ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 грудня 2021 року Справа № 903/924/21

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укртехавтосервіс

до відповідача: Приватної фірми Соллюкс

про стягнення 134063,41 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача: Королюк В. В., директор.

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В с т а н о в и в:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Укртехавтосервіс звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Приватної фірми Соллюкс про стягнення 134063,41 грн, з них 101469,00 грн заборгованості за поставлений товар згідно договору купівлі-продажу № 19 від 21.07.2020, 17158,00 грн пені, 3711,00 грн 3 % річних, 11725,41 грн інфляційних.

При обґрунтуванні позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 19 від 21.07.2020 в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару на підставі видаткової накладної № 98 від 21.07.2020.

Ухвалою суду від 12.11.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.12.2021, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив.

06.12.2021 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив на позовну заяву в якому вказує, що позовна заява є необґрунтованою, безпідставною, не підтвердженою жодними належними, допустимими та достатніми доказами та просить відмовити в задоволені позову повністю. При цьому вказує, що відповідач повністю заперечує факт наявності будь яких договірних відносин із позивачем, а також отримання від останнього будь якого товару. Зазначає, що договір та видаткова накладна, додані позивачем до позовної заяви ним, як директором підприємства, не підписувались, підписи наявні на цих документах подібні до його підпису, однак зроблені не ним. Щодо реєстрації позивачем податкової накладної зазначає, що у липні 2020 року до директора ПФ «Соллюкс» звернувся знайомий - ОСОБА_1 , який попросив зареєструвати податкову накладну з якимись товарами на ПФ «Соллюкс». Своє прохання ОСОБА_1 пояснив тим, що фірма його дружини - ТзОВ «Укртехавтосервіс» є платником податку на додану вартість і має звітуватися і сплачувати ПДВ, в іншому випадку - свідоцтво платника ПДВ ТзОВ «Укртехавтосервіс» буде анульоване. ОСОБА_1 запевнив, що фактично ніякого постачання не буде, а сама операція буде носити безтоварний характер і її метою є збереження у ТзОВ «Укртехавтосервіс» статусу платника ПДВ, а самі будівельні матеріали, які вказані в податковій накладній вже використані для будівництва, запевнивши, що через деякий час ПФ «Соллюкс» скорегує цю податкову накладну і зробить повернення податкової накладної, як помилкової. Оскільки у відповідача були відсутні первинні документи, що підтверджували дійсність записів в бухгалтерському та податковому обліку та підстав виникнення податкового кредиту, ПФ «Соллюкс» подало уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ , яким виключило з податкового кредиту суму ПДВ, зареєстровану по податковій накладній від 21.07.2020 року від ТзОВ «Укртехавтосервіс» та сплатило податкове зобов`язання в сумі 9000,00 грн до бюджету.

Також звертає увагу суду, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність у нього товару, який він ніби то поставив ПФ «Соллюкс», а саме - прихідних накладних на купівлю цього товару, товарно-транспортних накладних, які б підтверджували постачання цього товару позивачу і від позивача відповідачу, документів, що підтверджують наявність місць для зберігання цього товару, документів, які б підтверджували факт оплати позивачем придбання цього товару тощо. Товари, які ніби то поставив позивач ПФ «Соллюкс» фактично ніколи не отримувалися і не використовувалися в господарській діяльності відповідача за відсутністю потреби в них. Крім цього, відповідач не має відповідних складських приміщень чи місць зберігання для такої кількості і асортимент товару.

Зазначає, що як стверджує позивач він 21.07.2020 згідно видаткової накладної № 98, поставив відповідачу товар, а саме: металопластикові двері в кількості 4,7 кв.м. та плити пінополістирольні загальним об`ємом 18,982 куб. м.

Місцем доставки товару, яке вказане у видатковій накладній від 21.07.2020, є житлова квартира № 83 в будинку №9 (3-й поверх) по вул. Кравчука в м. Луцьку, яка, враховуючи її габарити, не може фізично вмістити об`єми товарів, вказаних у видатковій накладній.

