РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2021Справа № 910/10081/21

За позовом Приватного акціонерного товариства "Херсонський комбінат хлібопродуктів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Генерація тепла";

про припинення (розірвання) договору та стягнення 165 026,50 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Черноуз Б.І., адвокат, довіреність № 02/2020 від 15.07.21 р.;

Від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Херсонський комбінат хлібопродуктів" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Генерація тепла" про припинення (розірвання) договору на виконання проектної документації № 218 від 02.07.2018 та стягнення 165 026, 50 грн. попередньої плати.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем своїх забов`язань за договором № 218 від 02.07.2018 в частині виготовлення проектної документації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 року відкрито провадження у справі № 910/10081/21 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 17.08.2021 року.

У судових засіданнях 17.08.2021 та 14.09.2021 оголошувалась перерва в слуханні справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 відкладено підготовче засіданні до 02.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/10081/21 до судового розгляду по суті на 30.11.2021.

У судовому засіданні 30.11.2021 оголошено перерву в слуханні справи по суті до 07.12.2021.

В судовому засіданні 07.12.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 07.12.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 29.06.2021 строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі направлено відповідачу за юридичною адресою згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримано, конверт з копією ухвали повернувся до суду без вручення.

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи, що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує mutatismutandis висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18).

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Також за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку Суд застосовує як джерело права, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява № 3236/03).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представників відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕНЕРАЦІЯ ТЕПЛА» (підрядник) та Приватним акціонерним товариством «ХЕРСОНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» (замовник) було укладено договір на виконання проектної документації № 218 від 02.07.2018 (далі - договір), згідно п. 1.1. якого відповідач взяв на себе зобов`язання своїми силами і засобами за рахунок замовника виготовити проектну документацію в рамках виконання Робіт по проекту, а саме: «Технічне переоснащення існуючої котельні із встановленням парового твердопаливного котла 1,6 т.п./год. та твердопаливного водогрійного котла 1 МВт: 73000, м. Херсон, вул. Порт-елеватор, 5, ПрАТ «ХЕРСОНСЬКИЙ КХП» (далі - Роботи), які включають розробку та погодження проектної документації, відповідно до Завдання на проектування та Вихідних даних, що надаються Замовником».

Відповідно до п. 1.4. договору виготовлена проектна документація повинна відповідати відповідно Завданню на проектування, ДБН А.2.2-3:2014, ДБН В.2.5.-77:2014, СНІП 2.04.05-91, СНІП 2.04.14-88, іншим вимогам щодо безпечної експлуатації обладнання, що працює під тиском, повинна отримати позитивні експертні висновки спеціалізованої експертної установи та пройти реєстрацію в Київському експертному технічному центрі.

Пунктом 4.1. договору визначена вартість проектних робіт - 330 053,00 грн.

Згідно п. 3.4. договору термін виконання проектних робіт становить 60 (шістдесят) календарних днів з моменту отримання від Замовника вихідних даних, завдання на проектування та авансового платежу в розмірі 50% від загальної вартості робіт по Договору. Робота вважається виконаною після одержання позитивних висновків відповідних експертних органів та погоджень.

З матеріалів справи вбачається, що завдання на проектування було підписано уповноваженими представниками сторін та оформлено додатком № 1 до Договору. Перелік вихідних даних погоджено, підписано уповноваженими представниками Сторін та оформлено додатком № 2 до Договору.

На виконання умов договору позивач перерахував на користь відповідача авансовий платіж в розмірі 165 026,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1990-1 від 18.07.2018.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати проектну документацію для розгляду та погодження, що підтверджуються електронними листами на поштову адресу від 29.10.2018 та від 01.11.2018.

30.04.2020 Позивач надіслав на адресу відповідача лист за вих. № 309/07 «Пропозиція щодо припинення дії Договору на виконання проектної документації № 218 від 02.07.2018», в якому запропонував припинити дію Договору на виконання проектної документації достроково - з 27 травня 2020 року, та повернути кошти в розмірі 165 026,50 грн., отримані в якості попередньої оплати (авансовий платіж) шляхом їх перерахування на поточний рахунок замовника. Направлення листа - пропозиції підтверджується накладною № 202388 від 04.05.2020 та описом вкладення № 202388.

