скарги, що з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди 17.05.2021 позивач не взмозі проїжджати землею загального користування, щодо якої укладено договір оренди, судова колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Договір оренди містити обтяження сервітутом на право проїзду транспортними засобами по ділянці та проходу, отже права позивача, як суміжного землекористувача не порушенні.

Так, пунктів 3, 26 договору оренди земельної ділянки від 05.06.2015 на спірній земельній ділянці встановлено земельний сервітут, площею 0,1635га, на право проходу та проїзду транспортними засобами по ділянці, та інших прав третіх осіб немає.

Згідно з планом меж зон обмежень і сервітутів земельної ділянки діє сервітут площею 0,1635 га для сусідніх землевласників і землекористувачів, одним з яких є ТОВ «АРСЕНАЛ».

Відповідно до ч.1 ст.98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи (ч.1 ст.101 ЗК України).

Отже, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 25.10.2021 року залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.12.2021.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.