ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

17 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/893/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі судді Діброви Г.І.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспорт Лоджістік», м.Одеса

про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

при розгляді апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод», м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 року, суддя Волков Р.В., м.Одеса, повний текст рішення складено та підписано 23.09.2021 року

у справі №916/893/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспорт Лоджістік», м. Одеса

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод», м.Одеса

про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 255129 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспорт Лоджістік", м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом в якому просило усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю з боку Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод», м. Одеса шляхом: припинення самовільно встановленого пропускного режиму до нежитлових будівель, що розташовані за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, будинок 29-В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав 101; Одеська область, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, будинок 29-Г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав 01; розблокування в`їзду через ворота на прибудинкову територію Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТ ЛОДЖІСТІК» за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, будинок 29-В.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 року у справі №916/893/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспорт Лоджістік", м.Одеса задоволено частково, зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Одеський автоскладальний завод", м. Одеса усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспорт Лоджістік", м. Одеса шляхом демонтажу самовільно встановленого на земельній ділянці, що є комунальною власністю, шлагбаума, який перешкоджає доступу до нежитлових будівель, що розташовані за адресою: Одеська область, м. Одеса, вулиця Чепіги Отамана, будинок 29-В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав 101; Одеська область, м. Одеса, вулиця Чепіги Отамана, будинок 29-Г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав 01. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2270 грн. витрат по сплати судового збору та 18000 грн. - на правову допомогу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Одеський автоскладальний завод", м. Одеса звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. №4093/21), у якій просило суд рішення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 року у справі №916/893/21 скасувати в частині часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспорт Лоджістік", м. Одеса та ухвалити нове рішення яким у відповідній частині відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, а також вирішити питання про відшкодування йому за рахунок позивача сплаченого судового збору у розмірі 5 740 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2021 року для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

26.10.2021 року від Приватного акціонерного товариства "Одеський автоскладальний завод", м. Одеса надійшла заява, до якої додано платіжне доручення № 315 від 22.10.2021 року на суму 5740 грн. 50 коп.

27.10.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспорт Лоджістік", м. Одеса надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, в яких позивач просив відмовити скаржнику у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із безпідставно пропущеним строком на апеляційне оскарження.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 року (головуючий суддя Будішевська Л.О., судді Аленін О.Ю., Філінюк І.Г.) відкрито апеляційне провадження у справі №916/893/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод», м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 року у справі №916/893/21, справу призначено до судового розгляду, встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспорт Лоджістік", м.Одеса строк до 18.11.2021 року для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань, витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/893/21.

29.10.2021 року матеріали справи №916/893/21 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

18.11.2021 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспорт Лоджістік", м. Одеса надійшло клопотання про продовження пропущеного процесуального строку на подання відзиву.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 року справу №916/893/21 призначено до розгляду на 22.12.2021 року об 12:00 год. Одночасно продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспорт Лоджістік", м. Одеса строк для подання відзиву до 13.12.2021 року.

15.12.2021 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспорт Лоджістік", м. Одеса надійшла заява (вх. №4093/21/Д8) про відвід колегії суддів апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г. від розгляду справи №916/893/21.

Зокрема, вказана вище заява мотивована тим, що суд апеляційної інстанції у складі вищевказаної колегії відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою у даній справі, яка була подана з порушенням процесуальних строків на апеляційне оскарження. А саме, заявник зазначає, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод», м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 року у справі №916/893/21 була подана не 12.10.2021 року, а 25.10.2021 року, коли і надійшла до суду ще до витребування матеріалів справи з суду першої інстанції.

Крім того, заявник вказав, що надана скаржником квитанція підписана незрозуміло ким, вона не містить навіть назву та інші реквізити підприємства, не має переліку доданих до апеляційної скарги документів із належним засвідченням опису вкладення та без розрахункового документу на підтвердження замовлення поштової послуги. Сумнівним є також двотижневе пересування представника кур`єрської служби по місту і дуже запізнене вручення кореспонденції не кур`єром, а директором юридичної особи.

