ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2021 р. Справа№ 910/5139/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Пашкіної С.А.

Корсака В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Одеська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021

у справі № 910/5139/21 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмейда Груп"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 48 758,57 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У березні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Алмейда Груп" (далі - ТОВ «Алмейда Груп») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій, посилаючись на ч. 2 ст. 924 ЦК України та ст. 224 ГК України, просило стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ «Українська залізниця») 48 758,57 грн вартості недостачі вантажу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції вказав, що оскільки АТ «Українська залізниця» належним чином не виконало зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, така поведінка відповідача є винною, а тому АТ «Українська залізниця» зобов`язано відшкодувати заподіяні позивачу збитки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2021, АТ «Українська залізниця» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Українська залізниця» вказує, що оскаржуване рішення прийнято на підставі неправильно встановлених обставин, які мають істотне значення для справи, зокрема щодо граф 51-53 залізничної накладної в сукупності з пам`яткою №1644 від 13.08.2020 та пам`яткою №1628 від 14.08.2020. Також АТ «Українська залізниця» вказує, що не було повідомлене про проведення експертизи РТПП Миколаївської області і, крім цього, в акті експертизи не зазначено, що він підготовлений для подання до суду та про повідомлення експерти про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Також АТ «Українська залізниця» подало додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 та витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Українська залізниця" в особі РФ «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі № 910/5139/21. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021 апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Пашкіна С.А. (у зв`язку з лікарняним судді Мартюк А.І.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 прийнято апеляційну скаргу АТ "Українська залізниця" в особі РФ «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі № 910/5139/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Пашкіна С.А. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

ТОВ «Алмейда Груп» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, вважає оскаржуване рішення законним і обґрунтованим та просить залишити його без змін.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

13.03.2020 на підставі заяви (акцепту) про прийняття пропозиції укладення договору (оферти) ТОВ «Алмейда Груп» (як замовник) та АТ «Українська залізниця» (як перевізник) уклали договір №99-34972142/2020-001 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір), що підтверджується інформаційним повідомленням, надісланим АТ «Українська залізниця» засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу позивача.

Згідно п. п. 1.1, 1.3, 1.4 договору предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому договором порядку. Перевезення оформлюється накладною відповідно до договору, Статуту залізниць України, Збірника тарифів та коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, Правил перевезення вантажів, СМГС, КОТІФ відповідно.

Надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до п. 5.6 договору перевізник відповідає за шкоду, спричинену вантажу та/або вагонам замовника, відповідно до законодавства.

30.07.2020 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Марківське» (далі - СТОВ «Агрофірма «Марківське») (як продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сингента» (як покупець) уклали договір купівлі-продажу №178/20/П, за умовами якого продавець в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язується передати у власність покупця продукцію (далі - товар), а покупець - прийняти товар та оплатити його.

Згідно з п. 1.2 договору №178/20/П товаром вважаються речі за наступними характеристиками: найменування товару - українська м`яка пшениця 3 класу врожаю 2020 року; кількість товару, метричних тон - 2 500.000 +/- 5%, на вибір покупця.

Поставка товару здійснюється залізничним або автомобільним транспортом на умовах DAP ст. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунайська Судноплавно-Стівідорна компанія» (далі - ТОВ «ДССК»), вантажоодержувач - зерновий термінал, згідно з «Інкотермс-2010». Продавець оформляє товарно-транспортні накладні або залізничні накладні на товар згідно інструкції покупця, які покупець повинень надати продавцю до початку періоду поставки (п. п. 3.1, 3.2 договору №178/20/П).

Згідно з п. 3.13 договору №178/20/П у випадку, якщо якість та/або стан товару не відповідає умовам договору, покупець може відмовитись від кожного вагону/вантажівки з таким товаром.

Ціна товару за 1 метричну тону становить 7 117,00 грн з ПДВ (п. 4.2 договору).

31.07.2020 ТОВ «Алмейда Груп» (як виконавець) та СТОВ «Агрофірма «Марківське» (як замовник) уклали договір №АЛМ-3107 на транспортно-експедиційне обслуговування (далі - договір №АЛМ-3107), за умовами якого ТОВ «Алмейда Груп» зобов`язалось надати СТОВ "Агрофірма Марківське" транспортно-експедиційне обслуговування (далі - ТЕО), пов`язане з навантаженням, сертифікацією, митним оформленням, організацією перевезення зернових, зернобобових, олійних культур і продуктів їх переробки (вантаж) залізничним транспортом при здійсненні перевезень всередині України та/або на експорт/імпорт за реквізитами замовника.

