ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3809/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гепонік" , ОСОБА_1
про стягнення коштів
за участю :

представника позивача - Зубков А.Є., на підставі ордеру від 04.11.2020 року;

представника відповідача 1 - не з`явився;

представника відповідача 2 - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гепонік" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № ID6107371 від 14.03.2019 року у розмірі 540426,66 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.11.2021 року.

Хід розгляду справи викладено в попередніх ухвала суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.12.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, в судовому засіданні було оголошено перерву до 20.12.2021 року.

Представник відповідача 1 в судове засідання 20.12.2021 року не з`явився, ухвалу повідомлення від 07.12.2021 року було направлено на адресу відповідача 1, зазначену у Витягу.

Представник відповідача 2 в судове засідання 20.12.2021 року не з`явився, на адресу суду повернулась ухвала повідомлення від 07.12.2021 року з відміткою пошти "адресат відсутній".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Крім того, в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про вручення поштових відправлень про отримання попередніх ухвал суду по даній справі, що свідчить про обізнаність відповідачів про розгляд даної справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

14 березня 2019 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕПОНІК» (позичальник, відповідач-1) було укладено Заяву-договір №ID 6107371 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») (надалі також - «Кредитний договір»), відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику кредит у сумі 800 000,00 гри. із строком повернення Кредиту до 14.03.2022, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору (п. 1.1. Кредитного договору).

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору - кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «ТАСКОМБАНК» з цільовим використання на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

Згідно п.2.3.1. Кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом 0,0001% річних.

Розмір комісійної винагороди: 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно) п.2.3.2. Кредитного договору.

Пунктом 3.3 Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

14.08.2020 між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ГЕПОНІК» було укладено Додатковий договір № 1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, в якому сторони домовилися викласти Додаток №1 до Кредитного договору в редакції згідно Додатку 1 до зазначеного Додаткового договору 1.

Відповідно до Заяви-договору від 14.03.2019 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ «ТАСКОМБАНК». Клієнт (Відповідач-1) підтвердив свою обізнаність (ознайомленість) та поінформованість відносно запропонованих Банком умов надання зазначених банківських послуг (в т.ч. кредитних) та надав відповідну згоду, що засвідчив власним підписом 14.03.2019 - копія зазначеної Заяви-договору.

Згідно з п. 18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт - «Кредит на розвиток бізнесу») - при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк «ТАС24/БІЗНЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через веріфікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

У п.4.2.1. зазначено, що умови цього Договору визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору в цілому.

Згідно з п. 18.2.23.8. Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК», Банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань Клієнтом за цим Договором, має право вимагати дострокового повернення суми Кредиту, сплати процентів та винагород, право Банку на отримання яких передбачено цим Договором, при настанні умов, передбачених п. 18.2.2.2.5 цього Договору, або порушення Клієнтом вимог у частині цільового використання кредитних коштів.

Відповідно до п. 18.2.2.2.5 Правил, Клієнт доручає Банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті Кредиту для виконання зобов`язань з погашення Кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті Банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з Заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках Клієнта суми коштів достатньої для оплати чергового платежу за Кредитом, Клієнт доручає Банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані Банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

Відповідно до п. 18.2.2.3.2 Правил при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених розділом 18.2 «Кредит на розвиток бізнесу» Правил, в т.ч. у разі порушення цільового використання Кредиту Банк на свій розсуд, має право:

змінити умови видачі та надання Кредиту - вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування, комісії за управління Кредитом, виконання інших зобов`язань за Кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст.ст.212. 611. 651 ЦКУ за зобов`язаннями. строки виконання яких настали, строки вважається такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату Клієнт зобов`язується повернути Банку суму Кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний строк користування Кредитом, повністю виконати інші зобов`язання за Кредитом.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 (поручитель, Відповідач-2) був укладений Договір поруки №Т 05.10.2018 І 6659 від 14.03.2019, відповідно до умов якого Поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ТОВ «ГЕПОНІК», зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Кредитного договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу-1 кредитні кошти в обсязі, обумовленому Кредитним договором, які отримані останнім, що підтверджується відповідними виписками по особовому рахунку ( арк. спр.31).

