ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 справа № 914/2897/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю МД Істейт, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Броньовик, м. Львів

про стягнення 628 018,20грн. боргу

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Побігайленко Ю.Б.-В.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю МД Істейт, м. Запоріжжя до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Броньовик, м. Львів про стягнення 628 018,20грн. боргу, з якого: 523 348,50грн. основний борг та 104 667,70грн. штраф.

Ухвалою суду від 27.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 28.10.2021 о 09:40 год.

27.10.2021 року від представника позивача на поштову адресу суду надійшло клопотання за вх.25283/21 про розгляд даної справи за відсутності представників позивача та повідомляє суд, що станом на 19.10.2021 року сума боргу не змінилася, відзиву від відповідача не отримано та повідомлено суд про електронну адресу позивача.

Ухвалою суду від 28.10.2021 року відкладено підготовче засідання на 18 листопада 2021 року на 10:45 год.

Враховуючи вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, визначених ст.177 ГПК України та вирішення питань які підлягають з`ясуванню у порядку ст.182 ГПК України, розумність строків, ухвалою суду від 18.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 09.12.2021 р.

В судове засідання 09.12.2021 року позивач явку уповноваженого представника не забезпечив, був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції за 24.11.2021 року та у поданому 27.10.202021 року клопотанні підтримав позовні вимоги та просить слухати справу за відсутності представника позивача.

В судове засідання 09.12.2021 року відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, суд належним чином та завчасно (24.11.2021 року) повідомив відповідача про день та час розгляду справи по суті, про що свідчить список розсилки поштової кореспонденції, проте станом на час розгляду справи, жодних процесуальних клопотань чи відзиву від відповідача не надходило.

Згідно відстеження поштового відправлення за №209, яким було надіслано відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі, відповідачем отримано поштове відправлення особисто, відтак йому відомо про розгляд справи у суді, проте свої процесуальним правом на захист відповідач не скористався.

Ухвали суду надіслані відповідачу за адресою, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресою, яка вказана позивачем у позовній заяві, відтак відповідача було належним чином повідомлено про місце, дату та час судового засідання.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Отже, в матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справи за наявними матеріалами.

З урахуванням того, що розгляд справи відбувається за правилами загального позовного провадження, позовні матеріали надіслано відповідачу у справі, в суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, які передбачені статтями 202, 216 ГПК України.

В судовому засідання прийнято рішення по справі.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем поставлено товар відповідачу на підставі укладеного між ними договору поставки № 239/0Д/ЛВ/20 від 30.11.2020 р. згідно Специфікації № СФЗ-01786 від 04.08.2021 року на загальну суму 523 348,50грн., що підтверджується видатковою накладною №РНЗ-002316 від 05.08.2021 року на суму 523 348,50грн.

Відповідач у порушення умов договору поставки № 239/0Д/ЛВ/20 від 30.11.2020 р. не здійснив своєчасно та повну оплату поставленого товару, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 523 348,50 грн. за поставлений товар по вищезазначеній видатковій накладній.

Також за прострочення виконання грошових зобов`язань та відповідно до пункту 7.2 Договору позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 20 % від несвоєчасно сплаченої суми у розмірі 104 669,70грн.

Попередній розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з суми сплаченого судового збору у розмірі 9420,27грн.

Аргументи відповідача.

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Предметом доказування є обставини з яким пов`язує факт поставки товару на підставі укладеного договору поставки та видаткової накладної, неналежне виконання договору в частині повної оплати, нарахування штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання у спосіб визначений договором.

30 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МД Істейт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Броньовик» укладено Договір поставки № 239ЮД/ЛВ/20, відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується продати та передати у власність Покупцю металопрокат, а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти Товар від Постачальника згідно умов даного Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору встановлено, що найменування, одиниці вимірювання, загальна кількість Товару та його ціна передбачаються в Специфікаціях та/або у видаткових накладних.

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу металопрокат на суму 523 348,50 грн., що підтверджується видатковою накладною № РНЗ-002316 від 05.08.2021 р. на суму 523 348,50 грн., яка підписана та скріплена печатками обох сторін.

Отримання відповідачем товару також підтверджується довіреністю № 115 від 05.08.2021 р., відповідно до якої уповноважено особу від відповідача на отримання товару згідно рахунку №СФЗ-01786 від 04.08.2021 року.

Відповідно до п. 4.5 Договору поставки № 239ЮД/ЛВ/20 від 30.11.2020 р. підписання особою, уповноваженою Покупцем на прийняття матеріальних цінностей, видаткової накладної, свідчить про згоду Покупця із характеристиками Товару, вказаними Постачальником у цій видатковій накладній. Сторони домовились, що, підписуючи документи про отримання Товару (зокрема видаткову накладну), вони підтверджують факт отримання Покупцем відповідного рахунку-фактури на оплату цього Товару.

