ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" грудня 2021 р.Справа № 916/2433/20
За заявою кредитора: фізичної особи - підприємця Бєсєдкова Олега Миколайовича

до боржника: товариства з обмеженою відповідальністю „Торгова мережа „Арбер (65104, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 20, код 38018852)

про визнання банкрутом

Суддя Лепеха Г.А.

Представники сторін:

Ліквідатор - арбітражний керуючий Чульський О.С.

Суть спору: про стягнення.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 08.09.2020р. відкрито провадження у справі №916/2433/20 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Торгова мережа „Арбер; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Чульського О. С.

27.10.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю „СКЛ Тандем звернулось до господарського суду Одеської області з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Арбер, в якій просить суд стягнути заборгованість у сумі 656 434,45 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.10.2020р. прийнято до свого провадження справу № 916/3073/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СКЛ Тандем до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Арбер про стягнення 656 434,45 грн., об`єднано в одне провадження справу за №916/3073/20 та №916/2433/20, заяву вирішено розглядати в межах справи № 916/2433/20.

Постановою господарського суду Одеської області від 27.04.2021 визнано банкрутом ТОВ „Торгова мережа „Арбер, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Чульського О.С.

В судовому засіданні від 16.12.2021р. ліквідатором банкрута було надано пояснення відповідно до яких він визнає заборгованість ТОВ „Торгова мережа „Арбер перед Товариства з обмеженою відповідальністю „СКЛ Тандем у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

07.09.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „СКЛ Тандем (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю „Торгова мережа „Арбер (покупець) було укладено Договір поставки № 07/09.

Відповідно до п. 1.1 Договору № 07/09 Постачальник в порядку та на умовах, визначених даним Договором, зобов`язався поставити та передати у власність Покупця Товар (далі - Товар), а Покупець зобов`язався прийняти такий Товар та оплатити його згідно умов даного Договору.

В п. 3.1. Договору № 07/09 зазначено, що поставка Товару проводиться партіями на підставі письмових Замовлень Покупця, форма яких погоджена Сторонами в Додатку № 2 до даного Договору.

Відповідно до п. 3.6 Договору № 07/09 поставка Товару здійснюється за рахунок та силами Постачальника.

Як зазначено в п. 5.2 Договору № 07/09 Покупець здійснює оплату отриманого ним Товару, після його продажу та отримання грошових коштів від покупців (кінцевих споживачів), двічі на місяць в узгоджений Сторонами день.

ТОВ „СКЛ Тандем виконало свої зобов`язання за Договором № 07/09 та поставило у період з 26.09.2017р. по 04.10.2018р. замовлений ТОВ „Торгова мережа „Арбер товар на загальну суму 1 440 965,83 грн. що підтверджується наданими до заяви копіями видаткових накладних.

ТОВ „Торгова мережа „Арбер було частково сплачено ТОВ „СКЛ Тандем за поставлений товар відповідно до договору №07/09 від 07.09.2017р. у сумі 844 441,46 грн.

Таким чином сума основного боргу ТОВ „Торгова мережа „Арбер перед ТОВ „СКЛ Тандем в зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань становить 585 524,37 грн.

Крім того, ТОВ „СКЛ Тандем просить суд стягнути з ТОВ „Торгова мережа „Арбер 3% річних у сумі 10 347,00 грн., пеню у сумі 54 734,49 грн. та інфляційні втрати у сумі 5 828,59 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч. 1 ст. 229 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 549 ЦК України Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, п. 8.1 Договору № 07/09 вказано, що в разі несвоєчасної оплати Покупцем отриманого Товару в строки, погоджені Сторонами, Покупець сплачує Постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення поставки, від вартості не оплаченого (несвоєчасно оплаченого) Товару за кожний день прострочення.

Враховуючи те, що ТОВ „Торгова мережа „Арбер своїми діями порушив зобов`язання встановлені договором та з урахуванням пояснень ліквідатора відносно яких він визнає заборгованість боржника, суд вважає вимоги ТОВ „СКЛ Тандем про стягнення заборгованості у сумі 656 434,45 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 79 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із частиною 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ч.1 ст. 2, ст.7, ст. 12, ст. ст. 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 86,, ст.129, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „СКЛ Тандем до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Арбер про стягнення 656 434,45 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Арбер" (65104, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 20. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „СКЛ Тандем (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 161, кв. 103. Код ) заборгованість у розмірі 656 434,45 грн. та 9 846,53 грн. судового збору.

3. Видати наказ.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.12.2021р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у відповідності до ст.ст. 254, 255 ГПК України .

Суддя Г.А. Лепеха