АТ «Українська залізниця» (перевізник) у серпні 2020 року за накладною №50038181 від 08.08.2020 здійснило за замовленням ТОВ «Алмейда Груп» (вантажовідправник) перевезення залізничних вагонів №№ 95233961, 95147708, 95216909, 58548785, 95121604, 95128930, 58544073, 95083028, 95234332 із зерновими (пшеницею) загальною вагою 616 650 кг зі станції відправлення Рубіжне Донецької залізниці до станції призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) Одеської залізниці для подальшого вивезення водним транспортом СТОВ «Агрофірма «Марківське» для ТОВ «Сингента» через вантажовласника ТОВ «КОФКО Агрі Ресорсіз Україна» за договором з ТОВ «Сингента» (відмітка в графі 15), вантажоодержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДССК" в квоту ТОВ "КОФКО Агрі Ресорсіз Україна".

Матеріали справи свідчать, що АТ «Українська залізниця» прийняло переданий вантаж до перевезення у зазначених вагонах без будь-яких зауважень до їх технічного стану.

Згідно з відомостями графи 15 накладної експортер - ТОВ «Кофко Агрі Ресорсіз Україна».

Загальна кількість вагонів - 9, дивись відомість (графа 19 накладної «Номер вагона»).

Відомість вагонів (ідентифікація відправки №50038181 від 08.08.2020: №№ 95233961 (маса вантажу 69 550), 95147708 (маса вантажу 69 700), 95216909 (маса вантажу 69 650), 58548785 (маса вантажу 69 600), 95121604 (маса вантажу 69 650), 95128930 (маса вантажу 69 700), 58544073 (маса вантажу 69 750), 95083028 (маса вантажу 64 500), 95234332 (маса вантажу 64 550)).

Графа 20 залізничної накладної №50038181 свідчить, що вантаж (пшениця) перевозився насипом. Вантаж розміщено й закріплено згідно з п. п. 4.1, 4.3, 4.4, 6.7.1 глави 1 додатка 3 до СМГС. Відповідальний за розміщення та кріплення вантажу директор Волченко М.О. Експорт. Власний вагон. Власник ТОВ «Смарт Рейл Логістик».

Відповідно до відомостей графи 24 накладної маса вантажу, визначена відправником, складає 616 650. Спосіб визначення маси, згідно з графою 26 накладної, на електронних вагах заводський №305.

Графа 51 накладної (календарний штемпель прибуття вантажу) свідчить, що вантаж прибув на станцію призначення 12.08.2020.

Календарний штемпель видачі вантажу - 12.08.2020 (графа 52 накладної).

Згідно з графою 53 накладної, 12.08.2020 вантаж одержала Бортницька Ю.А. (ЕЦП одержувача 12.08.2020, 16:50)

На станції призначення одержувач здійснив первинне переваження вагонів на брутто (у завантаженому стані) на власних вагонних вагах та виявив різницю із вагою відправника в сторону зменшення (недостача вантажу), зокрема, у вагоні №95128930 - 7 200 кг, що перевищує норму природних втрат (0,5% від маси вантажу).

13.08.2020 ТОВ «ДССК» склало акт загальної форми про зважування вагонів-зерновозів з пшеницею зі станції Рубіжне, експортер ТОВ «Кофко Агрі Ресорсіз Україна», відправник ТОВ «Алмейда Груп», на сертифікованих залізничних вагах. За актом: вагон №95128930, №ТТН50038181, вага по документу: брутто 91 700, тара 22 0000, нетто 69 700; вага по факту: брутто 84 500, тара 22 000, нетто 62 500; різниця - 7 200.

13.08.2020 ТОВ «ДССК» склало акт про недостачу брутто про проведення перезважування вагонів-зерновозів з пшеницею зі станції Рубіжне, експортер ТОВ «Кофко Агрі Ресорсіз Україна», з/д відправник ТОВ «Алмейда Груп» на сертифікованих залізничних вагах вагон №95128930, №ТТН50038181, вага по документу: брутто 91 700, тара 22 0000, нетто 69 700; вага по факту: брутто 84 500, тара 22 000, нетто 62 500; різниця - 7 200.

