РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/259/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.,

секретар судового засідання Павлюк У. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи - підприємця Миринди Михайла Михайловича

до відповідача Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача фізичної особи - підприємця Молчанова Віталія Андрійовича,

про стягнення 10 629, 90 євро, з яких основний борг - 7 620 євро, штраф - 2 781, 30 євро, 3% за користування грошовими коштами - 228, 60 євро,

за участю:

представник позивача Олейняш М. І.,

позивач Миринда М. М.,

представник відповідача Сенько М. М.,

представник третьої особи Гриб О. В.,

ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.

1.1. ФОП Миринда М.М. звернувся з позовом до Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion про стягнення 10 629, 90 євро, з яких основний борг - 7 620 євро, штраф - 2 781, 30 євро, 3% за користування грошовими коштами - 228, 60 євро.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1. Склад суду.

Для розгляду цієї справи було визначено суддю Шіляк М. А. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2020).

Суд згідно з ухвалою від 20.05.2020 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У зв`язку із звільненням судді Шіляк М. А. з посади судді Господарського суду Івано-Франківської області за приписами ст. 32 ГПК України здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи і визначено для розгляду справи суддю Малєєву О. В. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2021).

Суд згідно з ухвалою від 03.11.2021 прийняв справу до розгляду, почав розгляд справи спочатку.

2.2. Перерви в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 ГПК України в судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 24.11.2021 оголошувалась перерва до 13.12.2021.

3. Зміст позовних вимог та заперечень на позов.

3.1. Позовна заява від 31.03.2020 (вх.№5366/20 від 02.04.2020).

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами був укладений контракт від 26.03.2019 №2/2019. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором щодо поставки пиломатеріалів. Відповідач, як покупець, зобов`язання щодо оплати за поставлену продукцію не виконав. З огляду на несвоєчасне виконання зобов`язань щодо оплати за поставлену продукцію позивач згідно з приписами ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 228, 60 євро. Згідно з умовами договору нарахував штраф у розмірі 2 781, 30 євро.

3.2. Відзив на позовну заяву від 31.05.2021 (вх.№8085/21 від 01.06.2021).

Вказує, що 23.03.2019 одночасно з укладенням контракту №2/2019 з ФОП Мириндою М. М. був укладений аналогічний за змістом контракту №1/2019 з ФОП Молчановим В. А. Стверджує, що здійснив оплату за поставлену продукцію. Однак внаслідок умисних злочинних дій позивача та третьої особи, а також враховуючи неуважність відповідача, оплата вказаної поставки була скерована на розрахунковий рахунок ФОП Молчанова В. А.

3.3. Відповідь на відзив від 05.10.2021 №220вих. (вх.№15623/21 від 06.10.2021).

Зазначає, що контракти підписані 26.03.2019, а не 23.03.2019, як стверджує відповідач, та не є ідентичними. Вказує, що відповідач не звертався до правоохоронних органів України з приводу вчинення шахрайських дій ФОП Мириндою М.М. та ФОП Молчановим В. А. Посилається на факт надсилання відповідачу в електронній формі рахунку-фактури на оплату продукції за контрактом від 26.03.2019 №2/2019, який відрізняється від рахунку-фактури за контрактом від 26.03.2019 №1/2019. Вважає, що неможливо сплутати ці рахунки-фактури, що спростовує посилання на шахрайські дії відповідача та третьої особи.

3.4. Пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ФОП Молчанова В. А. від 15.10.2021 (вх.№16558/21 від 21.10.2021).

Зазначає, що не є стороною контракту від 26.03.2019 №2/2019, не має жодних зобов`язань щодо його виконання, а тому предмет та підстави позову його не стосуються Водночас вказує на обґрунтованість позовної заяви, а доводи відповідача вважає неналежними. Стверджує, що посилання відповідача про невиконання зобов`язання з підстав укладення контрактів з іншими контрагентами є недоречними та не спростовують вимог щодо необхідності виконання таких зобов`язань. Відмічає, що ні відповідач, ні представник відповідача не звертались до органів досудового розслідування з підстав вчинення шахрайських дій, а тому висловлені ними звинувачення є безпідставними.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1. Між фізичною особою - підприємцем Мириндою Михайлом Михайловичем як продавцем та Zaklad wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion як покупцем укладено контракт від 26.03.2019 №2/2019.

