УХВАЛА

21 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/138/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2021

у справі № 904/138/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця", позивач)

до Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради (далі - відповідач, скаржник),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Нікопольська міська рада,

про стягнення 6 212 218,95 грн,

ВСТАНОВИВ:

Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради 09.12.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2021 у справі № 904/138/21; ухвалити нове рішення, не передаючи справу на новий розгляд, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також скаржник просить суд зупинити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 у справі № 904/138/21 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 904/138/21 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Колос І.Б.

Відповідно до частини четвертої статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема частину шосту статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт", статті 89, 91, 102 Бюджетного кодексу України, постанову Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 та порушено норми процесуального права, зокрема статті 2, 13, 35, 77, 81, 182 ГПК України.

При цьому, на обґрунтування своєї правової позиції скаржник у поданій касаційній скарзі із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосовано норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 640/21817/18 та від 17.06.2021 у справі № 826/10150/18

Також скаржник у касаційній скарзі із посиланням на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України оскаржує судові рішення у даній справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої та пунктів 3, 4 частини третьої статті 310 цього Кодексу.

Крім того, скаржник у касаційній скарзі вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 904/94/19 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 904/9488/17 через зміни у законодавстві, які вже не можуть бути застосовані до спірних правовідносин і від них необхідно зробити відступ при винесенні рішення у даній справі, хоча суд першої та апеляційної інстанції не обґрунтували свої рішення такими висновками.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

З огляду на викладене касаційна скарга подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Водночас, в тексті касаційної скарги міститься клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 у справі № 904/138/21, яке обґрунтоване, зокрема тим, що 03.12.2021 Господарським судом Дніпропетровської області було видано наказ про примусове виконання рішення суду, яке набрало законної сили 16.11.2021. При цьому, скаржник вказує, що рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду винесені з порушенням норм матеріального права і підлягають скасуванню, виконання такого рішення призведе до необґрунтованого стягнення з відповідача значної суми коштів за рахунок коштів місцевого бюджету міста Нікополя, що призведе до недоотримання грошових коштів іншими важливими сферами життєдіяльності міста (охорона здоров`я, освіта, житлово-комунальне господарство), які фінансуються за рахунок міського бюджету. Зазначені обставини, на думку скаржника, можуть привести до невідворотних втрат у таких сферах і порушить права не тільки відповідача та третьої особи у справі, але й мешканців міста Нікополя.

Згідно з частиною першою статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 904/94/19).

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

У разі зміни або скасування судового рішення після його виконання статтею 333 ГПК України унормовано вирішення питання про поворот виконання рішення, постанови.

Суд має право зупинити виконання судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Разом з тим в ухвалі про зупинення виконання судового рішення суд не вправі обґрунтовувати своє рішення припущеннями, суд має навести підстави для такого зупинення.

Саме по собі твердження скаржника, що судові рішення прийнятті з порушенням не свідчать про автоматичне необхідність їх зупинення. Право на оскарження само по собі не є причиною зупинення виконання судового рішення.

Верховний Суд зауважує, що проведення виконавчих дій не є безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції, що набрало законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).

Слід зауважити, що за змістом статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частини першої статті 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Крім того, Касаційний господарський суд враховує те, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (№ 60750/00, § 43, ЄСПЛ, 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає наведені доводи не достатньо переконливими та аргументованими, документально явно не підтверджено щодо неможливості повороту, тому відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 у справі № 904/138/21 до закінчення касаційного провадження.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 294, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 904/138/21 за касаційною скаргою Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2021 у справі № 904/138/21.

2. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Верховного Суду Касаційного господарського суду на 20 січня 2022 року о 14:00 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 302 (третій поверх).

3. У задоволенні клопотання Управління соціальної політики виконавчого комітету Нікопольської міської ради про зупинення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 у справі № 904/138/21 до закінчення касаційного провадження - відмовити.

4. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 07 січня 2022 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

5. Довести до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання є необов`язковою.

6. Повідомити учасників справи, що з 05 жовтня 2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

7. Витребувати матеріали справи № 904/138/21 з Господарського суду Дніпропетровської області / Центрального апеляційного господарського суду.

8. Копію даної ухвали надіслати до Господарського суду Дніпропетровської області та Центрального апеляційного господарського суду для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос