ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"22" грудня 2021 р. Справа № 916/3883/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши заяву (вх. ГСОО №4010/21 від 17.12.2021) Приватного підприємства «ОРІТ» (65031, м. Одеса, Новомосковська дорога, 23, ) про видачу судового наказу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЄЛІКАН ПЛАСТІК» (65033, м. Одеса, вул. Стуса Василя, буд. 2/1, ).

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 ПП «ОРІТ» звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою (вх. ГСОО №4010/21) про видачу судового наказу щодо стягнення з ТОВ «ПЄЛІКАН ПЛАСТІК» боргу у розмірі 9656,00 грн., а також 227,00 грн. судового збору.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором-доручення №04/17 від 03.10.2017, а саме в частині повної та своєчасної оплати рахунків №14 від 19.03.2021 та №17 від 21.04.2021 за отримані послуги.

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд зазначає таке:

Згідно ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

За приписами ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником до заяви про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «ПЄЛІКАН ПЛАСТІК» заборгованості було надано наступні документи: копію договору доручення №04/17 від 03.10.2017, копії рахунків на оплату №14 від 19.03.2021 та № 17 від 21.04.2021, копію претензії ТОВ «ПЄЛІКАН ПЛАСТІК» від 28.04.2021 та скріншот електронного повідомлення від 24.06.2021.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, заявник надав боржнику послуги та виставив рахунки на оплату таких послуг.

Між тим, суд звертає увагу, що надані заявником рахунки №14 від 19.03.2021 та № 17 від 21.04.2021 не підписані уповноваженою особою ПП «ОРІТ» на видачу рахунків на оплату, а також відсутні належні та допустимі докази отримання боржником зазначених рахунків, оскільки з наданого заявником скріншоту електронного повідомлення від 24.06.2021 року не можливо встановити які саме рахунки та якого змісту були направлені боржнику, а також відсутні докази, які підтверджують, що електронна пошта, на яку було відправлено електронне повідомлення належить боржнику.

Крім того, відповідно до умов пунктів 5.1, 5.2 договору-доручення №04/17 від 03.10.2017 розмір суми рахунка на оплату залежить від кількості наданих послуг, на основі актів приймання-передачі наданих послуг та оплата послуг здійснюється не пізніше трьох банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг, однак в матеріалах поданої заяви про видачу судового наказу відсутні акти приймання-передачі наданих послуг, що позбавляє суд можливості оцінити правомірність заявлених ПП «ОРІТ» вимог щодо стягнення з ТОВ «ПЄЛІКАН ПЛАСТІК» заборгованості.

За таких обставин, суд зауважує, що заявником не дотримано вимог ст. 150 Господарського процесуального кодексу України та не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, з урахуванням чого, суд дійшов висновку про неправомірність заявлених вимог та наявність підстав для відмови у видачі судового наказу про стягнення з ТОВ «ПЄЛІКАН ПЛАСТІК» заборгованості.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За положеннями ч.2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У відповідності до ч.2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

При цьому суд повідомляє, що відповідно до ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147, 148, п.1 ч. 1 ст. 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Приватному підприємству «ОРІТ» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЄЛІКАН ПЛАСТІК» заборгованості у розмірі 9656,00 грн. за договором-доручення №04/17 від 03.10.2017, а також 227,00 грн. судового збору.

Ухвала суду набирала законної сили в порядку ст.235 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Суддя Ю.М. Невінгловська