ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" грудня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1588/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у попередньому засіданні

заяви 1) Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

2) Акціонерного товариства «Ідея Банк», м. Львів

про визнання грошових вимог

у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

У засіданні суду брали участь:

арбітражний керуючий: Кравченко Р.С. (посвідчення №2070 від 22.12.2020);

представник АТ КБ «Приватбанк»: Куценко О.В. (посвідчення адвоката №000422 від 20.07.2018, довіреність №5353-К-Н-О від 02.07.2021);

інші учасники справи не з`явились

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області (далі - суд) від 06.09.2021, зокрема, відкрито провадження у справі №911/1588/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник); введено процедуру реструктуризації боргів боржника строком на 120 днів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс); призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Кравченка Романа Сергійовича (свідоцтво №1988 від 22.12.2020); постановлено оприлюднити на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника та призначено попереднє засідання на 25.10.2021.

У свою чергу, за змістом ч. 6 ст. 119 Кодексу офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Так, абз. 1 ч. 9 ст. 39 Кодексу встановлено, що з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі господарський суд оприлюднює повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення).

На виконання зазначеного положення, 06.09.2021 суд, за допомогою автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», сформував відповідне оголошення про відкриття провадження про неплатоспроможність боржника, офіційне оприлюднення якого здійснено 13.09.2021 за №67178.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, зокрема, ст.45 Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, граничною датою пред`явлення грошових вимог є 13.10.2021 (включно).

1. Так, у порядку ст. 122 Кодексу засобами поштового зв`язку до суду звернулись:

Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», заявник-1) із заявою б/н від 30.09.2021 (вх. №22953/21 від 01.10.2021) з вимогами до боржника у розмірі 40 070,38грн;

Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк», заявник-2) із заявою б/н від 22.09.2021 (вх. №23330/21 від 06.10.2021) з вимогами до боржника, із урахуванням заяви б/н від 08.11.2021 (вх. №26135/21 від 11.11.2021), у загальному розмірі 173 736,10грн.

Отже, заявниками дотримано строк, встановлений ч. 1 ст. 45 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Ухвалою суду від 20.10.2021, зокрема, відповідну заяву АТ КБ «Приватбанк» прийнято та призначено до розгляду у попередньому засіданні на 25.10.2021.

На підставі ст. 216 ГПК України у попередньому засіданні оголошено перерву до 15.11.2021.

Ухвалою суду від 03.11.2021, після усунення АТ «Ідея Банк», недоліків своєї заяви, останню прийнято та призначено до розгляду у відповідному засіданні на 15.11.2021.

Водночас, у період з 11.11.2021 по 21.11.2021 суддя Янюк О.С. перебувала у відпустці, у зв`язку із чим попереднє засідання призначене на 15.11.2021 не відбулось, а тому після виходу головуючої судді у даній справі з відпустки, ухвалою суду від 24.11.2021 призначено попереднє засідання на 13.12.2021.

У попереднє засідання боржник та представник АТ «Ідея Банк» не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце засідання були проінформовані належним чином та своєчасно. Водночас, явка зазначених осіб обов`язковою не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України суд визнав за можливе розглянути відповідні заяви без участі Дядюри О.В. та представника заявника-2.

2. Відповідно до ст. 113 Кодексу провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 913/479/18, від 05.08.2021 у справі №907/491/17).

Проаналізувавши положення ч. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 122 Кодексу, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст.ст.76-79 ГПК України повинні бути:

належними - на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

допустимими - підтверджують обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

достовірними - створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

вірогідними - наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

3. Отже, розглянувши письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

3.1. АТ КБ «Приватбанк» (ідентифікаційний код 14360570) у своїй заяві б/н від 30.09.2021 (вх. №22953/21 від 01.10.2021) просить суд визнати грошові вимоги останнього, зокрема, у розмірі 40 070,38грн. Вказує на неналежне виконання ОСОБА_1 кредитного договору б/н від 24.03.2010, у зв`язку із чим, у боржника утворилась відповідна сума заборгованості, яка підтверджена заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.10.2020 у справі №369/10738/20.

На виконання положень ч. 5 ст. 45, ст. 113 Кодексу керуючим реструктуризацією розглянуто вищевказану заяву та визнано грошові вимоги заявника-1 у повному обсязі (т. 2 а.с. 243-244).

Водночас, від боржника заперечень щодо відповідної заяви АТ КБ «Приватбанк» про визнання грошових вимог не надходило.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Положення вищевказаної статті визначають, що преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.10.2020 у справі №369/10738/20, яке набрало законної сили 01.03.2021, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 24.03.2010 у сумі 38 536,76грн та 1 533,62грн судового збору (т. 3 а.с. 6-9).