В свою чергу, відповідачем 1 було порушено умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 06.08.2021 року у останнього утворилась заборгованість, яка за розрахунком позивача складає 540426,66 грн., з яких 444431,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 0,23 грн. відсотки, 79600,00 грн. заборгованість по комісії, 11434,12 грн. пені та 4961,31 грн. штрафу.

09.08.2021 року позивачем було направлено відповідачу 1 повідомлення-вимогу № 12771/70.11 про сплату заборгованості.

Також, 09.08.2021 року позивачем було направлено відповідачу 2 аналогічне повідомлення-вимогу № 12772/70.11 про сплату заборгованості.

Враховуючи те, що відповідачами не було погашено заборгованість за кредитним договором, позивач звернувся до суду з даним позовом про солідарне стягнення з відповідачів суми боргу.

Відповідачами не було подано до суду відзивів на позов.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання. Забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 554 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки стороною основного зобов`язання є юридична особа, а фізична особа (відповідач-2) є поручителем у даному зобов`язані, слід зазначити, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017р. господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення підсудності господарському суду щодо розгляду відповідної справи.

За таких обставин, даний спір підлягає розгляду в господарському суді.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний суд у складі Великої палати у постанові від 13.03.2018р. у справі №415/2542/15-ц (провадження №14-40цс18).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами першою і другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами частин першої та третьої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів

Як вже було зазначено вище, позивачем на підставі укладеного кредитного договору від 14.03.2019 року до додаткових угод до нього було надано позичальнику кредит.

Факт надання кредитних коштів відповідачу 1 підтверджується виписками з банківського рахунку.

Всупереч умовам вищезазначеного договору та додатків до нього, відповідач 1 не здійснював сплату кредиту та процентів у встановленому порядку та розмірі, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість, а саме 444431,00 грн. основна заборгованість, 0,23 грн. заборгованість за відсотками, 79600,00 грн. заборгованість по комісії, яка на даний час не сплачена.

Також відповідна заборгованість не була сплачена поручителем.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачами, як позичальниками так і поручителями умов договору та діючого законодавства, - суд визнає вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № ID6107371 від 14.03.2019 року, а саме 444431,00 грн. основна заборгованість, 0,23 грн. заборгованість за відсотками, 79600,00 грн. заборгованість по комісії обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідачів 11434,12 грн. пені, суд зазначає наступне.

Пунктом 3.3 Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з наслідків порушення зобов`язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем обґрунтовано нараховано відповідачам пеню на суму заборгованості у розмірі 11434,12 грн., розрахунок пені перевірено судом з урахуванням вимог діючого законодавства, тому суд приходить до висновку щодо її задоволення.

Стосовно стягнення штрафу у розмірі 4961,31 грн., суд зазначає наступне.

Дослідивши умови заявки-договору про приєднання, підписаної відповідачем 1, судом встановлено, що вона не містить відповідальності за порушення умов кредитного договору у вигляді штрафу.

Як на підставу стягнення штрафу у розмірі 4961,31 грн. позивач посилається на Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК», якими передбачено зокрема нарахування штрафу за порушення погашення кредиту.

В свою чергу, як було зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (№ 14-131цс19):

"Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 8 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.".

Таким чином, у даному випадку сторони, у письмовій формі (а саме заявці-приєднання) не обумовили відповідальність у вигляді штрафу за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, у зв`язку з чим підстави для стягнення штрафу у розмірі 4961,31 грн. відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 4961,31 грн. штрафу

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, у зв`язку з чим судовий збір покладається на відповідачів порівну (по 4015,99 грн. з кожного).

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гепонік" (61024, м. Харків, вул. Чайківська, буд. 4, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, ) заборгованість за кредитним договором № ID6107371 від 14.03.2019 року у розмірі 535465,35 грн. з яких: 444431,00 грн. основна заборгованість, 0,23 грн. заборгованість по відсоткам, 79600,00 грн. заборгованість по комісії та 11434,12 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, ) судовий збір у розмірі 4015,99 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гепонік" (61024, м. Харків, вул. Чайківська, буд. 4, ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, ) судовий збір у розмірі 4015,99 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач - Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, );

Відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гепонік" (61024, м. Харків, вул. Чайківська, буд. 4, ).

Відповідач 2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "22" грудня 2021 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/3809/21