У відповідь на вищевказаний лист відповідач супровідним листом від 19.05.2020 за вих. № 458-20 надіслав ПрАТ «ХЕРСОНСЬКИЙ КХП» 2 примірники проектної документації «Технічне переоснащення існуючої котельні із встановленням парового твердопаливного котла 1,6 т.п./год. та твердопаливного водогрійного котла 1 МВт: 73000, м. Херсон, вул. Порт-елеватор, 5, ПрАТ «ХЕРСОНСЬКИЙ КХП».

Позивач зазначає, що спеціалістами технічного відділу позивача було проведено аналіз отриманої проектної документації на відповідність вихідним даним та Договору, який вказував на те, що надані в 2019 році зауваження не усунуто, а сама технічна документація не відповідає вимогам п. 1.4. договору.

Зазначений аналіз з поясненнями та вимогами знайшов своє відображення у листі позивача від 04.06.2020 за вих. № 399, направлений на адресу відповідача 05.06.2020, що підтерджується накладною № 202478 від 05.06.2020 .

Відповіді на вищевказаний лист матеріали справи не містять.

У зв`язку з порушенням підрядником умов договору в частині строків виконання робіт, позивач просить суд розірвати договір на виконання проектної документації № 218 від 02.07.2018 та стягнути з відповідача суму попередньої оплати.

Дослідивши наявні докази та проаналізувавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, зважаючи на те, що факт належного та своєчасного виконання відповідачем обов`язків за договором не був доведений в ході розгляду справи.

Так, договір, за яким між сторонами виник спір є договором підряду, а тому правовідносини сторін підпадають під законодавче регулювання загальних положень про зобов`язання та глави 61 Цивільного кодексу України.

За умовами договору відповідач зобов`язався виконати роботи з виготовлення проектної документації.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи підписаних сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт, а також доказів на підтвердження усунення підрядником встановлених замовником недоліків у результатах виконаних проектних робіт, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що порушив зобов`язання за договором № 218 від 02.07.2018.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що після перерахування замовником попередньої оплати, роботи з виконання проектної документації в повному обсязі в обумовлений між сторонами строк здійснено не було, кошти сплачені сплачені за договором в якості попередньої плати не повернуті.

З поданих до матеріалів справи документів судом встановлено, що підрядник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Генерація тепла" не дотримався умов договору, оскільки не виконав у строк обумовлені договором роботи, за які отримав попередню оплату.

Відповідач заявлені вимоги не заперечив, а тому при розгляді заявленого спору суд вважає за належне керуватися наявними у справі доказами.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів виконання робіт з виготовлення проектної документації або повернення сплачених грошових коштів за її виготовлення, станом на день розгляду справи відповідачем до суду не представлено, обґрунтованими є позовні вимоги замовника про стягнення з підрядника 165 026,50 грн. попередньої оплати.

Згідно з ч. 2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, за змістом ст. 188 ГК України, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання.

Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання, тобто зникнення правового зв`язку між сторонами договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов`язків.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи підписаних сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт, а також доказів на підтвердження усунення підрядником встановлених замовником недоліків у результатах виконаних проектних робіт, суд приходить до висновку про доведеність порушення відповідачем умов договору, які полягають у неспроможності відповідача виконати умови договору у встановлений строк, що є істотную умовою договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання договору на виконання проектної документації № 218 від 02.07.2018.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення кошти, суду не надав.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір на виконання проектної документації № 218 від 02.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Генерація тепла» та Приватним акціонерним товариством «Херсонський комбінат хлібопродуктів» з моменту прийняття судового рішення.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Генерація тепла» (; юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48, оф.711) на користь Приватного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (; юридична адреса: 73000, м. Херсон, вул. Порт-елеватор, 5) суму попередньої оплати у розмірі 165 026,50 (сто шістдесят п`ять тисяч двадцять шість гривень 50 копійок) грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 745 (чотири тисячі сімсот сорок п`ять) грн. 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.12.2021 р.

Суддя О.В. Мандриченко