ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" грудня 2021 р. Справа № 910/16627/21

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 23, код 33745659)

до Фізичної особи-підприємця Мінаєвої Яни Геннадіївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 24 899,02 грн заборгованості за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № ВП-18002-П від 06.06.2019

встановив:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (далі - Заявник) звернулось до господарського суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мінаєвої Яни Геннадіївни (далі - Боржник) заборгованості у розмірі 24 899,02 грн, з яких: 18381,24 грн заборгованість, 1981,30 грн інфляційні, 808,61 грн 3% річних та 3727,87 грн пеня за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № ВП-18002-П від 06.06.2019.

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу заявник зазначає, що відповідачем порушено умови вказаного договору в частині повної та своєчасної оплати за надані позивачем послуги.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною першою статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наказне провадження - це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

За загальним правилом при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України).

З викладеного вбачається, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи (видаткові накладні, акти, листування, рух коштів, виписки банку), що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив таке.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частинами першою, п`ятою статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно зі статтею 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Статтею 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник звернувся в Господарський суд Київської області із заявою про видачу судового наказу, в тому числі про стягнення 3 727,87 грн пені нарахованої за період з 24.03.2020 по 10.09.2021 на загальну суму (18 381,24 грн) прострочення боржником виконання обов`язку по оплаті наданих послуг за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № ВП-18002-П від 06.06.2019.

Період прострочення боржником виконання обов`язку по оплаті наданих послуг за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № ВП-18002-П від 06.06.2019 заявником визначений з червня 2019 року по лютий 2020 року (включно), що підтверджується долученими до заяви актами наданих послуг.

Пунктом 2.3 Договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № ВП-18002-П від 06.06.2019 визначено, що оплата послуг здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів, на розрахунковий рахунок виконавця, на підставі виписаного виконавцем рахунку з моменту отримання направленого виконавцем замовнику рахунку-фактури (можливе направлення в електронному вигляді через систему електронного документообігу).

Суд зазначає, що нарахування штрафних санкцій (пені) від простроченої суми здійснюється по кожному акту окрема за кожен день прострочення такого платежу з урахуванням положень частини шостої статті 232 Господарського кодексу України.

Однак заявником не додержано при здійсненні розрахунку пені вказаних положень законодавства.

Таким чином, перебіг строку позовної давності за вимогою про стягнення пені від суми заборгованості обраховується по кожному зобов`язанню (акту) окремо.

Разом з тим, беручи по останньому зобов`язанню боргового періоду, акту наданих послуг № 4143 від 29.02.2020 сплата по якому повинна була бути проведена згідно рахунку № 4144 від 01.02.2020 у строк до 23.01.2020 (включно) - п`ять банківських днів з моменту отримання замовником рахунку-фактури в електронному вигляді через систему "M.E.Doc" (16.01.2020), перебіг строку позовної давності за вимогою про стягнення пені від суми заборгованості починається з 24.01.2020 та обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням заявника до суду, тоді як заявник звернувся до суду із заявлю про видачу судового наказу лише 12.10.2021 (штамп Господарського суду міста Києва).

У випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині або у випадку заявлення вимог поза межами позовної давності, навіть щодо частини періоду нарахування в межах певного виду вимог, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав. При цьому, законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд, буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

Відповідно до частини другої статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до змісту частини третьої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, враховуючи те, що вимоги заявника в частині стягнення з боржника пені заявлені поза межами строку, встановленого для позовної давності (спеціальна 1 рік), суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення 3 727,87 грн пені згідно договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № ВП-18002-П від 06.06.2019 відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, згідно статті 153 Господарського процесуального кодексу України: відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків; відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами3-6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою; заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 148, 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із Фізичної особи-підприємця Мінаєвої Яни Геннадіївни в частині 3727,87 грн пені за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № ВП-18002-П від 06.06.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 15.12.2021