Таким чином вантажоодержувач встановив, що АТ «Українська залізниця» передало йому меншу кількість вантажу, ніж це встановлено договором та залізничною накладною №50038181.

13.08.2020 ТОВ «ДССК» звернулось до начальника станції Миколаїв-Вантажний (експ.) РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» із заявою №045/20 щодо вагону 95128930, у якій просило провести комісійну перевірку та видачу вантажу зерна пшениця у вагоні №95128930, що прибув на адресу ТОВ «ДССК» зі станції відправлення Рубіжне (відправник ТОВ «Алмейда Груп») згідно з накладною №50038181. В даному вагоні виявлений доступ до вантажу, наявність затиснутої трави в розвантажувальному люці, просипання вантажу та нестача вантажу згідно зазначеної ваги в накладних у вагоні №95128930 - 7 200 кг; за результатами перевірки скласти відповідний комерційний акт щодо виявленої недостачі маси вантажу у вагоні №95128930. При цьому повідомило, що пам`ятка ГУ-45 не підписана, вказаному вагону з вантажем буде забезпечена цілодобова охорона, що унеможливлює доступ до них та втручання до вантажу сторонніх осіб.

Листом №460/М від 13.08.2020 АТ «Українська залізниця» РФ «Одеська залізниця» ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» станція Миколаїв-Вантажний на листи №№045/20 та 046/20 від 13.08.2020, посилаючись на ст. 52 Статуту залізниць України, повідомило ТОВ «ДССК» про відсутність підстав для комісійної видачі вагонів№№95128930, 95650016,95638482. АТ «Українська залізниця» за текстом вказаного листа вказало, що вагони прибули у технічно справному стані, оглянуті на колії станції за участю комерційного агента станції та представника вантажоодержувача, ЗПП (запірно-пломбувальні пристрої) відправника у наявності не пошкоджені, виконують свої функції; пам`ятка ГУ-45 представниками ТОВ «ДССК» не підписана, що зафіксовано актом загальної форми №3980.

13.08.20 працівник станції та представник вантажовласника підписали пам`ятку №1644 про подавання вагонів (форма ГУ-45), в т.ч. вагона №95128930, згідно з якою час передачі вагонів зі станції та їх прийняття вантажовласником при подаванні - 16:20.

Для визначення кількості вантажу у вищевказаних вагонах вантажоодержувач звернувся до Торгово-промислової палати Миколаївської області для проведення експертизи.

Згідно з висновком експерта №120/0737 від 13.08.2020 при зважуванні і огляді залізничного вагону (хопер) №95128930 за непорушними пломбами відправника, завантаженого зерном пшениці, фактична загальна маса нетто складає 62 500 кг, що на 7 200 кг менше проти даних, вказаних у залізничній накладній. Вагон має сліди механічного впливу на третій та другий (середній) розвантажувальні люки.

При зовнішньому огляді розвантажувальних бункерів встановлено:

- у вагоні №95128930 в нижній частині третього та другого (середнього) розвантажувальних бункерів від сходів вагону з протилежної сторони від штурвалів є механічні впливи в місці прилягання кришки до корпусу бункера: на третьому - зазор довжиною 50 см, який частково затиснутий пучком трави, гумовий ущільнювач частково пошкоджений, видно затиснуті і роздавлені зерна пшениці, на (середньому) бункері є здир покривного покриття свіжого походження.

При знятті ЗПП у присутності експерта та огляді поверхні і місткості вантажу через верхні завантажувальні люки виявлено:

у вагоні між третім та четвертим люками від сходів є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) на довжині близько 3,5 м та завглибшки візуально до 1,3 м від поверхні вантажу з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерною для стікаючого / вниз, у бік третього розвантажувального люка (з протилежної сторони від штурвалів), який має зазор з затиснутими зернами пшениці, механічний вплив;

Візуально вільний простір у вагоні дозволяє поміститися нестачі вантажу.

Зважування маси вагонів здійснювалося на вагах електронних ВЕПВ-150, заводський номер №40, дата державної повірки 17.06.2020.

В результаті зважування та огляду вагону №95128930, завантаженого зерном пшениці, встановлено:

за непорушними пломбами фактична маса нетто вантажу складає 62 500 кг, що на 7 200 кг менше проти даних, вказаних у залізничній накладній №50038181. Вагон має сліди механічного впливу на третій та другий (середній) розвантажувальні люки (примірник оригіналу експертизи зі специфікацією зважування вагону долучається).

Висновок експертизи №120/0737/1 від 13.08.2020 містить докладний опис проведеного дослідження, фотокартки, обґрунтовані та чіткі висновки з поставлених запитань.

13.08.2020 після 18 год, ТОВ «ДССК» засобами поштового зв`язку направило начальнику виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» скаргу №047/20 щодо оформлення комерційних актів з порушенням Правил складання актів, у якій повідомило про надання станцією Миколаїв-Вантажний ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» відмови листом №460/М від 13.08.2020 на заяву про комісійну видачу №045/20 від 13.08.2020; просило задовольнити скаргу та невідкладно забезпечити складення станцією Миколаїв-Вантажний комерційного акту на підставі заяви ТОВ «ДССК» №045/20 від 13.08.2020.

14.08.2020 згідно з пам`яткою №1628 про забирання вагонів за підписами працівника станції та працівника вантажовласника вантажовласник здав, а станція прийняла вагони (в т.ч. №95128930) о 03:10 (час передачі вагонів для забирання та час фактичного забирання вагонів залізницею).

СТОВ «Марківське» звернулось до ТОВ «Алмейда Груп» з претензією №70 від 15.09.2020 на суму 190 771,18 грн, посилаючись на нестачу продукції, виявлену при вивантаженні вагонів, в т.ч №95128930.

У поданій позовній заяві ТОВ «Алмейда Груп», виходячи з вартості 1 т вантажу 7 117,00 грн (з ПДВ), просить стягнути з ТОВ «Українська залізниця» 48 758,57 грн збитків у розмірі вартості втраченого вантажу.

Заперечуючи проти позову, АТ «Українська залізниця» у відзиві на позовну заяву вказує, що представник ТОВ «ДССК» без будь-яких застережень підписав пам`ятку №1644 від 13.08.2020, що підтверджує факт передачі на під`їзну колію одержувача вантажу ТОВ «ДССК» одного вагону №95128930 вантажоодержувачу ТОВ «ДССК» з цілісними запірно-пломбувальними пристроями (ЗПП) вантажовідправника, у зв`язку з чим комерційний акт АТ «Українська залізниця» не складався. За наведених підстав АТ «Українська залізниця» вважає, що на підставі п. А ст. 111 Статуту залізниць України перевізник (залізниця) звільняється від відповідальності за всі наслідки, які стались з вантажем, якщо вантаж надійшов зі справними пломбами відправника вантажу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За змістом ст. 20 ГПК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Частиною 2 ст. 306 ГК України визначено, що суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Згідно з ч. 5 ст. 307 ГУ України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 3 ст. 308 ГК України вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 918 ЦК України передбачено, що завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 23 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України цей Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

За змістом п. 5 Статуту залізниць України нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до п. 8 Статуту залізниць України перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

Згідно зі ст. 5 Статуту залізниць України на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів; Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно з п. 9.1 Правил технічної експлуатації залізниць України рухомий склад, а також спеціальний самохідний рухомий склад має утримуватися в експлуатації у справному стані, що забезпечує безперебійну роботу, безпеку руху, охорону праці, і своєчасно проходити планово-попереджувальні види ремонту і технічного обслуговування. Запобігання появі несправностей і забезпечення встановлених строків служби рухомого складу має бути головним у роботі осіб, відповідальних за його технічне обслуговування і ремонт.

Пунктом 12.1 Правил технічної експлуатації залізниць України передбачено, що забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться. Вимоги до технічного стану рухомого складу, порядок його технічного обслуговування і ремонту, а також відправлення його на заводи та депо для ремонту визначаються Державною адміністрацією залізничного транспорту України.

При цьому відповідно до п. 3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Частинами 1, 2, 5 ст. 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

АТ «Українська залізниця» (перевізник) у серпні 2020 року за накладною №50038181 від 08.08.2020 здійснило за замовленням ТОВ «Алмейда Груп» (вантажовідправник) перевезення залізничних вагонів №№ 95233961, 95147708, 95216909, 58548785, 95121604, 95128930, 58544073, 95083028, 95234332 із зерновими (пшеницею) загальною вагою 616 650 кг зі станції відправлення Рубіжне Донецької залізниці до станції призначення Миколаїв-Вантажний (експ.) Одеської залізниці.

