ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 грудня 2021 року Справа № 903/695/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., секретар судового засідання Коритан Л.Ю. розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Сад"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вакумант"

про стягнення 53854,20 грн,

за участю представників:

від позивача: Урбанська О. В. (адвокат, ордер серія ПТ № 265466 віл 09.02.2021);

від відповідача: Деркач Д. В. (адвокат, ордер серія АС № 1026352 від 28.09.2021);

Встановив: 30.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтава-Сад" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вакумант" про стягнення 53854,20 грн.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу позивач вказує, що згідно видаткової накладної № 496 від 18.11.2020 ТзОВ "Вакумант" було поставлено ТзОВ "Полтава-Сад" пакети з друком "Картопля для жарки" на суму 127440 грн, які позивачем повністю оплачені. При перевірці якості товару було виявлено брак в частині товару, а саме невірно визначено місце для пайки вакуумних пакетів в кількості 11009 шт. на суму 19816,20 грн та 18910 шт. на суму 34038 грн, тобто на загальну суму 53854,20 грн, яку відповідач відмовився компенсувати в добровільному порядку.

Ухвалою суду від 03.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 28.09.2021.

09.09.2021 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив на позовну заяву від 08.09.2021, в якому зазначено, що позивачем та відповідачем було затверджено макет вакуумних пакетів для варки та жарки картоплі (товару, що був поставлений відповідачу) згідно додатку, що додається позивачем до позовної заяви. Разом з тим, згідно затвердженого сторонами макету товару, сторонами не було визначено, з якого боку розташовується місце для пайки вакуумного пакету. Така умова не була погоджена сторонами ані в основному договорі (Договір поставки №030819 від 14.08.2020 року, що міститься в матеріалах справи), ані в додатках до такого договору. Окрім того, така умова не була визначена сторонами і в усному порядку. Відповідач стверджує, що враховуючи положення законодавства, а також відсутність будь-яких умов в договорі та застережень зі сторони покупця щодо місця пайки вакуумного пакету, продавцем (відповідачем) у повному обсязі були виконані вимоги щодо якості поставленого товару, оскільки останнім було поставлено товар, що повністю відповідав затвердженому сторонами макету такого товару. Таким чином, будь-які претензії позивача щодо якості такого товару є безпідставними та не можуть братися до уваги.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що згідно п. 5.2. Договору поставки №030819 від 14.08.2020 року, укладеного між позивачем та відповідачем, "сторони домовилися, що всі претензії по якості товару приймаються до уваги продавцем не пізніше 45 днів з моменту поставки, за умов правильного зберігання та транспортування." Однак, як зазначає сам позивач у своїй позовній заяві, лише 25.06.2021 року (тобто, через 7 (сім) місяців з моменту поставки товару) ним було направлено лист з повідомленням про виявлені недоліки на електронну адресу ТОВ "Вакумант".

Щодо строків позовної давності відповідач звертає увагу суду, що позовна заява до господарського суду була подана позивачем лише 25.08.2021 року (через 9 місяців з моменту поставки товару та нібито виявлення недоліків такого товару). Разом з тим, законодавством встановлено спеціальний строк для звернення до суду з позовами, що випливають з поставки товару неналежно якості. Позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред`явлені до суду згідно із приписами частини 8 статті 269 ГК України протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставленого товару. Таким чином, позивачем також пропущено строки звернення до суду з позовною заявою, в зв`язку з чим позов ТОВ "Полтава-Сад" до ТОВ "Вакумант" не підлягає задоволенню. Щодо доводів позивача про те, що відповідач не заперечував наявність бракованого товару, то відповідач зазначає, що уповноваженими представниками ТОВ "Вакумант" ніколи не велося листування через електронну пошту з ТОВ "Полтава-Сад". Копії долученого до матеріалів позовної заяви листування нібито позивача та відповідача через електронну пошту Gmail.com не можуть вважатися належним та допустимим доказом у справі та не можуть свідчити про факт визнання відповідачем поставки позивачу неякісного товару.