Так, зазначеним рішенням суду встановлено, що боржник не виконав умови кредитного договору б/н від 24.03.2010 в частині своєчасного повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим у боржника утворилась відповідна сума заборгованості.

Доказів добровільного виконання вказаного рішення у встановленому законом порядку боржником суду надано не було.

Ураховуючи зазначене та те, що відповідний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед заявником-1 підтверджений відповідним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, суд дійшов висновку, про наявність підстав для визнання кредиторських вимог АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 40 070,38грн.

3.2. АТ «Ідея Банк» (ідентифікаційний код 19390819) у своїй заяві б/н від 22.09.2021 (вх. №23330/21 від 06.10.2021) просить суд, із урахуванням заяви б/н від 08.11.2021 (вх. №26135/21 від 11.11.2021), визнати грошові вимоги останнього у загальному розмірі 173 736,10, з яких: 86 772,10грн - заборгованість за кредитом, 19 083,55грн - заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, 500,00грн - штрафні санкції, 66 221,14грн - плата за обслуговування кредиту, 1 159,31грн - пеня. Підставою для звернення із заявою зазначає неналежне виконання боржником зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, що призвело до виникнення у боржника відповідної суми заборгованості.

На виконання положень ч. 5 ст. 45, ст. 113 Кодексу керуючим реструктуризацією розглянуто вищевказану заяву та визнано грошові вимоги заявника-2 частково у розмірі 112 054,96грн (т. 2 а.с. 245-248). Підставою для відхилення кредиторських вимог у розмірі 66 221,14грн є те, що умови відповідного кредитного договору, які передбачають плату за обслуговування кредиту є несправедливими та свідчать про надмірне збагачення кредитора, що порушує права позичальника та суперечить закону.

Водночас, від боржника заперечень щодо відповідної заяви АТ «Ідея Банк» про визнання грошових вимог не надходило.

У свою чергу, АТ «Ідея Банк» подав заперечення б/н від 01.11.2021 (вх. №25611/21 від 04.12.2021) на повідомлення керуючого реструктуризацією, в яких зазначив, що до платежів за додаткові та супутні послуги банку відносяться, у тому числі платежі за інші послуги банку. При цьому, чинне законодавство України, на момент укладання договору, передбачало можливість включення до договорів про споживче кредитування плати за обслуговування кредиту чи кредитної заборгованості. Крім того, арбітражний керуючий не має повноважень самостійно встановлювати дійсність/недійсність умов кредитних договорів. За таких обставин, заявник-2 просить суд визнати кредиторські вимоги у заявленому розмірі.

3.2.1. 07.08.2017 між ПАТ «Ідея Банк» (банк) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено угоду №С17.226.73521 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (далі - Угода) відповідно до п. 2 якої, зокрема, банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди (т. 4 а.с. 81-82).

Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку. Максимальний ліміт встановлюється у розмірі 200 000,00грн (п.п. 2, 3 Угоди).

Процентна ставка за користування кредитом становить 48,0000% річних (п. 3.3 Угоди).

Згідно п. 3.4 Угоди, зокрема, дата сплати обов`язкового мінімального платежу за кредитною лінією за попередній розрахунковий період - до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня, наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду, і закінчується на 30 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду.

Ця угода є укладеною з дня її підписання сторонами і діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за угодою (п. 7 Угоди).

Водночас, відповідно до п. 4 паспорту споживчого кредиту, який є додатком до Угоди, зокрема, орієнтовна вартість кредиту для споживача становить 1 382,70грн.

На виконання умов Угоди банком встановлено кредитний ліміт у відповідному розмірі, що підтверджується банківською випискою по рахунку № НОМЕР_2 за період з 07.08.2017 по 22.09.2021. Водночас, із змісту вказаної банківською виписки вбачається, що клієнтом використані кредитні кошти у розмірі 48 479,32грн, та повернуто банку 31 700,00грн. Залишок становить 16 779,32грн (т. 4 а.с. 22-31).

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 Господарського кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2ст. 639 ЦК України).

Судом встановлено, що укладена між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 . Угода за своєю правовою природою є договором банківського рахунку, яка недійсною у судовому порядку не визнавалась, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, є обов`язковою для виконання сторонами. Доказів протилежного суду учасниками справи надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам, зокрема, поточні рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «Ідея Банк» виконав взяті на себе договірні зобов`язання та надавав боржнику у користування кредитні кошти у відповідному розмірі. Водночас, ОСОБА_1 своє зустрічне зобов`язання з повернення кредитних коштів виконав лише частково, у зв`язку з чим в останнього виникла відповідна заборгованість.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що у заявника наявне право вимагати повернення частини кредитних коштів, що залишилася, а саме, у розмірі 16 779,32грн (48 479,32-31 700,00=16 779,32).

3.2.2. Разом з цим, АТ «Ідея Банк» у своїй заяві просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 16 291,02грн - 48% річних за користування кредитом за період з 01.09.2017 по 06.09.2021. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як зазначалось вище, сторонами в Угоді погоджено процентну ставку за користування кредитними коштами, а саме 48,0000 % річних.

Так, перевіривши наданий АТ «Ідея Банк» розрахунок процентів за користування кредитними коштами (т. 4 а.с. 131-148) у розмірі 16 291,02грн, суд вважає його арифметично правильним та таким, що підлягає визнанню.

3.2.3. Крім того, заявник просить суд визнати грошові вимоги у розмірі 500 грн - штраф за прострочення внесення платежів за період з 31.10.2019 по 28.02.2020.

Так, п. 6 паспорту споживчого кредиту, який є додатком до Угоди, зокрема, передбачено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань, а саме, штраф за порушення термінів сплати обов`язкового мінімального платежу - 50,00грн.

У свою чергу, суд перевіривши наданий заявником розрахунок штрафу у розмірі 500,00грн (т. 4 а.с. 131-148) із урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із відповідними змінами і доповненнями), якою з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України з 12.03.2020 по 31.03.2022 установлено карантин та п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», вважає його арифметично правильним, обґрунтованим та таким, що підлягає визнанню.

3.2.4. 30.08.2018 між АТ «Ідея Банк» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №Р24.00611.004277496 (далі - Кредитний Договір), відповідно до п. 1.1 якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 79 070,00грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору (т. 4 а.с. 93-96).

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 60 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в п. 1.7 договору.

Позичальник повертає кредит разом з процентами за платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів (п. 2.1 Кредитного договору).

Цей договір є укладеним з дня його підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 5.2 Кредитного договору).

На виконання умов Кредитного договору, АТ «Ідея Банк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 79 070,00грн, що підтверджується меморіальним ордером №5224466 від 30.07.2018 (т. 4 а.с. 101).

У свою чергу, боржником частково повернуто надані кредитні кошти, а саме, у розмірі 9 077,22грн, що підтверджується відповідною банківською випискою за період з 30.08.2018 по 21.09.2021 (т. 4 а.с. 104-105). Залишок становить 69 992,78грн.

Як зазначалось вище, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 Господарського кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 . Кредитний договір за своєю правовою природою є договором про споживчий кредит, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного суду учасниками справи надано не було.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, встановлено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п.п. 3, 10 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються загальний розмір наданого кредиту, а також порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).

Як встановлено судом, сторонами у Кредитному договорі погоджено загальний розмір наданого кредиту - 79 070,00грн, а також порядок повернення кредиту, а саме: до 2 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 3 975,71грн.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «Ідея Банк» 30.08.2018 виконав взяті на себе договірні зобов`язання та надав боржнику кредитні кошти у розмірі 79 070,00грн. У той час, ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитних коштів виконав лише частково, а саме, здійснив погашення кредиту на загальну суму 9 077,22грн, чим допустив порушення строків погоджених сторонами у відповідному Кредитному договорі.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Ураховуючи те, що боржник допустив прострочення строків погашення відповідного кредиту, суд дійшов висновку, що у заявника наявне право вимагати дострокового повернення частини кредитних коштів, що залишилася.

Як зазначалось вище, боржник взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів виконав лише частково та повернув кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі 9 077,22грн, а отже в останнього наявна сума заборгованості перед АТ «Ідея Банк» у розмірі 69 992,78грн (79 070,00-9 077,22=69 992,78), яка підлягає визнанню.

3.2.5. Разом із цим, заявник просить визнати кредиторські вимоги у розмірі 2 792,53грн - 1,99% річних за користування кредитом за період з 02.09.2019 по 05.09.2021. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів.

Як зазначалось вище, у Кредитному договорі сторони погодили розмір процентної ставки за користування кредитом 1,99% річних, яка повинна сплачуватись щомісяця, до 2 числа кожного місяця з дати надання кредиту.

