ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Справа№ 910/7382/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021

у справі №910/7382/21 (суддя - Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 19 600, 00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення 19 600, 00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 25.08.2020 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Honda", а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу "Ford", водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована у відповідача, позивачем було направлено останньому вимогу про сплату страхового відшкодування. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму, позивач просив стягнути з відповідач 19 600, 00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" 19 600,00 грн - страхового відшкодування та 2 270,00 грн - судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд вказав, що у відповідача, у зв`язку з настанням ДТП, виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в розмірі 19 600 грн, право на вимогу якої перейшло до останнього.

Суд не прийняв наданий відповідачем розрахунок коефіцієнту фізичного зносу, оскільки відповідач не надав доказів того, що особа, яка його склала, має право займатися оціночною діяльністю у сфері автотоварознавчих досліджень пошкоджених колісних транспортних засобів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт зазначає, що судом не застосовано коефіцієнт фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу автомобіля "Honda", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 16.11.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що згідно з актом огляду транспортного засобу від 29.01.2021 та фотододатків до акту огляду вбачається, що транспортний засіб з ідентифікаційним номером (VIN) 2HKRM4H36FH616296 має дату випуску 12/14, тобто грудень 2014, і на момент дорожньо - транспортної пригоди автомобіль мав строк експлуатації менше 7 років. Дана інформація також підтверджується з сайту https://carlife.in.ua/ua/vin-kod. За таких обставин значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля з ідентифікаційним номером (VIN) 2HKRM4H36FH616296 дорівнює нулю, тобто такий коефіцієнт не застосовується.

Узагальнені доводи заперечення на відзив

19.11.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в яких останній вказує, що транспортний засіб "Honda", (VIN) 2HKRM4H36FH616296, мав пошкодження до дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим, застосування коефіцієнту фізичного зносу є обов`язковим.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021 справу №910/7382/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі №910/7382/21. Розгляд апеляційної скарги призначено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2021, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.)

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

25.08.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №110043а0еб (далі - договір).

Відповідно до розділу 4 договору предметом договору є майнові інтереси страхувальники (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаними у розділах 5 та 6 цього договору.

Згідно з розділом 5 договору об`єктом страхування є транспортний засіб "Hondа CR-V", реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ (серія, номер) НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , рік випуску 2014.

26.01.2021 по вулиці Академіка Павлова, 129, у місті Харкові сталась ДТП за участі застрахованого автомобіля марки "Honda", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки "Ford", реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 .

Вищезазначена дорожньо-транспортна пригода за взаємним погодженням водіїв була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом). Згідно європротоколу ДТП сталось з вини ОСОБА_4 .

29.01.2021 ОСОБА_1 звернулась до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, у зв`язку з пошкодженням у ДТП застрахованого автомобіля "Honda", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з ремонтною калькуляцією № 1.003.21.0 від 11.02.2021 вартість відновлювального ремонту становить 22 200,00 грн.

Позивач страховим актом №АRX2720267 від 12.02.2021 визнав нанесення майнової шкоди страхувальнику внаслідок ДТП у розмірі 22 200 грн, виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 751722 від 15.02.2020.

На час скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Ford", реєстраційний номер НОМЕР_4 , була застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" згідно з полісом № АР000092375.

05.04.2021 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулось до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" із заявою про регресні вимоги №3901 АРКС, в якій просив сплатити страхове відшкодування в розмірі 22 200 грн. Проте, відповідач відшкодування не сплатив, вмотивованої відмови у здійсненні страхового відшкодування не надав.

Звертаючись з позовом, позивач просив стягнути з відповідача 19 600, 00 грн страхового відшкодування.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При цьому, нового зобов`язання з відшкодування збитків у такому випадку не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. З огляду на викладене, суброгація допускається тільки у договорах майнового страхування і правовою підставою її застосування є ст. 993 Цивільного кодексу та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відносини між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон", як страховиком, та власником транспортного засобу "Ford", реєстраційний номер НОМЕР_4 , як страхувальником, була застрахована у відповідача згідно з полісом № АР000092375.

Таким чином до спірних правовідносин сторін підлягають застосуванню положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до вищевказаних норм до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП.

Пунктом 33.2 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У пунктах 34.1 - 34.2 статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що на страховика покладено обов`язок протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Однак, суд першої інстанції встановив, що докази направлення свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Проте, відповідач не прийняв рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування та не здійснив відповідної страхової виплати за отриманою від позивача заявою.

Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язок проведення дослідження експерта чи аварійного комісара покладено саме на страховика (відповідача) (пункт 34.2).

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що згідно з оцінкою експерта коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу "Honda", реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 0,54.

Проте, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності ТЗ (транспортного засобу) за формулою визначення вартості ремонту урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ТЗ.

За змістом п. п. 7.38 та 7.39 вказаної методики, коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ (колісного транспортного засобу), строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ;

3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД;

4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів;

5 років - для мототехніки.

Винятками стосовно використання зазначених вимог є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;

г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;

ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

Як убачається з наданого відповідачем висновку суб`єкта оціночної діяльності Воротняка Ю.В., коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу "Honda", реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 0,54.

Проте, колегія суддів зазначає, що з фотододатків до акту огляду вбачається, що транспортний засіб з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_3 має дату випуску 12/14, тобто грудень 2014, у зв`язку з чим, на момент дорожньо - транспортної пригоди автомобіль мав строк експлуатації менше 7 років, а тому коефіцієнт фізичного зносу автомобіля дорівнює нулю, тобто такий коефіцієнт не застосовується.

Окрім того, наданий відповідачем висновок суб`єкта оціночної діяльності Воротняка Ю.В. про визначення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу "Honda", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким коефіцієнт фізичного зносу вказаного транспортного засобу становить 0,54, правомірно не прийнятий судом першої інстанції як належний доказ, оскільки зазначений висновок був складений за результатами проведення дослідження без огляду транспортного засобу, що не відповідає вимогам п. 5.1. Методики, яким встановлено, що визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

За наведених обставин твердження скаржника про наявність у суб`єкта оціночної діяльності Воротняка Ю.В. права встановлювати коефіцієнт фізичного зносу без особистого огляду транспортного засобу суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За приписами статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (п. 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Беручи до уваги підтверджену матеріалами справи суму матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "Honda", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 22 000,00 грн, а також враховуючи встановлений полісом № АР000092375 розмір франшизи - 2 600,00 грн, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у відповідача у зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в розмірі 19 600,00 грн (22 000,00 грн - 2 600,00 грн франшизи).

З огляду на вказане вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 19 600 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі №910/7382/21 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі №910/7382/21 слід залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі №910/7382/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі №910/7382/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон".

4. Матеріали справи №910/7382/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім