СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

20 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/3343/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" (вх.№3503 П/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі №922/3343/21, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Лавренюк Т.А., повний текст складено 25.10.2021,

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків,

до Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку імені М.Горького", м.Харків,

про стягнення 258869,14 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі №922/3343/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку імені М.Горького" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут заборгованість за електроенергію в розмірі 258869,14 грн, а також судовий збір у розмірі 3883,03грн.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Комунальне підприємство "Центральний парк культури та відпочинку імені М.Горького" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі №922/3343/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 залишено без руху апеляційну скаргу Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" (вх.№3503 П/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі №922/3343/21 на підставі частини 2 статті 260 ГПК України, оскільки скаржником в порушення вимог пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Вказану ухвалу скаржник отримав 26.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тобто останній день для надсилання (подання) заяви про усунення недоліків був 06.12.2021, всупереч викладеному, скаржник лише 16.12.2021 надіслав до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додані докази сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 260 ГПК України, яка є відсилочною, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174.

Частиною другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, тобто закріплено крайній строк на усунення недоліків заяви/скарги.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина 4 статті 174 ГПК України).

Тобто, за загальним правилом неусунення заявником недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, про які вказано в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, має наслідком повернення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що строк на усунення недоліків апеляційної скарги Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" (вх.№3503 П/2) відповідно до статей 115, 116 Господарського процесуального кодексу України сплив 06.12.2021.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 цього Кодексу учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За змістом статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною 4 цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню. При цьому, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 була опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.11.2021 за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/101306361.

Враховуючи надіслання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 за належною адресою та невідкладне розміщення зазначеної ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом апеляційної інстанції дотримано вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо своєчасного повідомлення скаржника про залишення його апеляційної скарги без руху з наведених вище підстав та створення умов для реалізації ним прав, передбачених цим кодексом у межах встановленого судом апеляційної інстанції десятиденного строку з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Проте, у встановлений судом апеляційної інстанції строк до Східного апеляційного господарського суду від скаржника не надійшли докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Отже, враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини та імперативні приписи процесуального законодавства, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку. При цьому слід зауважити, що для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню до суду, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Натомість, при зверненні до суду апеляційної інстанції із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги після закінчення встановленого судом строку для вчинення відповідних процесуальних дій заявником не порушується питання про поновлення пропущеного процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

З огляду на викладене, враховуючи порушення заявником вимог процесуального законодавства під час звернення із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги, яку подано після закінчення процесуального строку, та відсутність клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на усунення недоліків, вказана заява підлягає залишенню без розгляду на підставі частини 2 статті 118 ГПК України.

Отже, не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом в ухвалі, є підставою для повернення апеляційної скарги заявнику на підставі частини 4 статті 174, частини 2 статті 260 ГПК України.

З огляду на те, що Комунальне підприємство "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" не скористалось своїм правом та не усунуло недоліки апеляційної скарги у строки, зазначені в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021, колегія суддів дійшла висновку про повернення апеляційної скарги скаржникові.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що в разі повернення апеляційної скарги, скаржник не позбавлений права повторно звернутися з апеляційної скаргою у відповідності до вимог статей 256, 258 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Повернути апеляційну скаргу Комунальному підприємству "Центральний парк культури та відпочинку імені М. Горького" (вх.№3503 П/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі №922/3343/21, всього на 7арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Шевель