Крім цього, перевезення такого вантажу вимагає складання товарно-транспортної накладної, в якій, крім постачальника (відправника вантажу) та покупця (отримувача вантажу) зазначається перевізник, транспортний засіб із зазначенням його державного номерного знаку, прізвища та ініціалів водія, документів на право отримання вантажу і товарно-супровідних документів. Однак позивачем не було долучено до позову жодної ТТН.

06.12.2021 відповідач подав клопотання про витребування у позивача доказів, а саме: оригінал договору купівлі-продажу № 19 від 21.07.2020; оригінал видаткової накладної № 98 від 21.07.2020; оригінал товаро-транспортної накладної на перевезення (доставку) вантажу, який визначений у видатковій накладній № 98 від 21.07.2020.

В судовому засіданні 07.12.2021, з метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, оголошено перерву до 20.12.2021.

17.12.2021 позивач через відділ документального забезпечення та контролю подав відповідь на відзив в якій вказує, що відповідачем до відзиву не надано жодного доказу на підтвердження викладених у ньому обставин. Зазначає, що твердження відповідача про те, що він не укладав договір та про помилкову реєстрацію податкової накладної є способом ухилення від виконання своїх зобов`язань, згідно договору № 19 від 21.07.2020. Позивачу не відомо хто саме підписував зі сторони відповідача договір № 19 від 21.07.2020, так як обмін договорами здійснювався через бухгалтерію відповідача, однак факт реєстрації податкової накладної є дією, яка підтверджує факт укладення договору, а аргументи, що це було здійснено на прохання третьої особи, нічим не підтверджуються та є неправдивими. Звертає увагу суду на те, що в рамках даного провадження договір № 19 від 21.07.2020 визнати недійсним неможливо, а тому враховуючи принцип презумпції правомірності правочинів, даний договір є дійсним незалежно від того хто його підписував. Дана відповідь на відзив з додатками приєднана до матеріалів справи.

17.12.2021 позивач через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання про проведення підготовчого засідання без участі його представника, при цьому вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні 20.12.2021 представник відповідача зазначив, що відповідь на відзив отримав лише сьогодні, у зв`язку з чим був позбавлений можливості ознайомитись з нею та подати свої заперечення, також підтримав своє клопотання про витребування оригіналів доказів.

Щодо клопотання від 06.12.2021 про витребування доказів, то суд зазначає таке.

Так, згідно ч.1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.2 даної статті у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

В своєму клопотанні відповідач просить витребувати оригінал договору купівлі-продажу № 19 від 21.07.2020; оригінал видаткової накладної № 98 від 21.07.2020; оригінал товаро-транспортної накладної на перевезення (доставку) вантажу, який визначений у видатковій накладній № 98 від 21.07.2020, однак не вказав заходи, які він вжив для отримання цих доказів самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів, причини неможливості отримати цих доказів самостійно.

Відповідно до ч.6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив на місці клопотання про витребування доказів задовольнити частково - витребувати у позивача на підставі ч.6 ст. 91 ГПК України оригінал договору, оригінал видаткової накладної, у витребуванні ТТН відмовлено через необгрунтованість.

З метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства та витребування оригіналів письмових доказів, суд ухвалив на місці відкласти підготовче засідання.

Згідно із ч. 2 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 120, 234 ГПК України, господарський суд,-

у х в а л и в :

1. Повідомити позивача про те, що підготовче засідання відбудеться на "10" січня 2022 р. на 14:30 год.

Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Волинської області (м. Луцьк, пр. Волі, 54а).

2. Витребувати у позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехавтосервіс" оригінали письмових доказів, а саме договору купівлі-продажу № 19 від 21.07.2020 та видаткової накладної № 98 від 21.07.2020.

3. Витребувані судом докази надати в строк до 3 днів з моменту отримання даної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не підлягає оскарженню.

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала підписана 22.12.2021.

Суддя А. С. Вороняк