ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"14" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1857/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.
при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.
розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН за вх.№2-1435/21 від 30.11.2021, подану у справі №916/1857/21
про зобов`язання вчинити певні дії, -
за участю представників сторін: не з`явились
Рішенням господарського суду Одеської області від 16.11.2021 у справі №916/1857/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН задоволено частково; зобов`язано Комунальне підприємство Теплопостачання міста Одеси виключити з обліку по особовому рахунку по придбаній квартирі за адресою: м. Одеса, бульвар Десантний, буд. 6, кв. 61, загальною площею 62,7 кв.м., заборгованість попередніх власників квартири за період до 08.06.2021, яка становить 60316,38 грн.; в решті позову відмовлено; стягнуто з Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН 2270 грн. судового збору.

При цьому у рішенні господарського суду Одеської області від 16.11.2021 у справі №916/1857/21 суд дійшов висновку, що задовольняє позовні вимоги частково шляхом виключення з них номеру особового рахунку, оскільки йдеться лише про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині виключення боргу попереднього власника квартири саме для позивача у справі, який не має відповідних зобов`язань на погашення ним заборгованості іншої особи, натомість обґрунтованість нарахування Комунальним підприємством Теплопостачання міста Одеси боргу 60316,38 грн. попередньому власнику квартири не входить до предмету доказування у даній справі, і судом не оцінюється сам рахунок за відповідним № в частині зобов`язань іншої особи, а тому в решті позовних вимог судом відмовляється. Розподіляючи судові витрати у справі в частині стягнення судового збору, суд із посиланням на ч.9 ст. 129 ГПК України (якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю) поклав судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання позову повністю на відповідача.

30.11.2021 за вх.№2-1435/21 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач послався на не вирішення судом при винесенні рішення питання про розподіл судових витрат позивача в частині заявлених до стягнення витрат на оплату послуг адвоката та просить в цій частині ухвалити додаткове рішення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.12.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН за вх.№2-1435/21 від 30.11.2021 призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.12.2021 о 17:30.

09.12.2021 за вх.№33232/21 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

13.12.2021 за вх.№33555/21 до суду від відповідача надійшов відзив на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, який прийнято судом до розгляду. В поданому відзиві відповідач просить суд відмовити в заяві позивача про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з відсутністю підстав для його прийняття.

У судове засідання 14.12.2021 представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Заява у справі №916/1857/21 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

У судовому засіданні 14.12.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН за вх.№2-1435/21 від 30.11.2021, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.ч. 2, 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.ч. 1,4,9 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Вирішуючи питання щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч.ч. 3-5 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У попередньому розрахунку судових витрат у справі, наведеному у позовній заяві, позивач попередньо повідомив суд про намір стягнути з відповідача 7000 грн. витрат на правничу допомогу.

В матеріалах справи наявна додаткова угода №1 від 24.06.2021, укладена між Адвокатським бюро Галайчук Ганни Сергіївни (бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестмент Корпорейшн (клієнт), відповідно до якої за надання правничої допомоги по списанню заборгованості попередніх власників за послуги теплопостачання по квартирі за адресою: м. Одеса, бульвар Десантний, 6, кв. 61, клієнт виплачує бюро гонорар в сумі 7000 грн. не пізніше 24.06.2021.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 додаткової угоди не пізніше 24.06.2021 клієнт сплачує бюро аванс в розмірі 100% від суми гонорару. У підтвердження отримання гонорару, бюро надає клієнту квитанцію до прибуткового касового ордеру із зазначенням суми отриманого гонорару та дати виплати.

В матеріалах справи наявна квитанція до прибуткового касового ордера від 24.06.2021 та прибутковий касовий ордер №24/01-1 від 24.06.2021 на суму 7000 грн.

Згідно з положеннями п.4 ст. 1, ч.3 ст. 27 Закону Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

У відповідності до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений за їх взаємною домовленістю.

Водночас, суд зазначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, зокрема, у п.95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п.80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006, п.88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., де судом визначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно з ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Вирішуючи питання щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, суд враховує, що позовну заяву та інші процесуальні документи адвокатом позивача складено якісно, так само як і представництво у засіданнях суду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.11.2021 у справі №916/1857/21 судом частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН" та зобов`язано Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" виключити з обліку по особовому рахунку по придбаній квартирі за адресою: м. Одеса, вул. Десантна, буд. 6, кв. 61, загальною площею 62,7 кв.м., заборгованість попередніх власників квартири за період до 08.06.2021, яка становить 60316,38 грн. При цьому господарський суд задовольнив позовні вимоги частково шляхом виключення з них номеру особового рахунку, оскільки йдеться лише про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині виключення боргу попереднього власника квартири саме для позивача у справі, який не має відповідних зобов`язань на погашення ним заборгованості іншої особи, натомість обґрунтованість нарахування Комунальним підприємством Теплопостачання міста Одеси боргу 60316,38 грн. попередньому власнику квартири не входить до предмету доказування у даній справі, і судом не оцінюється сам рахунок за відповідним № в частині зобов`язань іншої особи, а тому в решті позовних вимог судом відмовляється. Тобто, йдеться про оцінку судом технічних моментів прохальної частини позовної заяви, натомість за змістом позовні вимоги позивача визнані судом обґрунтованими, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору суд із посиланням на ч.9 ст. 129 ГПК України (якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю) поклав повністю на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, розподіляючи судові витрати позивача на правничу допомогу (оплату послуг адвоката), суд, також із посиланням на ч.9 ст. 129 ГПК України, дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та доведеними та підлягають покладенню на відповідача повністю, заява позивача за вх.№2-1435/21 судом задовольняється.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ДОДАТКОВО ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН за вх.№2-1435/21 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

2.Стягнути з Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси (65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН (65114, Одеська обл., м. Одеса, пр-т Небесної Сотні, буд. 47/1, офіс 2, ) 7000 /сім тисяч/ грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 20.12.2021.

Суддя Ю.С. Бездоля