Наведена вище обставина, а також поспішне відкриття апеляційного провадження колегією суддів з явним нехтуванням законодавчими нормами і судовою практикою, яке фактично ставить в нерівне, краще становище Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод», м. Одеса, як учасника справи, на думку заявника, викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності колегії суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г. в апеляційному провадженні у даній справі.

16.12.2021 року ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №916/893/21 (головуючий суддя Будішевська Л.О., судді Аленін О.Ю., Філінюк І.Г.), колегія суддів, розглянувши наведену вище заяву про відвід колегії суддів у даній справі дійшла висновку про її необґрунтованість, у зв`язку з чим передала справу для вирішення питання про відвід в порядку ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України іншому судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2021 року для розгляду заяви про відвід визначено суддю Діброву Г.І.

Розглянувши матеріали справи, а також доводи, викладені у заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспорт Лоджістік", м. Одеса (вх. №4093/21/Д8) про відвід колегії суддів апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г. від розгляду справи №916/893/21, суд зазначає наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 1-3, 7, 8, 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Саме така правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 року у справі № 9901/22/17.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає, щоб суд у межах своїх повноважень був неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", п. 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", п. 96).

В рішенні у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 року Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", пункт 52). Також в ньому зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Так, доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та/або необ`єктивність головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю. та Філінюка І.Г. в апеляційному провадженні у даній справі, не вказують на їх особисту небезсторонність, а зводяться лише до того, що вказана вище колегія, на переконання заявника, безпідставно, на його думку, ухвалила процесуальне рішення щодо відкриття апеляційного провадження у справі №916/893/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод», м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 року.

Апеляційним господарським судом з матеріалів справи №916/893/21 вбачається, що 25.10.2021 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Одеський автоскладальний завод", м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 року у справі № 916/893/21, про що свідчить відбиток штампу Південно-західного апеляційного господарського суду (вх. № 4093/21 від 25.10.2021 року).

Вказана вище апеляційна скарга підписана адвокатом Нестеренко С.В., повноваження якого підтверджуються відповідним ордером серії ОД № 598250 від 12.10.2021 року. При цьому, з наявного в матеріалах апеляційної скарги бланку кур`єрської служби, в якому зазначено дату відправлення - 12.10.2021 року, дату вручення - 25.10.2021 року вбачається, що останній містить реквізити відправника адвоката Нестеренка С.В., одержувача - Південно-західний апеляційний господарський суд, а в графі «опис кладення» зазначено: апеляційна скарга від 12.10.2021 року на рішення Господарського суду Одеської області від 13 вересня 2021 у справі № 916/893/21 (з додатками) на 23 арк. Наведений вище бланк містить підписи відправника та кур`єра, який прийняв поштове відправлення, а також номер поштової накладної 6195, адреси відправника та адресата, засоби зв`язку.

Отже, у даному випадку заявником жодним чином належними та допустимими доказами не спростовано того, що «Кур`єрська служба доставки», як поштовий оператор неналежним чином виконав свої обов`язки щодо доставки поштового відправлення, з огляду на що, у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для залишення апеляційної скарги без руху в порядку ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на те, що рішення суду, а також інші процесуальні рішення суду пов`язані із розглядом справи, не можуть ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає доводи заявника щодо упередженості колегії суддів та становлення сторін у справі у нерівне становище такими, що не підтверджені жодним чином.

Щодо доводів заявника про те, що суд апеляційної інстанції відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою до витребування матеріалів справи з суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що згідно ст. 262 Господарського процесуального кодексу України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу. До відкриття апеляційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому ст. 260 цього Кодексу.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає про безпідставність тверджень заявника, викладених ним в заяві про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю. та Філінюка І.Г., та доходить висновку про те, що позиція позивача по справі у даному випадку зводиться лише до незгоди з процесуальним рішенням колегії суддів у справі №916/893/21 щодо відкриття провадження у даній справі.

Згідно з ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, у зв`язку із наведеним вище, суд дійшов висновку, що мотиви відводу, викладені заявником, не є обґрунтованими і не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, та керуючись статтями 35, 38, 39, 232-235, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспорт Лоджістік", м. Одеса від 15.12.2021 року вх. №4093/21/Д8 про відвід суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г. від розгляду справи №916/893/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Діброва