Відповідач зазначає, що змушений був звернутись за правовою допомогою до адвоката та сплатити за юридичні послуги 10000 грн., що складає розмір суми судових витрат, які поніс і очікує понести відповідач.

22.09.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначають, що доводи відповідача, викладені у відзиві є необґрунтованими та безпідставними з огляду на таке.

Як стверджує позивач, відповідач у своєму відзиві посилається на договір № 030819 від 14.08.2020 року і вказує про його наявність в матеріалах справи. У додатках до відзиву на позовну заяву відсутній договір № 030819 від 14.08.2020 року і позивачем такий договір не підписувався. Посилання відповідача на відсутність домовленості, навіть, усної, про місце розташування для пайки вакуумного пакету є неправдивим, оскільки, переговори проводились в телефонному режимі між представником ТОВ "Вакумант" та заступником директора ТОВ "Полтава-Сад" Романом О.О. Щодо строків пред`явлення претензій щодо якості і кількості товару, позивач вважає посилання відповідача на умови Договору, зокрема, на п.5.2. "сторони домовились, що всі претензії по якості товару приймаються до уваги продавцем не пізніше 45 днів з моменту поставки, за умов правильного зберігання та транспортування" є неправомочними, оскільки, такого договору між сторонами не було підписано. Позивач вважає, що за своєю правовою природою правочин між позивачем та відповідачем підпадає під ознаки договору купівлі - продажу, тому посилання на норми закону про застосування спеціального строку для звернення до суду по договору поставки є неправомочними, а посилання позивача на ст. 680 Цивільного кодексу України, є законними та обґрунтованими. Твердження відповідача про те, що електронний лист від 03.08.2021 року було направлено помилково представникам ТОВ "Полтава-Сад" та те, що Сіжук Т.В. не є уповноваженою особою ТОВ "Вакумант" та не має право вести ділове спілкування з контрагентами відповідача у позивача викликає сумнів, оскільки, саме з цієї електронної пошти Сіжук Т.В. проводилось усе листування, починаючи з заявки на виготовлення вакуумних пакетів, у відповідь було надано скан копії сертифікату якості, висновки санітарно-епідеміологічної експертизи, лист про затвердження макету, виставлення рахунку на оплату №416 від 16.09.2020 року та лист про згоду на часткову компенсацію бракованого товару. Тому твердження відповідача, що лист від Сіжук Т.В. з електронної пошти був відправлений помилково не відповідає дійсності, оскільки все листування з погодження, затвердження, рахунки на оплату та документи, що стосуються якості товару ТОВ "Вакумант" здійснювалось з цієї електронної пошти.

Позивач вважає посилання відповідача на відсутність жодних листувань абсурдним, оскільки рахунки на оплату і затвердження макету товару здійснювалися між заступником директора ТОВ "Полтава-Сад" Романом О.О. та Сіжук Т.В. Також зазначає, що посилання відповідача про відсутність вказівок щодо офіційних адрес електронної пошти сторін у Договорі № 030819 від 14.08.2020 не може прийматися до уваги, оскільки, такий договір зі сторони ТОВ "Полтава-Сад" не підписувався. Стверджує, що витрати на правову допомогу адвоката відповідача є не співмірними, та відповідачем не виконано вимогу процесуального законодавства, за якою передбачено подачу детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а тому обсяги наданих правових послуг не відповідають дійсності, а тому сума витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн. підлягає зменшенню.

Ухвалою суду від 28.09.2021 повідомлено позивача про те, що підготовче засідання відбудеться 19.10.2021; запропоновано відповідачу подати суду копію договору поставки № 030819 від 14.08.2020 року на який посилаються у відзиві на позовну заяву.

07.10.2021 відповідач подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме копії договору поставки № 030819 від 14.08.2019. При цьому вказують, що у відзиві було допущено описку в написанні дати укладення договору та помилково зазначено: "Договір поставки № 030819 від 14.08.2020", замість "Договір поставки № 030819 від 14.08.2019". Дане клопотання з додатками (договір поставки № 030819 від 14.08.2020, квитанція, накладна та опис вкладення про направлення доказу позивачу) приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 19.10.2021 повідомлено сторін про проведення підготовчого засідання 02.11.2021.

В судовому засіданні 02.11.2021 представник відповідача просив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

02.11.2021 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.11.2021.

16.11.2021 в судовому засіданні було оголошено перерву до 07.12.2021, 12:00 год.

В судовому засіданні 07.12.2021 представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити через необгрунтованість та безпідставність позовних вимог.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору, -

встановив:

14.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вакумант» (далі «продавець», відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» (далі-покупець, позивач) було укладено Договір поставки № 030819 (далі-Договір) (а.с. 102-103).

Факт укладення Договору підтвердили представники сторін в судовому засіданні 16.11.2021.

Відповідно до р. 1 Договору продавець зобов`язується систематично постачати покупцю пакети з плівки, в подальшому товар, згідно накладних у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його вартість в терміни та на умовах даного Договору. Товар передається покупцю частинами - партіями. Купівля - продаж кожної партії товару здійснюється на підставі накладної у відповідності із замовленням покупця. Замовлення передається покупцем та приймається продавцем в будь - якій зрозумілій сторонами формі (шляхом заповнення бланку замовлення, електронною поштою, факсом). Зміни в замовлення вносяться за згодою сторін.

Відповідно до п.п. 2.1.-2.7. Договору асортимент, кількість та ціна за одиницю товару погоджується сторонами в замовленні та зазначаються в накладних на поставку кожної партії товару, які є невід`ємними частинами даного договору. Ціна товару вказується в рахунка-фактурах та накладних на кожну поставку товару. Ціна на товар може бути змінена за угодою сторін. Оплата за поставлений продавцем товар здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок протягом 7 (семи) календарних днів після поставки товару. Підставою дія оплати отриманою товару є передача покупцю продавцем відповідної партії товару, належно оформлених у встановленому чинним законодавством порядку накладної, податкової накладної, документа, що підтверджує якість товару (якщо він необхідний для даного товару).

18.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вакумант» здійснило поставку Товариству з обмеженою відповідальністю «Полтава-Сад» товару: пакетів 200*350 з друком «Картопля для жарки» 37 600 шт. за ціною 1,80 грн. на суму 67 680, 00 грн та пакети 200*350 з друком «Картопля для варки» 21 400 шт. за ціною 1,80 грн. на суму 38 520,00 грн., на загальну суму 127 440,00 грн. з урахуванням ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 496 від (а.с. 8).

Як встановлено судом із пояснень представника позивача в судовому засіданні 16.11.2021 поставка товару була здійснена на виконання Договору № 030819 від 14.08.2019.

Товар було виготовлено ТОВ «ВАКУМАНТ» на замовлення ТОВ «ПОЛТАВА-САД» по погоджених макетах (а.с. 12-22).

Згідно п. 5.2. Договору всі претензії по якості товару приймаються до уваги продавцем не пізніше 45 днів з моменту поставки, за умов правильного зберігання та транспортування.

18.11.2020 ТОВ «Полтава-Сад» отримало товар і здійснило оплату за нього в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №27785 від 16 вересня 2020 року на суму 57 920,00 грн. та платіжним дорученням №29242 від 25 листопада 2020 року на суму 69 520,00 грн. (а.с. 9-10).

Дані факти сторонами не заперечуються.

Як стверджує позивач, у зв`язку з помилковим, невірним, визначенням місця пайки, продукт буде знаходитись на рівні нанесеного принту, що порушує естетичні і функціональні якості продукту. Намагаючись, вирішити питання, працівниками ТОВ «ПОЛТАВА-САД», було здійснено спробу пакування бракованих пакетів з продуктом, але в процесі запаювання, було з`ясовано, що пошкоджується зображення торгової марки. Це впливає на естетичний вигляд товару, чим псує репутацію фірми як надійного товаровиробника, що гарантує споживачам товар з естетичним виглядом належної якості.

По факту виявлення порушення, було складено акт про виявлені недоліки товару від 18.11.2020 (а.с. 24).

Позивач зазначає, що шляхом довготривалих переговорів в телефонному режимі та відправлення повідомлень, Романом О.О. було здійснено спробу досягти згоди і компромісного рішення у вирішенні проблемного питання. Після того, як згоди між сторонами не було досягнуто, заступником директора, 25.06.2021, на електронну адресу ТОВ «Вакумант», було направлено лист з повідомленням про виявлені недоліки, з описом бракованих та якісних пакетів, з проханням їх усунути. Позивач долучає до позовної заяви лист з електронної пошти: , де зазначено, що можливо компенсувати лише частину браку - 15 тис. пакетів (а.с. 23).

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, факт укладення договору підтвердили представник позивача в судовому засіданні 16.11.2021, укладений між ними Договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавалися, сторонами розірваним не був.

Згідно ст.193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Згідно ч. 1 ст.680 ЦК України, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Згідно ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом із матеріалів справи та пояснень представників сторін, сторонами було затверджено макет вакуумних пакетів для варки та жарки картоплі (товару, що був поставлений відповідачем) згідно додатку, що додається до позовної заяви, однак згідно затвердженого сторонами макету товару, сторонами не було визначено, з якого боку розташовується місце для пайки вакуумного пакету. Така умова не була погоджена сторонами ані в основному договорі, ані в додатках до такого договору.

Позивачем не подано жодних доказів, що така умова була визначена в будь-якому іншому порядку, письмових змін(враховуючи форму правочину) у договір сторанами не було внесено.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позивачем не доведено невідповідності отриманого товару умовам договору, а отже й не доведено наявності недоліків отриманого товару.

Крім того, умовами Договору поставки № 030819 сторони узгодили, що всі претензії по якості товару приймаються до уваги продавцем не пізніше 45 днів з моменту поставки (п. 5.2. Договору).

Позивач отримав товар 18.11.2020 і лише 25.06.2021 (через 7 місяців з моменту поставки товару) направив на адресу відповідача лист з повідомленням про наявність бракованого товару (а.с. 11). Лист направлено на електронну адресу: . Факт отримання листа відповідачем не заперечується.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суд зауважує, що при наданні оцінки доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи укладення між сторонами Договору поставки, відсутність доказів, що між сторонами було узгоджено місце пайки пакету, позивачем не доведено наявності недоліків товару, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстав для стягнення заявленої суми в розмірі 53854,20 грн. із відповідача, а отже позовні вимоги не підлягають до задоволення через необгрунтованість.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України, у зв`язку із прийняттям судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, сплата судового збору в розмірі 2270 грн. покладається на позивача, за результатами розгляду позовної заяви.

Щодо клопотання відповідача про пропуск строку позовної давності, суд зазначає, що позовна давність застосовується лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15ц, від 13.10.2018 у справі №367/6105/16-ц від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц.

Оскільки судом не встановлено обставин щодо захисту порушеного права, а відтак відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу представником відповідача подано до суду: попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на суму 10000 грн. (а. с. 69), Договір про надання правової допомоги № б/н від 02.09.2021 (а. с. 65-66), копію платіжного доручення про сплату відповідачем 10000 грн. за надання послуг з правової допомоги (а. с. 67), детальний опис витрат на правову допомогу по справі на суму 10000 грн. (а. с. 68).

Клопотання позивача про зменшення витрат на правову допомогу через неподання відповідачем детального опису робіт (надання) послуг виконання адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, підлягає відхиленню через безпідставність, спростовується матеріалами справи. Адвокатом відповідача Деркачем Д. В. надано детальний опис витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 68), що складається із консультації, підготовки, збору та аналізу доказів, ознайомлення із матеріалами справи, підготовка та подача відзиву, представництво, а також платіжне доручення № 1678 від 03.09.2021 про фактичну сплату відповідачем адвокату зазначених витрат в сумі 10000 грн.

Беручи до уваги викладене, із позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн. на підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Сад" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вакумант" про стягнення 53854,20 грн. - відмовити.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Сад" (Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Облачна, 1 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вакумант" (Волинська область, м. Луцьк, проспект Перемоги, 24, ) 10000 (десять тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено

17.12.2021

Суддя А. С. Вороняк