Після прибуття вагонів на станцію призначення одержувач здійснив первинне перезважування вказаних вище вагонів на брутто (у завантаженому стані) на власних вагонних вагах та виявив різницю із вагою відправника в сторону зменшення (недостача вантажу), зокрема, у вагоні №95128930 - 7 200 кг, що перевищує норму природних втрат (0,5% від маси вантажу) і повідомив залізницю про ці обставини з проханням провести комісійну перевірку та видачу вантажу, скласти комерційні акти.

Відповідно до пп. а) п. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Положеннями п. 113 Статуту залізниць України передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно до ст. 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до приписів ст. 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

На підставі вказаних положень Статуту залізниць України ТОВ «ДССК» (вантажоодержувач згідно з графою 4 накладної №50038181) передало ТОВ «Алмейда Груп» право пред`явлення позову за недостачу вантажу у залізничному вагоні, що підтверджується викладеними у позовній заяві поясненнями позивача та переуступним підписом вантажоодержувача на залізничні накладній №50038181 (паперова копія накладної, роздрукована на підставі електронної накладної та засвідчена календарним штемпелем станції призначення 12.08.2020). Також за текстом позовної заяви ТОВ «Алмейда Груп» вказало, що недоодержало від СТОВ «Агрофірма «Марківське» грошові кошти у розмірі вартості нестачі вантажу - дохід, недоплачений ТОВ «Алмейда Груп» при кінцевому розрахунку за надані послуги за договором №АЛМ-3107 від 31.07.2020.

Зазначена обставина не оскаржується АТ «Українська залізниця» у апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно з п. 16, 17 Правил складання актів у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях незагального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень (далі - Дирекція) безпосередньо або через начальника станції.

При поданні скарги через начальника станції або безпосередньо начальнику Дирекції одержувачу видається розписка про прийняття скарги.

Начальник Дирекції на скаргу про відмову від складання комерційного акта (акта загальної форми) або про неправильне його оформлення повинен дати мотивовану відповідь по суті скарги: стосовно швидкопсувних вантажів - протягом доби, а стосовно інших вантажів - не пізніше триденного терміну після отримання скарги. У разі обґрунтованості скарги начальник Дирекції дає розпорядження про складання комерційного акта (акта загальної форми) або про переоформлення акта. У цьому разі плата за зберігання вантажу, а також за користування вагоном (контейнером) протягом часу затримки складання акта з одержувача не стягується.

Як встановлено вище, АТ «Українська залізниця» РФ «Одеська залізниця» ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» станція Миколаїв-Вантажний листом №460/М від 13.08.2021 за підписом начальника станції Миколаїв-Вантажний Воробйова А.М. на листи №№045/20 та 046/20 від 13.08.2020, посилаючись на ст. 52 Статуту залізниць України, повідомило ТОВ «ДССК» про відсутність підстав для комісійної видачі вагонів №№95128930, 95650016, 95638482.

Після відмови у складенні комерційного акта 13.08.20 працівник станції та представник вантажовласника підписали пам`ятку №1644 про подавання вагонів (форма ГУ-45), в т.ч. №95128930, згідно з якою час передачі вагонів зі станції та їх прийняття вантажовласником при подаванні - 16:20.

Скаргу №047/20 від 13.08.2020 ТОВ «ДССК» на ім`я начальника виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» направило засобами поштового зв`язку після 18 год (про що свідчить наданий позивачем фіскальний чек АТ «Укрпошта»), тобто з порушенням встановленого чинним законодавством порядку, оскільки мало подати її безпосередньо начальнику Дирекції або через начальника станції.

За приписами ст. 53 Статуту залізниць України та згідно з п. 30 Правил видачі вантажів у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знижено його вартість, залізниця за власною ініціативою чи на вимогу одержувача запрошує експертів. Експертиза проводиться в присутності начальника станції, його заступника або іншого уповноваженого начальником станції працівника. Одночасно з викликом експерта станція повідомляє про це одержувача, який має право взяти участь в експертизі вантажу.

