ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1232/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Пеньківській О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Козир В.К., довіреність від 30.12.2020 №007-30-1220;

від відповідача: Дяченко А.М., довіреність від 20.08.2021;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (м.Житомир)

до Басейнового управління водних ресурсів річки Прип`ять (м.Житомир)

про стягнення 31355,23грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Басейнового управління водних ресурсів річки Прип`ять про стягнення 31355,23грн заборгованості, яка виникла на підставі договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 26.02.2021 за №41АР107-2072-21.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 26.02.2021 в частині оплати поставлено у березні 2021 природного газу.

Ухвалою господарського суду від 19.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.12.2021.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача письмового відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання подав заяву про визнання позову у повному обсязі від 20.12.2021.

Частиною 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяв.

Згідно з ч.4 ст.191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 26.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" (постачальник/позивач) та Басейновим управлінням водних ресурсів річки Прип`ять (споживач/відповідач) укладено договір №41АР107-2072-21 постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (а.с.11-13).

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2021 році товар за кодом ДК 021:2015-09120000-6 "Газове паливо" природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

За умовами пункту 3.3 договору, зміна цін узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до нього.

За п.4.1. договору оплата газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у наступному порядку:

- оплата в розмірі 100% за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Відповідно до пункту 9.1. договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "Житомиргаз Збут" в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.03.2021 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

До вказаного договору між сторонами підписано додаток №1 - Планові обсяги постачання газу у 2021р по місяцях, Додаток №2 - Перелік ЕІС-код точок комерційного обліку споживача, а також Додаток №3 - Контрактні дані і режим роботи контактних точок постачальника (а.с.14-16).

На виконання вимог договору позивач передав, а відповідач отримав природний газ обсягом 6709,75 куб.м на загальну суму 57667,16грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с. 18-24).

Відповідач свої зобов`язання по оплаті поставленого природного газу виконав частково на суму 26311,93грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день розгляду справи становить 31355,23грн.

За вказаних обставин, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за переданий споживачу у березні 2021 року природний газ.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За своєю правовою природою правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є правовідносинами з постачання енергетичних та інших ресурсів, згідно яких у відповідача, внаслідок постачання йому позивачем природного газу на загальну суму 57667,16грн, виник кореспондуючий обов`язок оплатити його.

Згідно з ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачу/абоненту) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач - оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За умовами ч.2 ст.714 ЦК України, до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, пунктом 4.1 договору визначено, що оплата газу здійснюється споживачем до 25 числа місяця, наступного за звітним.

З наданих до справи доказів вбачається, що відповідачем частково проведено оплату за надані послуги з постачання природного газу на суму 26311,93грн, зокрема, 15.04.2021 ним були сплачені позивачу кошти в сумі 26311,93грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 23.06.2021, в якому відображено операції по реалізації товарів і послуг у період з 01.03.2021 року по 23.06.2021 року та проведенню оплат. Даний акт підписано представниками сторін (а.с.25).

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач під час розгляду справи в суді позов визнав, доказів сплати заборгованості не надав.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 31355,23грн основного боргу є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" та ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, отже позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% судового збору у розмірі 1135,00грн, сплаченого при поданні позову. Решта суми сплаченого позивачем судового збору - 1135,00грн покладається на відповідача.

Відповідно до п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається копія судового рішення, засвідчена належним чином.

Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Керуючись статтями 123, 129, 130, ч.4 ст.191, ст.ст.232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов ТОВ "Житомиргаз збуд" до Басейнового управління водних ресурсів річки Прип`ять задовольнити повністю.

2. Стягнути з Басейнового управління водних ресурсів річки Прип`ять (вул.Київська, 81, м.Житомир, 10008, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (майдан Перемоги, 10, м.Житомир, 10003, )

- 31355,23грн основного боргу;

- 1135,00грн судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (майдан Перемоги, 10, м.Житомир, 10003, ) 50% судового збору у розмірі 1135,00грн, сплаченого згідно платіжного доручення №3899 від 08.09.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 22.12.21

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1- у справу

2,3- сторонам (рек)