ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2021 р. м.Київ Справа№ 910/15819/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Салій І.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 09.12.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.02.2021 (повний текст складено 24.02.2021)

у справі № 910/15819/20 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"

до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про стягнення 779 818,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"" (далі - АТ "ОГС "Дніпрогаз""/позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"/відповідач) про стягнення 779 818,05 грн, в тому числі: 531 125,13 грн - 3% річних та 248 692,92 грн - інфляційних втрат, нарахованих у зв`язку із безпідставним користуванням чужими грошовими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що кошти, отримані відповідачем на виконання рішення суду, що набрало законної сили, яке в подальшому було скасовано судом вищої інстанції, є безпідставно збереженим майном, що на думку позивача, надає підстави останньому на нарахування сум згідно ст. 625 ЦК України за весь час користування чужими коштами.

Короткий зміст заперечень відповідача проти позову

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що внаслідок прийняття остаточного судового рішення по суті спору, отримані позивачем грошові кошти на підставі судового рішення, яке набрало законної сили та наказу, виданого на виконання цього рішення, не є безпідставно одержаними грошовими коштами, а отримані відповідачем на законних підставах, а тому стаття 1212 ЦК України до спірних правовідносин не може бути застосована, відповідно відсутні підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі №910/15819/20 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог мотивовано тим, що:

- законодавчо закріпленим спеціальним способом захисту інтересів АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"", з якого було стягнуто грошові кошти за судовим рішенням, скасованим у подальшому, є поворот виконання судового рішення;

- Господарським судом Дніпропетровської області на новому розгляді справи №904/4319/18 задоволено заяву АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"" про поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2018 у справі № 904/4319/18 та присуджено в поворот виконання судового акту стягнути з Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"" 9 572 278,32 грн - втрат від інфляції, 2 678 604,54 грн - 3% річних та 183 763,24 грн - витрат зі сплати судового збору;

- суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із згаданим рішенням, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі №910/15819/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано при ухваленні оскаржуваного рішення, що:

- предметом позову у справі, яка розглядається, є стягнення згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат та відсотків річних, нарахованих на позадоговірне грошове зобов`язання. що виникло на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України;

- кошти, про які йдеться, є безпідставно збереженим майном, що надає Позивачу підстави для нарахування сум, які передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України, за весь час користування чужими коштами;

- Вирішення питання повернення безпідставно набутого майна через інститут процесуального права (поворот виконання рішення суду) - не позбавляє Позивача права на подання самостійного позову про стягнення процентів за час користування чужими коштами, відповідно до ч.2 ст.1214, ст.536, ст.625 Цивільного кодексу України;

- в контексті даної справи, грошового зобов`язання у АТ «Дніпрогаз» зі сплати 12 434 646,10грн. на користь Відповідача, які помилково присудив суд до стягнення, не виникало, а ДК «Газ України» безпідставно збагатився на вказану суму, тобто без правових підстав.

Короткий зміст заперечень проти доводів апеляційної скарги

30.04.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. ст. 2, 119, 263 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, відповідач посилався на те, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що дія ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України не поширюється на спірні правовідносини у справі, яка розглядається.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.04.2021 справу №910/15819/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Тищенко О.В., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі №910/15819/20.

Оскільки вищезгаданою ухвалою апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження (від 12.04.2021) встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 діб з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 30.04.2021, а головуючий суддя Дикунська С.Я. знаходилась у відпустці з 05.05.2021 по 07.05.2021, суддя Станік С.Р., який входить до складу колегії суддів, перебував у відпустці з 30.04.2021 по 14.05.2021, питання про призначення справи до розгляду здійснювалося після виходу суддів з відпусток.

30.04.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", за текстом якого останній просив врахувати зазначені у ньому міркування та аргументи при ухваленні постанови, відмовити скаржнику у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 у справі №910/15819/20 - залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 розгляд справи №910/15819/20 призначено на 08.06.2021.

08.06.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання апелянта про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю участі в іншій справі.

В зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р., який входить до складу колегії суддів, у відпустці, на підставі службової записки судді Дикунської С.Я. від 08.06.2021, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду 08.06.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2021 замінено склад колегії суддів у справі №910/15819/20 та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Тищенко О.В. та Шаптала Є.Ю.

Судове засідання 08.06.2021 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Станіка С.Р., який входить до складу колегії суддів,у відпустці, заміною складу суду та в зв`язку із зайнятістю судді Шаптали Є.Ю. в інших, раніше призначених постійним складом колегії суддів, судових засіданнях.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021справу №910/15819/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Тищенко О.В. та Шаптала Є.Ю. Розгляд справи №910/15819/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 призначено 20.07.2021.

На підставі службової записки головуючого судді від 20.07.2021 та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) та входить до складу суду, у відпустці з 12.07.2021 по 25.07.2021 включно призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15819/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 замінено склад колегії суддів у справі № 910/15819/20 та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 справу №910/15819/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021, призначену на 20.07.2021, прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

20.07.2021 в судовому засіданні оголошено протокольну ухвалу про перерву на 21.09.2021.

Судове засідання 21.09.2021 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці, відтак питання про призначення справи до розгляду здійснюється після виходу судді з відпустки (04.10.2021).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 розгляд справи №910/15819/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 призначено на 15 год. 30 хв. 16.11.2021.

Проте, на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19.10.2021 № 2086/0/15-21 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку" суддя ОСОБА_1 відрахована зі штату суду 22.10.2021, у зв`язку зі звільненням у відставку, яка є головуючим суддею (суддею-доповідачем), з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, здійснити розгляд справи у визначеному складі суду - неможливо.

Враховуючи положення п.17.4 ч.17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду та у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 19.10.2021 № 2086/0/15-21, розпорядженням №09.1-07/649/21 від 28.10.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/15819/20.

У відповідності до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 28.10.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

З метою здійснення подальшого розгляду справи № 910/15819/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на Господарського суду міста Києва від 11.02.2021, справа підлягає прийняттю до провадження визначеним складом суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне розпочати апеляційний розгляд справи № 910/15819/20 по суті новим складом колегії суддів: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 прийнято справу № 910/15819/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю., призначено до розгляду справу № 910/15819/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 в судовому засіданні з викликом учасників справи, розгляд справи призначено на 09.12.2021.

Законом України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд справи підлягає здійсненню у розумний строк з огляду на ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11, пункту 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 09.12.2021 з`явився представник скаржника (позивача - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз") та відповідача - Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Позивач (скаржник) в особі представника в судовому засіданні 09.12.2021 підтримав вимоги викладені у апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 09.12.2021 представник відповідача заперечував проти вимог, викладених у апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, яке таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 12.12.2018 Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення у справі №904/4319/18, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019, про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 9 572 278,32 грн втрат від інфляції, 3% річних у розмірі 2 678 604,54 грн та 183 763,24 грн витрат зі сплати судового збору.

Позивачем наведене рішення суду виконано, зокрема, перераховано на користь відповідача грошові кошти у розмірі 12 434 646,10 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №2424 від 27.03.2019 та №1807 від 05.04.2019.

Разом з тим, Верховним Судом постановою від 19.12.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.20218 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 - скасовано, а справу №904/4319/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 19.05.2020 у справі №904/4319/20 у задоволенні позовних вимог Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"" про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за договором поставки природного газу №06/10-2016 від 20.12.2010 у загальному розмірі 12 250 882,86 грн відмовив у повному обсязі.

Крім того, Господарським судом Дніпропетровської області у наведеному рішенні задоволено заяву АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"" про поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2018 у справі №904/4319/18, зокрема, присуджено стягнути з Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"" 9 572 278,32 грн - втрат від інфляції, 2 678 604,54 грн - 3% річних та 183 763,24 грн витрат зі сплати судового збору.

07.09.2020 згідно з банківською випискою відповідачем перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 12 434 646,10 грн з призначенням платежу: на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 у справі № 904/4319/18 та наказу від 31.08.2020 № 904/4319/18.

Позивач в обгрунтування позову наголошує, що кошти, отримані відповідачем на виконання рішення суду, що набрало законної сили, але в подальшому було скасовано судом вищої інстанції, є безпідставно збереженим майном, що надає підстави позивачу на нарахування сум за весь час користування чужими коштами, які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, а саме: 531 125,13 грн - 3% річних та 248 692,92 грн - інфляційних втрат.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що внаслідок прийняття остаточного судового рішення по суті спору, отримані позивачем грошові кошти на підставі судового рішення, яке набрало законної сили та наказу, виданого на виконання цього рішення, не є безпідставно одержаними грошовими коштами, а отримані відповідачем на законних підставах, а тому стаття 1212 ЦК України до спірних правовідносин не може бути застосована, відповідно відсутні підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач вважає, що грошові кошти, які були ним перераховані на виконання рішення суду, яке в подальшому скасоване, є безпідставно набутими грошовими коштами, на які розповсюджується режим правового регулювання ст. ст. 1212 Цивільного кодексу України та ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З огляду на наведені приписи цивільного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, позивач, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на грошове зобов`язання, яке виникло на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позивач наголошує, що отримані відповідачем грошові кошти, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, але в подальшому було скасоване, - є безпідставно отриманими коштами.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно зазначив, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що законодавчо закріпленим спеціальним способом захисту інтересів АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"", з якого було стягнуто грошові кошти за судовим рішенням, скасованим у подальшому, - є поворот виконання судового рішення.

Поворот виконання рішення - це процесуальна гарантів захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Рішенням Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011 у справі № 1-25/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав, у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання судового рішення в господарському судочинстві врегульований статтею 333 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 333 Господарського процесуального кодексу України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Необхідно розмежовувати інститут повороту виконання рішення та спосіб судового захисту порушеного права власності, передбачений статтею 1212 Цивільного кодексу України для повернення безпідставно набутого майна.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що поворот виконання судового рішення - це інститут процесуального права, а повернення безпідставно набутого майна - це інститут матеріального права.

У той же час, надання особі, право якої порушено, можливості самостійно визначати спосіб відновлення свого порушеного права - заява про поворот виконання судового акта або пред`явлення самостійного позову про повернення безпідставно отриманих грошових коштів, не повинно мати наслідком повернення грошових коштів до прийняття нового судового рішення за результатом розгляду спору, тобто, всупереч положенням Господарського процесуального кодексу України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"" перерахувало на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" грошові кошти на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області та судового наказу, виданого на його виконання. Таким чином, до прийняття остаточного судового рішення по суті спору у справі №904/4319/18, отримані грошові кошти на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, та наказу, виданого на виконання вказаного рішення, - не є безпідставно одержаними грошовими коштами, а отримані відповідачем на законних підставах, у зв`язку з чим стаття 1212 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин не може бути застосована.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено і що підтверджується також матеріалами справи, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що Господарським судом Дніпропетровської області на новому розгляді справи №904/4319/18 задоволено заяву АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"" про поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2018 у справі № 904/4319/18 та присуджено в поворот виконання судового акту стягнути з Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"" 9 572 278,32 грн - втрат від інфляції, 2 678 604,54 грн - 3% річних та 183 763,24 грн - витрат зі сплати судового збору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи дійшов висновку, що обумовлені законом правові підстави для застосування до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, положень статті 1212 Цивільного кодексу України - відсутні, у зв`язку з чим позивачем безпідставно здійснено нарахування з посиланням на ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України заявлених до стягнення 531125,13 грн - 3% річних та 248 692,92 грн - інфляційних втрат.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків як суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні, так і суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи.

Отже, усі доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, проте, є такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові щодо спірних правовідносин учасників справи, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю, з висновками якого погоджується і суд апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2021 у справі № 910/15819/20, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Також, оскільки Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 поновлено скаржнику пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, і дію оскаржуваного рішення зупинено, і за наслідками апеляційного розгляду справи його залишено без змін, а тому його дія підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2021 у справі № 910/15819/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2021 у справі № 910/15819/20 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз".

4. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2021 у справі № 910/15819/20.

5. Матеріали справи № 910/15819/20 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 20.12.2021.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко