ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22 грудня 2021 року Справа № 912/2882/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС" про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/2882/21
до: Фізичної особи - підприємця Біленко Дмитра Віталійовича, АДРЕСА_1
про стягнення 24 452,47 грн
Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).
До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС" (далі - ТОВ "Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС", позивач), яка містить вимоги до Фізичної особи - підприємця Біленко Дмитра Віталійовича (далі - ФОП Біленко Д.В., відповідач) про стягнення 24 452,47 грн, з яких: 23 007,66 грн сума основного боргу, 827,37 грн пені за прострочення строку виконання зобов`язання за Договором, 617,44 грн 12% річних від простроченої суми за порушення грошового зобов`язання, з покладенням на відповідача судових витрат.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.12.2021 у справі № 912/2882/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС" задоволено частково; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Біленко Дмитра Віталійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС" 24 450,09 грн, з яких: 23 007,66 грн основного боргу, 827,31 грн пені та 615,12 грн 12% річних, а також 2 269,77 грн судового збору та 5 199,48 грн витрат на правову допомогу. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

16.12.2021 через систему "Електронний суд" надійшла заява ТОВ "Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС" про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/2882/212 та стягнути з Фізичної особи - підприємця Біленко Дмитра Віталійовича 1 222,50 грн правничої допомоги ("гонорар успіху").

Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що рішення суду у даній справі ухвалено без виклику сторін та без проведення судового засідання, суд ухвалює додаткове рішення у тому ж порядку.

Суд зауважує, що при ухваленні рішення у даній справі від 03.12.2021, судом не було враховано положення п. 4, 5 Додаткової угоди 27.09.2021 до Договору про надання правової допомоги щодо стягнення "гонорару успіху".

Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі № 912/2882/21, оскільки не вирішено в повному обсязі питання про судові витрати.

За приписами ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у позовній заяві визначив орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 200,00 грн (які і було стягнуто з відповідача у рішенні пропорційно розміру задоволених позовних вимог) та зазначив, що очікується понести ще 4 800,00 грн.

Позивач, звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення просить суд стягнути на користь останнього гонорару успіху, який складає 5% від вартості задоволених позовних вимог у сумі 24 450,09 грн та становить 1 222,50 грн.

Суд враховує, що 27.09.2021 між ТОВ "Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС" (далі - Клієнт) та Адвокатом Спиридоновим Олегом Володимировичем (далі - Адвокат), Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №001709 від 08.11.2019 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір, а.с.29-30).

Також до вказаного Договору між позивачем та Адвокатом укладено Додаткову угоду від 27.09.2021, зокрема у пунктах 4 та 5 якої сторони погодили, що за згодою сторін у разі задоволення судом позову у справі, Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі 5% від суми, присудженої судом на користь Клієнта. Оплата передбаченого пунктом 4 Додаткової угоди "гонорару успіху" здійснюється протягом 3-х робочих днів з дня отримання Клієнтом наказу про примусове виконання судового рішення.

Додаткову угоду до Договору підписано повноважними представниками сторін.

Приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 року в справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Суд зауважує, що за наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат; зокрема, у рішенні від 22.02.2005 року в справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорар успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Разом із тим, відповідна сума, обумовлена сторонами Договору до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року в справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Суд також звертає увагу на те, що розмір "гонорару успіху" (заявлений до стягнення з відповідача після ухвалення рішення суду в даній справі) не перевищує суму, заявлену позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Крім того, факт набрання рішенням суду законної сили не має вирішального значення для розподілу заявленої до стягнення суми "гонорару успіху" в цій справі, оскільки умови пункту 4 Додаткової угоди Договору про надання правничої допомоги пов`язують виникнення у клієнта обов`язку додатково оплатити адвокату гонорар у розмірі 5% від суми задоволених вимог саме з досягненням мети представництва - прийняттям судового рішення про задоволення позовних вимог тощо, а не з набранням відповідним рішенням законної сили.

Таким чином, судом встановлено, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.

Враховуючи, що у даній справі відповідачем не доведено неспівмірність заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, суд, в силу приписів частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оцінив витрати позивача з урахуванням всіх аспектів справи, дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 222,50 грн як "гонорар успіху", яка заявлена до стягнення позивачем.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Біленко Дмитра Віталійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС" (02222, м. Київ, вул. Закревського, 16, ідентифікаційний код 37141112) 1 222,50 грн витрат на професійну правничу допомогу (гонорару успіху).

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені примірники додаткового рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС" за адресою: 02222, м. Київ, вул. Закревського, 16; Фізичній особі - підприємцю Біленко Дмитру Віталійовичу за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне додаткове рішення підписано 22.12.2021.

Суддя В.В.Тимошевська