ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.12.2021 Справа № 914/3807/21

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І.

розглянув заяву Фізичної особи - підприємця Галагуза Сергія Володимировича , м. Рівне,

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Лукасяк Гжегош , Львівська область, Буський район, село Русилів, заборгованості в сумі 55 184,09 грн. по договору про перевезення вантажу № 160391 від 18.09.2019.

13.12.2021 до Господарського суду Львівської області надійшла заява Фізичної особи - підприємця Галагуза Сергія Володимировича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Лукасяк Гжегош заборгованості в сумі 55 184,09 грн. по договору про перевезення вантажу № 160391 від 18.09.2019.

Розглянувши подану заяву, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення у зв`язку з таким.

Так, згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України підставою для відмови у видачі судового наказу може бути та обставина, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Суд зауважує, що первинний документ - CMR не містить інформації, яка б відповідала умовам замовлення згідно із заявкою № 097/05 від 06.05.2021. Так, відповідно до заявки перевізником є Фізичної особи - підприємця Галагуз, проте, CMR не містить жодних печаток, підписів перевізника; дата завантаження згідно із заявкою - 11.05.2021, проте, у CMR у гафі 4 вказано дату 03.05.2021; згідно із заявкою перевезення здійснюється рухомим складом НОМЕР_2/ НОМЕР_1 , проте, CMR не містить даних про здійснення переведення рухомим складом з такими ідентифікуючими реквізитами. У заяві по вказані розбіжності та їх причини заявником нічого не вказано.

Крім цього, заявкою визначено неоднозначно умови оплати: 5 робочих днів за копією-оригіналом ЦМР, що не повністю відповідає п. 3.2 договору, відповідно до якого послуги оплачуються за кожною заявкою через 10 банківських днів після отримання виставлених перевізником оригіналів документів: ЦМР, а також рахунку, акту виконаних робіт, податкової накладної, виписаних датою розвантаження автомобіля, інших документів, якщо такі вказані в заявці на перевезення вантажу та оригіналу договору. До заяви не долучено доказів надіслання оригіналів документів, зазначених у п. 3.2 договору, так як в описі вкладення в цінний лист від 23.09.2021 зазначено про копії надіслання документів, перелічених в описі, а також у заяві не обґрунтовано переважного чи сукупного застосування норм заявки та договору.

За наведених обставин і відповідно до ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суд доходить висновку, що заява Фізичної особи - підприємця Галагуза Сергія Володимировича задоволенню не підлягає.

Одночасно суд звертає увагу, що наслідки відмови у видачі судового наказу передбачені ст. 153 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 151, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Галагуза Сергія Володимировича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Лукасяк Гжегош заборгованості в сумі 55 184,09 грн. по договору про перевезення вантажу № 160391 від 18.09.2019 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.