Умови договору такі.

В порядку та на умовах, викладених в цьому контракті, постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити пиломатеріали, заготовки, вироби з деревини листяних та шпилькових (хвойних) порід, дрова колоті (іменовані надалі - товар), на умовах FCA-Івано-Франківськ, відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення термінів ІНКОТЕРМС (у редакції 2010 року) (п. 1.1.).

Місце поставки відповідно до умов FCA, загальна кількість, асортимент, якість, ціна товару, який постачальник зобов`язується передати покупцеві, визначається у специфікаціях до цього контракту, які є невід`ємною частиною цього контракту (п. 1.2.).

Постачальник поставляє покупцю товар окремими партіями згідно специфікацій до цього контракту (п. 1.3.).

Оплату доставки товару проводить покупець (п. 1.4.).

Ціна на товар, відповідно до умов цього контракту, визначається в євро і вказується в специфікації до цього контракту (п. 2.1.).

Загальна вартість цього контракту становить 100 000 євро (п. 2.2.).

Покупець проводить оплату за товар шляхом передоплати 100%, або по домовленості сторін на протязі трьох днів після прийому товару, також можлива оплата готівкою в касу банку на розподільчий рахунок продавця (не більше 10 000 дол. Еквіваленту) (п. 3.1.).

Оплата товару проводиться в євро (п. 3.3.).

Покупець приймає товар на своєму складі, згідно представлених супровідних товарно-транспортних документів (п. 4.1.).

Датою переходу права власності на товар є дата оформлення вантажно-митної декларації (п. 4.3.).

На кожну парію товару продавець надає документи, а саме: інвойс, CMR, фітосанітарний сертифікат (п. 5.3.).

У разі несвоєчасної оплати, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 0,1% від неотриманої суми за кожен день прострочення (п. 7.4.).

Контракт набуває чинності з дати його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому, але не більше ніж до 31.12.2019. Термін дії контракту може бути продовжений за і письмовою згодою сторін (п. 9.4.).

4.2. Відповідно до специфікації №1 на пиломатеріали необрізні із свіжопиляної деревини (додаток №1 до контракту) під товаром, що постачається за контрактом від 26.03.2019 №2/2019 сторони розуміють деревину породи дуб; ціна - 400 євро/м3, умови доставки: FCA - Івано-Франківськ.

Відповідно до специфікації №1 від 01.04.2019 на дошку дубову необрізну 1-2-3 сорт (mix) під товаром, що постачається за контрактом від 26.03.2019 №2/2019 сторони розуміють дошку дубову необрізну, кількість дошок - 700, кількість пачок - 15, всього - 19, 050 м3, пункт переходу границі - Рава-Руська.

4.3. Транспортування та отримання товару підтверджено митною декларацією від 02.04.2019 №ЕК10АА, міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 01.04.2021 серія А №606541.

Також Львівська митниця надала відповідь на адвокатський запит представника позивача, у якій зазначила, що товар пиломатеріали дубові, необрізні, нешліфовані, нестругані, не мають торцевих з`єднань, сорт 1-3 розміри, товщина 30 мм, ширина 170-450 мм, довжина 2 000 - 3 000 мм, к-сть пакетів - 15 шт, к-сть штук - 700, всього 19, 05 м3 за МД типу ЕК10АА №UA206010/2019/002467 від 02.04.2019 вивезено за межі митної території України 03.04.2019 через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська - Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС. Згідно даних АСМО «Інспектор» Львівської митниці завершення митного оформлення вказаного товару здійснено посадовою особою митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС 03.04.2019 о 17:30:47 год., а його вивезення із зони митного контролю в напрямку виїзду з України до Республіки Польща 03.04.2019 о 18:22:40 год.

Факт отримання вказаного товару відповідач не заперечує.

4.4. Для оплати товару позивач виписав рахунок-фактуру від 01.04.2019 №01/04/19 на суму 7 620 євро.

4.5. Відповідач оплату товару не здійснив.

4.6. Договірні правовідносини відповідача з третьою особою не пов`язані з виконанням сторонами зобов`язань за контрактом від 26.03.2019 №2/2019, а тому вказані обставини не стосуються предмету спору. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд відхиляє посилання відповідача на шахрайські дії позивача та третьої особи, оскільки згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Обставини вчинення злочину встановлюються в кримінально - процесуальному порядку.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1. При вирішенні даного спору суд керується приписами ч. 1 ст. 67 ГК України, згідно з якою відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Між сторонами був укладений контракт від 26.03.2019 №2/2019 на поставку пиломатеріалів.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

5.2. На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання (ст. 173, 174 ГК України). Цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, є майново-господарськими. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Суд встановив, що позивач поставив відповідачу товар відповідно до умов контракту від 26.03.2019 №2/2019, а відповідач в установлені контрактом строки оплату товару не здійснив.

5.3. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення 3% за користування грошовими коштами у розмірі 228, 60 євро. Водночас позивач не надав розрахунок вказаної суми, зокрема не вказав період нарахування. Тому суд позбавлений можливості перевірити правильність здійснених нарахувань і встановити обґрунтованість цих вимог.

5.4. Сторони в договорі передбачили, що у разі несвоєчасної оплати покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 0,1% від неотриманої суми за кожен день прострочення.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені полягає у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та до дня виконання зобов`язання. Пеня нараховується за певний період, і її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. На відміну від пені штраф застосовується одноразово.

В договорі сторони передбачили застосування такого виду неустойки як штраф, проте визначили здійснення нарахування, яке властиве для пені.

Суд позбавлений можливості усунути вказану суперечність, оскільки визначення розрахунку неустойки (штрафу) як пені не перетворює її в пеню. Так само неможливо застосувати штраф, розмір якого належним чином не визначено.

Саме таке застосування норм матеріального права наведено, зокрема, в постановах КГС ВС від 25.07.2018 у справі №917/889/17, від 25.07.2018 у справі №922/4400/17.

Крім того, позивач не навів обґрунтований розрахунок неустойки, що у випадку її нарахування як пені унеможливлює обмеження розміру подвійною обліковою ставкою Національного банку України відповідно до приписів ст. 343 ГК України.

6. Висновки суду.

6.1. З огляду на викладене суд висновує про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 7 620 євро основного боргу. У стягненні 3 009, 90 євро, з яких штраф - 2 781, 30 євро, 3% за користування грошовими коштами 228, 60 євро, належить відмовити.

7. Судові витрати.

7.1. Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 3 531, 87 грн, що підтверджується квитанцією від 31.03.2020 №0.0..1. На виконання ухвали від 10.04.2020 позивач доплатив судовий збір у розмірі 1 404, 66 грн, що підтверджується квитанцією від 06.05.2020 №0.0..1. Загальна сума сплаченого судового збору становить 4 936, 53 грн.

7.2. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

7.2.1. Позивач заявив витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32 123, 75 грн.

Під час розгляду справи по суті відповідач подав заперечення на остаточний розрахунок суми судових витрат. Вказав на відсутність погодженого сторонами переліку та вартості правових послуг, виду оплати. Крім того, за умовами договору надання послуг передбачено у Івано-Франківському окружному адміністративному суді.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач подав договір про надання правової допомоги від 23.03.2020, укладений між ФОП Мириндою М. М. як клієнтом та адвокатом Олейняш М. І.

Умови договору такі.

Клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу по захисту і представництву прав та охоронюваних законом його інтересів в Івано-Франківському окружному адміністративному суді (п. 1.1.).