Так, перевіривши наданий АТ «Ідея Банк» розрахунок процентів за користування кредитними коштами (т. 4 а.с. 129-130) у розмірі 2792,53грн, суд вважає його арифметично правильним та таким, що підлягає визнанню.

3.2.6. Крім того, заявник просить суд визнати грошові вимоги у розмірі 66 221,14грн плата за обслуговування кредиту за період з 02.09.2019 по 05.09.2021. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (станом на 30.08.2018 - день укладення Кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (аналогічне положення міститься у п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» на час звернення заявника-2 до суду із відповідною заявою).

Проаналізувавши зазначене, суд дійшов висновку, що як на момент укладення Кредитного договору так і на час розгляду відповідних грошових вимог АТ «Ідея Банк» до складу витрат за споживчим кредитом включається плата за обслуговування кредиту.

Так, у п. 1.4 Кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Водночас, як зазналось вище, керуючий реструктуризацією відхилив кредиторські вимоги АТ «Ідея Банк» у цій частині із посилання на несправедливість відповідних положень договору щодо боржника. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У свою чергу, суд зазначає, що презумпція договору означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Як встановлено судом, ані Кредитний договір ані його окремі положення не визнавались у судовому порядку недійсними, а отже, набуті за ним права та обов`язки повинні виконуватись, у передбаченому умовами договору порядку.

До того ж, укладаючи відповідний Кредитний договір боржник був проінформований про всі його істотні умови, спосіб та терміни погашення кредиту, його сукупну вартість, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів, які банк має право встановлювати у кредитному договорі.

Крім того, суд зазначає, що у разі наявності обставин, які завдали збитків боржнику, керуючий реструктуризацією не позбавлений права у встановленому Кодексом порядку звернутись до суду із відповідною позовною заявою.

Ураховуючи зазначене та перевіривши наданий АТ «ПУМБ» розрахунок відповідної комісії у розмірі 66 221,14грн (т. 4 а.с. 129-130), суд вважає його арифметично правильним та таким, що підлягає визнанню.

3.2.7. Крім того, заявник просить визнати кредиторські вимоги у розмірі 1 159,31грн - пеня за період прострочення з 03.10.2019 по 29.02.2020. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, у пп. 3.3.1 п. 3.3 Кредитного договору передбачено відповідальність позичальника, а саме, за невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, банк має право нараховувати пеню, за кожен день прострочення на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі: 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 календарно дня та по день повного погашення заборгованості за цим договором, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення.

У свою чергу, суд перевіривши наданий заявником розрахунок пені у розмірі 1 159,31грн (т. 4 а.с. 129-130) із урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із відповідними змінами і доповненнями), якою з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України з 12.03.2020 по 31.03.2022 установлено карантин та п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», вважає його арифметично правильним, обґрунтованим та таким, що підлягає визнанню.

4. Відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Ураховуючи те, що вимоги АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Ідея Банк» визнані судом, то витрати на оплату судового збору заявниками -1, -2 підлягають включенню до витрат пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність боржника.

5. Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 123 Кодексу, протягом трьох робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду арбітражний керуючий згідно з цією ухвалою письмово повідомляє кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 234-235 ГПК України, ст.ст. 47, 113, 122 Кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» б/н від 30.09.2021 (вх. №22953/21 від 01.10.2021) про визнання грошових вимог - задовольнити.

Визнати вимоги Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 у розмірі 40 070,38грн - основне зобов`язання.

2. Заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» б/н від 22.09.2021 (вх. №23330/21 від 06.10.2021) про визнання грошових вимог - задовольнити.

Визнати вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 у загальному розмірі 173 736,10грн, з яких: 172 076,79грн - основне зобов`язання, 1 659,31грн - штрафні санкції.

3. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору: Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» у розмірі 4 540,00грн, Акціонерного товариства «Ідея Банк» у розмірі 4 540,00грн.

4. Вимоги кредиторів, заявлені після спливу строку, встановлено ч.1 ст.45 Кодексу, розглядаються судом у порядку черговості їх отримання та задовольняються в порядку черговості, встановленої ст. 133 Кодексу.

5. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення даної ухвали.

6. Зобов`язати керуючого реструктуризацією надати суду до 31.12.2021 (включно): реєстр вимог кредиторів боржника; докази організації та проведення зборів кредиторів.

7. Призначити судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 14.02.2022 на 09:30год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 108/16, у залі судових засідань № 6.

8. Інформацію по справі учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 13.12.2021 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена протягом 10 днів до Північного апеляційного господарського суду у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 20.12.2021.