Натомість у разі, якщо станція призначення ухиляється від пред`явлення вантажу до експертизи, у тому числі на письмову вимогу одержувача, останній має право оскаржити таку відмову і сам пред`явити вантаж до експертизи, повідомивши про час її проведення станцію призначення. У разі відсутності доказів такого повідомлення акт експертизи, складений без участі відповідного представника залізниці, не може вважатися належним доказом у господарському спорі.

Для визначення кількості вантажу у вищевказаних вагонах вантажоодержувач звернувся до Торгово-промислової палати Миколаївської області для проведення експертизи.

Надані до справи матеріали не містять відомостей про повідомлення залізниці про проведення експертизи. Акт експертизи свідчить, що зважування і огляд вагону здійснювались комісійно з представниками ТОВ «ДССК», ТОВ «Алмейда-Груп», слідчо-оперативної групи Заводського району, в присутності експерта РТПП Миколаївської області. Згідно з приміткою у акті експертизи при проведенні експертизи представники станції Миколаїв-Вантажний були відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі, у критих вагонах без пломб або у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Однак, як підтверджується матеріалами справи, для перевезення зерна використовувались вагони в комерційно придатному стані, а відтак передбачений вказаною вище статтею обов`язок залізниці перевіряти масу, кількість місць і стан вантажу відсутній, про що в матеріалах справи наявний акт загальної форми ГУ-23, яким не встановлено втрати вантажу при огляді вагонів, вагони прибули у справному стані, у зв`язку з чим відповідачем обґрунтовано не складались комерційні акти про нестачу вантажу.

Крім того, матеріали справи свідчать, що видача вантажу відбулась без зауважень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується, що залізницею було доставлено до станції призначення та видано вантаж відповідно до ст. 52 Статуту, а підстави для складання комерційного акта на підставі ст. 129 Статуту були відсутні з огляду на технічну справність вагонів, їх огляду на коліях станції за участю агента комерційної станції та представника вантажоодержувача, ЗПП відправника у наявності, не пошкоджені, відбитки відповідають вказаним у перевізних документах, інших комерційних несправностей при передачі вагонів не виявлено.

Відповідно до статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Приписами ст. 924 ЦК України, ст. 314 ГК України, ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Водночас, згідно з пп. а) ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Враховуючи встановлені у справі обставини, надані сторонами спору докази, норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах у їх сукупності, колегія суддів вважає, що позивач не довів у встановленому чинним законодавством порядку обґрунтованість заявлених ним вимог, в той час як відповідач довів належними та допустимими доказами відсутність його вини у втраті вантажу

Посилання позивача на те, що відповідач відмовився складати комерційний акт, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки скарга на ім`я начальника виробничого підрозділу «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» про складення комерційного акта була направлена після фактичного прийняття вантажоодержувачем вагонів з підписанням пам`ятки №1644 (форма ГУ-45), з порушенням встановленого Правилами складання актів порядку, а також з урахуванням того, що підстави для складання комерційного акта на підставі ст. 129 Статуту - були відсутні.

Доказів того, що всі дії з виявлення нестачі вантажу були вчинені до отримання вантажу (згідно з пам`яткою №1644), матеріали справи не містять.

При цьому надані позивачем документи на підтвердження понесення ним збитків, які додані ним до позову, зокрема, акт експертизи, не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. ст. 76-79 ГПК України в підтвердження наявності вини відповідача та обумовлених законом підстав для відшкодування за рахунок відповідача збитків у заявленому до стягнення розмірі. Крім того, що цей акт експертизи складено за відсутності представника залізниці, оскільки вантажоодержувач не повідомив про час її проведення станцію призначення, у вказаному акті також експертами зазначено інформацію, що за результатами перевірки кількості вантажу у вагоні встановлено, що вагони опломбовані непорушними пломбами ЗПП, відтиск пломб відповідає даним, вказаним у накладній, що узгоджується з відомостями, наведеними у листі начальника станції Миколаїв - Вантажний № 460/М від 13.08.2020

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі має бути скасовано з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні вимог ТОВ «Алмейда Груп» до АТ «Українська залізниця» про стягнення 48 758,57 грн.

Судові витрати.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/5139/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 у справі №910/5139/21 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмейда Груп» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 48 758,57 грн відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмейда Груп» (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 20, код 34972142) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код 40075815) 3 405,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Справу №910/5139/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.А. Пашкіна

В.А. Корсак