Відповідачем була отримана вказана металопродукція та заперечень, щодо її кількості, асортименту, якості та комплектності заявлено не було, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Згідно п.4.1., 4.2 договору, розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі виставлених постачальником рахунків-фактур на кожну окрему партію товару. Вартість товару визначається у специфікаціях та/або видаткових накладних та/або рахунках-фактурах, які є невід`ємними частинами договору.

Відповідно до п. 1 Специфікації № СФЗ-01786 від 04.08.2021 р. на суму 525 719,63грн.: «Умови оплати: 100% оплата вартості кожної партії Товару протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів з дати поставки відповідної партії».

06 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю МД Істейт надіслало Відповідачу претензію, щодо здійснення оплати за товар, що підтверджується списком №19 розсилки рекомендованої поштової кореспонденції за 06.09.2021 року, який знаходиться в матеріалах справи, проте Товариство з обмеженою відповідальністю Броньовик не відреагувало на дану претензію.

Згідно з п. 4.8. Договору поставки № 239/0Д/ЛВ/20 від 30.11.2020 р. у випадку наявності заборгованості за Товар, отриманий Покупцем раніше (на підставі іншого документа, ніж вказаного у платіжному дорученні Покупця), Постачальник має право отриману від Покупця оплату зарахувати спочатку в рахунок погашення заборгованості, а залишок зарахувати в оплату за відповідним документом, вказаним у платіжному дорученні. На підставі цього положення Договору оплати, які були здійснені Відповідачем після поставки Товару, були зараховані в рахунок оплати за раніше здійснені поставки Товару.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту звірки взаєморозрахунків заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Броньовик перед Товариством з обмеженою відповідальністю МД Істейт станом на 14.09.2021 року становить 523 348,50 грн.

В порушення умов Договору поставки, Відповідач за отриманий товар за видатковою накладною № РНЗ-002316 від 05.08.2021 р. на суму 523 348,50 грн. не сплатив, відтак основний борг Відповідача перед позивачем за отриманий Товар становить 523 348,50 гривень.

У зв`язку з неналежним та повним невиконанням в частині оплати за товар по договору поставки за видатковою накладною, які є підставою позову, позивач також просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 20 % від несвоєчасно сплаченої суми у розмірі 104 669,70грн.

Норми права та висновки суду.

Предметом доказування є встановлення факту неналежного виконання умов договору, а відтак виконання обов`язку щодо оплати.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч.1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частина 1 статті 693 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачені наслідки порушення зобов`язання.

Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до п.4.1., 4.2 договору, розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі виставлених постачальником рахунків-фактур на кожну окрему партію товару. Вартість товару визначається у специфікаціях та/або видаткових накладних та/або рахунках-фактурах, які є невід`ємними частинами договору.

Відповідно до п. 1 Специфікації № СФЗ-01786 від 04.08.2021 р. на суму 525 719,63грн.: «Умови оплати: 100% оплата вартості кожної партії Товару протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів з дати поставки відповідної партії». Згідно видаткової накладної № РНЗ-002316 поставка була здійснена 05.08.2021 р. на суму 523 348,50 грн.

В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 523 348,50грн. основного боргу є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення та підтверджується матеріалами справи.

Щодо стягнення 20% штрафу суду зазначає таке.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Відповідно до пункту третього частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати поставленого позивачем товару, позивач просить стягнути з відповідача, згідно прохальної частини позовної заяви 104 669,70грн. штрафу в розмірі суми несвоєчасно сплаченої суми за поставлений товар.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 ст. 231 ГК України.

Розділом 7 Договору № 239/0Д/ЛВ/20 від 30.11.2020 р. встановлена відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за Договором. Відповідно до пункту 7.2 Договору передбачено, що у випадку невиконання зобов`язань з оплати Товару, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20 % від несвоєчасно сплаченої суми.

Відтак позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 104 669,70грн., який позивач просить стягнути з відповідача, а саме за договором № 239/0Д/ЛВ/20 від 30.11.2020 р. у розмірі несвоєчасно сплаченої суми, а саме 20% від 523 348,50грн. становить 104 669,710грн., який розрахований правильно та підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості за поставлений йому товар за умовами договору № 239/0Д/ЛВ/20 від 30.11.2020 р., а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме стягненню підлягає: 523 348,50грн. основного боргу та 20% штрафу у сумі 104 669,70 грн.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 9420,27 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 9420,27грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 126, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Броньовик (80383, Львівська обл., Жовківський р-н, с. Малехів, вул. Вокзальна, будинок 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МД Істейт (69006, м. Запоріжжя, вул. Валерія Лобановського, будинок 6-А ) боргу в сумі 523 348,50грн., штрафу в сумі 104 669,70грн. та 9 420,27грн. судового збору.

3 Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст складено та підписано 16.12.2021 року.

Суддя Коссак С.М.