ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" грудня 2021 р. Справа № 914/2675/20

Суддя-доповідач Західного апеляційного господарського суду Кордюк Г.Т.

одержавши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АБВ Механізація", б/н від 10.12.2021 (вх. №01-05/4130/21 від 13.12.2021)

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.03.2021 (повне рішення складено 26.03.2021)

у справі №914/2675/20 (суддя Запотічняк О.Д.)

за позовом: Акціонерного товариства "Український будівельно- інвестиційний банк", м.Київ,

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БІЛДЕРПОІНТ", м. Львів,

до відповідача 2: ОСОБА_1 , м. Львів,

до відповідача 3: ОСОБА_2 , м.Львів,

до відповідача 4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ВІАКОМ", Львівська обл., м. Перемишляни,

до відповідача 5: Товариства з обмеженою відповідальністю "АБВ МЕХАНІЗАЦІЯ", м. Львів,

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба автомобільних доріг у Рівненській області, м. Рівне

про стягнення заборгованості за Договором №BGV/UA/03-2-1866 про надання гарантії від 23.10.2017 року в розмірі 2 033 117,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.03.2021 у справі №914/2675/20 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БІЛДЕРПОІНТ" , Поручителів : №1 ОСОБА_1 , №2 ОСОБА_2 , №3 ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "В1АКОМ", № 4 ТОВ "АБВ МЕХАНІЗАЦІЯ" на користь Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" заборгованість за Договором № BGV/UA/03-2-l866 про надання гарантії від 23.10.2017 року в розмірі 2 033 117,14 гривень та 30 496,76 грн судового збору.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення нараховувати до моменту виконання рішення на фактичну (не сплачену) суму основного боргу пеню, за формулою: сума залишку боргу х 2 х 0,1% від суми невиконаного зобов`язання : 365 х кількість днів прострочення, СОБ х ((ОС х 2): КДР) х КДІІ = сума пені, починаючи з 26.09.2020р.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення нараховувати до моменту виконання рішення на фактичну (не сплачену) суму основного боргу 24% річних за формулою: сума залишку боргу х 24% : 365 х кількість днів прострочення, починаючи з 26.09.2020р.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "АБВ Механізація" звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 25.03.2021 у справі №914/2675/20 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

За таких обставин апеляційний господарський суд доходить до висновку, що строк апеляційного оскарження на рішення Господарського суду Львівської області від 25.03.2021 у справі №914/2675/20 розпочинає свій перебіг з 27.03.2021 (наступний день після дати складення повного тексту рішення) та завершується 15.04.2021.

Частиною сьомою статті 116 ГПК України визначено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Апеляційна скарга подана до суду апеляційної інстанції нарочно 13.12.2021.

Таким чином, ТОВ «АБВ Механізація» подало апеляційну скаргу після закінчення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 25.03.2021 у справі №914/2675/20, а тому така подана з пропуском строку.

Судом встановлено, що разом з апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вищезазначеного рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частин 1, 4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому право на доступ до суду не є абсолютним, воно може бути обмежено, зокрема, задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (справа "Олександр Шевченко проти України" від 26.04.2007, справа "Трух проти України" від 14.10.2003).

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

На виконання цієї вимоги процесуального закону позивачем до матеріалів апеляційної скарги в якості додатку надано копію конверту поштового відправлення №993, яким оскаржуване рішення суду першої інстанції надсилалось на адресу апелянта: 79066, м. Львів, вул. Сихівська, 7, кв. 60. Інших доказів отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції не надано.

Відповідно до ч. 7 ст. 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

З інформації, яка міститься на веб-сайті Укрпошта за пошуковим запитом вищезазначеного поштового відправлення №993 вбачається, що таке вручене 02.04.2021.

У рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, тобто, сторони зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Відповідно, скаржник не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух (стан) судового провадження, ініційованого ним самим, скориставшись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень та наданими йому процесуальними правами, що ним не було зроблено.

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано нормами статті 119 ГПК України, згідно з частиною 1 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З правового аналізу наведеної норми слідує, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він поновленню. Відтак, суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 16.04.2021 у справі №904/3258/14).

Виходячи зі змісту частин 2 та 3 статті 256 ГПК України, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі №926/1037-б/15).

Перевіривши доводи скаржника щодо поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду, суд дійшов до висновку про те, що у даному випадку пропуск процесуального строку зумовлений не об`єктивними і незалежними від волі скаржника причинами, а суб`єктивними чинниками і поведінкою самого скаржника. Скаржник не проявив особистої старанності при прийнятті рішення про ініціювання процедури апеляційного оскарження рішення місцевого господарського суду. При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що апелянт подав апеляційну скаргу після закінчення строку апеляційного оскарження, а тому не розцінює, що пропуск цього строку є незначним.

Частиною третьою статті 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, враховуючи те, що скаржником належним чином не обґрунтувало поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду та не довело наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкодили скаржнику у вчиненні відповідних процесуальних дій, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «АБВ Механізація» підлягає залишенню без руху з підстав, визначених ч. 3 ст. 260 ГПК України.

Згідно з п.п.2, 3 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору та докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Однак, апелянтом, в порушення вимог ч.3 ст. 258, ст.259 ГПК України, не додано до апеляційної скарги доказів надсилання копії апеляційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи та доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Частиною 2 ст.260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Частина 1 ст.174 ГПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З врахуванням наведених законодавчих положень, предмета позову та вимог апеляційної скарги за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 25.03.2021 у справі №914/2675/20 підлягає сплаті 45 745,14 грн. судового збору.

Разом з тим, суд звертає увагу скаржника, що відповідно до ч.10 ст. 174 ГПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АБВ Механізація", б/н від 10.12.2021 (вх. №01-05/4130/21 від 13.12.2021) на рішення Господарського суду Львівської області від 25.03.2021 у справі №914/2675/20 залишити без руху.

2. Скаржнику - протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати суду докази: інші підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи листом з описом вкладення (опис вкладається до поштового відправлення); сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.

При неусуненні недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику в порядку ч. 4 ст. 174 ГПК України.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач Кордюк Г.Т.