За надання правової допомоги клієнт вносить адвокату винагороду згідно акту прийняття робіт та розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, який є невід`ємною частиною договору. Засади кінцевого обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі, тощо) визначається за окремою домовленістю з адвокатом, виходячи із суттєвого зростання або зменшення обсягу допомоги, що має бути надана (п. 3.1.).

Адвокат має право стягувати з клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних із виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо). Порядок їх погашення визначається за окремою домовленістю шляхом авансування або оплати по факту в певний строк (п. 3.2.)

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків (п. 4.1.).

Сторонами підписано акт прийняття робіт та розрахунок витрат на правничу допомогу від 31.03.2020, в якому вказано, що розмір адвокатського гонорару за 1 годину роботи становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. Також міститься посилання на ЗУ Про Державний бюджет України на 2020 рік, яким встановлено рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01.01.2020 2 102 грн, з 01.07.2020 2 197 грн, з 01.12.2020 2270 грн.

Викладене спростовує твердження відповідача про те, що сторони не узгодили вид оплати та вартість правових послуг.

В остаточному розрахунку суми судових витрат від 23.11.2021 №225вих. та в акті прийняття робіт від 23.11.2021 наведено перелік наданих адвокатом послуг, які відповідають матеріалам справи. Також наведено розрахунок вартості цих послуг відповідно до умов договору і визначено їх суму - 32 123, 75 грн.

ФОП Миринда М. М. оплатив вказані послуги адвоката, що підтверджується квитанцією серії ВГ №20 від 31.03.2020 на суму 27 239, 50 грн та квитанцією серії ВГ №117 від 23.11.2021 на суму 4 884, 25 грн.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач подав відповідні докази, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.

Зазначення у договорі найменування іншого суду суд вважає опискою, оскільки всі інші надані докази підтверджують надання послуг та виконання робіт у справі №909/259/20, що розглядалась Господарським судом Івано-Франківської області. Вказана помилка не може бути підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, які є підтвердженими.

Відповідно до ч. 4 - 6 ст. 126 ГПК України відповідач не заявив про неспівмірність вказаних витрат, не подав відповідні докази на підтвердження таких обставин і не просив ці витрати зменшити.

7.2.2. Позивач також просить стягнути витрати на залучення перекладача, які становлять 23 500 грн. На підтвердження цих витрат подав квитанцію до прибуткового касового ордера №10/09 від 06.09.2021. Вважає, що вартість перекладу однієї сторінки тексту не перевищує середньо ринкову вартість таких послуг.

Проте вказаний касовий ордер не дає можливості встановити, які саме послуги, якої вартості і в якому обсязі надавались. А тому відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України ці витрати не доведені і не підлягають розподілу.

7.3. Враховуючи тривалий розгляд справи, який серед іншого був обумовлений процесуальними діями відповідача, суд на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України судові витрати покладає на відповідача.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 241, 244, 254, 256 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Частково задовольнити позов фізичної особи - підприємця Миринди Михайла Михайловича до Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача фізичної особи - підприємця Молчанова Віталія Андрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 10 629, 90 євро, з яких основний борг - 7 620 євро, штраф - 2 781, 30 євро, 3% за користування грошовими коштами - 228,60 євро,

Стягнути з Zaklady wyrobow z drewna "Lamela" Robert Farion (вул. Фабрика, 3, м. Фрамболь, Білгорайський повіт, Люблінське воєводство, Республіка Польща, 23-440, номер податкової ідентифікації ) на користь фізичної особи - підприємця Миринди Михайла Михайловича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 7 620 євро (сім тисяч шістсот двадцять євро) основного боргу, а також 37 060, 28 грн (тридцять сім тисяч шістдесят гривень двадцять вісім копійок) судових витрат, з яких 4 936, 53 грн - судовий збір, 32 123, 75 грн - витрати на професійну правничу допомогу.

Відмовити в частині стягнення 3 009, 90 євро, з яких штраф - 2 781, 30 євро, 3% за користування грошовими коштами - 228,60 євро.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.12.2021.

Суддя О. В. Малєєва