ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. Справа№ 910/1297/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Владимиренко С.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,

представників сторін:

від позивача: Подкопаєва І.А.,

від відповідача-1: Іванюк Р.В.,

від відповідача-2: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент Авто"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 (повний текст складено 21.07.2021)

у справі № 910/1297/21 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент Авто"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ексім",

2. Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово"

про стягнення 214 633,84 грн, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У січні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фундамент Авто" (далі - ТОВ «Фундамент Авто») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ексім" (далі - ТОВ «Транс-Ексім») 153 177,90 грн, з яких: 127 145,23 грн - матеріальна шкода, 17 243,97 грн - інфляційні втрати та 8 788,70 грн - 3% річних;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" (далі - ПАТ «СК «Здорово») 61 455,94 грн, з яких: 50 000,00 грн - матеріальна шкода, 7 860,05 грн - інфляційні втрати та 3 595,89 грн - 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Фундамент Авто» посилається на ст. ст. 16, 22, 526, 530, 610, 625,1172, 1187, 1194 ЦК України та ст. ст. 3, 22, 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В обґрунтування заявлених до ТОВ «Транс-Ексім» позовних вимог ТОВ «Фундамент Авто» вказує, що співробітник ТОВ «Транс-Ексім» спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а тому ТОВ «Транс-Ексім» як роботодавець несе відповідальність за шкоду, завдану його працівником підчас виконання ним своїх трудових обов`язків.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 відмовлено повністю в задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні вимог позову до ТОВ «Транс-Ексім», господарський суд першої інстанції вказав, що фізична особа ОСОБА_1 не був працівником ТОВ «Транс-Ексім» на підставі трудового договору (контракту), а діяв на підставі цивільно-правового договору №3 від 10.12.2014, за умовами якого надавав послуги як виконавець та отримував їх оплату на підставі підписаних здавально-приймальних актів.

Суд дійшов висновку, що не ТОВ «Транс-Ексім», а саме фізична особа ОСОБА_1 є особою, зобов`язаною сплатити потерпілому (позивачу) різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки відсутній обов`язок ТОВ "Транс-Ексім" відшкодовувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), у задоволенні вимог позову в частині вимог до ТОВ "Транс-Ексім" про стягнення 127 145,23 грн матеріальної шкоди має бути відмовлено.

Вимоги про стягнення з ТОВ «Транс-Ексім» 17 243,97 грн інфляційних втрат та 8 788,70 грн 3% річних є похідними від вимоги про стягнення 127 145,23 грн, в задоволенні якої відмовлено, а тому у їх задоволенні має бути також відмовлено.

Відмовляючи в частині вимог до ПАТ «СК «Здорово», місцевий господарський суд вказав, що оскільки дорожньо-транспортна пригода мала місце 24.05.2016, а із заявою від 21.11.2019 про страхове відшкодування позивач звернувся до ПАТ «СК «Здорово» через 3 роки після настання дорожньо-транспортної пригоди, то ТОВ "Фундамент Авто" було пропущено строк на звернення із заявою про страхове відшкодування.

Господарський суд першої інстанції також врахував, що до матеріалів справи не подано поліс №АЕ8760666, чи інший поліс, який би підтверджував, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault Premium д.н.з. НОМЕР_1 , станом на момент ДТП, яка мала місце 24.05.2016, була застрахована у ПАТ «СК «Здорово».

Оскільки вимоги про стягнення 7 860,05 грн інфляційних втрат та 3 595,89 грн 3% річних є похідними від вимоги про стягнення 50 000,00 грн, в задоволенні якої судом відмовлено, суд відмовляє в позові в частині вимог до ПАТ «СК «здорово» про їх стягнення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ТОВ "Фундамент Авто" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. У поданій апеляційній скарзі скаржник клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Фундамент Авто» посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права. Скаржник вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та невмотивованим, а також таким, що ухвалено без з`ясування обставин, що мають значення для справи.

На думку скаржника, суд не взяв до уваги, що у вироках Голосіївського районного суду м. Києва та Апеляційного суду міста Києва зазначено, що ОСОБА_1 працює водієм ТОВ «Трансексім», а у протоколі допиту свідка ОСОБА_1 від 26.05.2016 також зазначено, що його місцем роботи є ТОВ «Транс-Ексім». ТОВ «Фундамент Авто» зазначає, що оскільки ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП виконував свої обов`язки, покладені на нього трудовим договором, обов`язок відшкодування заподіяної ОСОБА_1 шкоди покладається на ТОВ «Транс-Ексім».

Позиції учасників справи.

ТОВ "Транс-Ексім" надало відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що скаржник, хоч і посилається у апеляційній скарзі на порушення місцевим господарським судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, проте не вказує, у чому саме полягає порушення та неправильне застосування вказаних норм права.

Відповідач-1 наводить власні аргументи на спростування доводів апеляційної скарги щодо неналежного дослідження місцевим господарським судом обставин справи; зазначає, що ОСОБА_1 ніколи не перебував з ним у трудових відносинах, між ТОВ «Транс-Ексім» та ОСОБА_1 на момент ДТП існували виключно цивільно-правові відносини, що виникли на підставі цивільно-правової угоди №3 від 12.10.2014.

ТОВ «Транс-Ексім» просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

ТОВ "Фундамент Авто" надало відповідь на відзив, у якій з позицією ТОВ «Транс-Ексім», викладеною у відзиві на апеляційну скаргу, не погоджується, наводить власні доводи щодо відносин, у яких перебували ОСОБА_1 та ТОВ «Транс-Ексім» станом на дату ДТП, зокрема, стверджує, що ці відносини були трудовими, а не цивільно-правовими.

Одночасно з відповіддю на відзив ТОВ «Фундамент Авто» подало клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, у якому просить залучити ОСОБА_1 до участі у цій справі як третю особу, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні ТОВ «Транс-Ексім».

На думку заявника, у такої третьої особи ОСОБА_1 на підставі ст. 1187 ЦК України виникне обов`язок перед позивачем відшкодувати завдану його майну внаслідок ДТП шкоду. Крім того, ОСОБА_1 може підтвердити або спростувати факт наявності трудових відносин між ним та ТОВ «Транс-Ексім» на момент вчинення ДТП, а також надати пояснення щодо документального оформлення таких відносин, тощо.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/1297/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ТОВ "Фундамент Авто" рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 у справі № 910/1297/21.

06.09.2021 матеріали справи № 910/1297/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2021 та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 поновлено ТОВ "Фундамент Авто" пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Фундамент Авто" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 у справі № 910/1297/21. Ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2021 розгляд справи призначено на 06.12.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 відкладено судове засідання на 20.12.2021; визнано обов`язковою явку у судове засідання представника ТОВ «Транс-Ексім».

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Владимиренко С.В. (у зв`язку з відпусткою судді Ткаченка Б.О.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 прийнято апеляційну скаргу ТОВ "Фундамент Авто" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 у справі №910/1297/21 до провадження у визначеному складі суду.

Розглянувши заявлене ТОВ «Фундамент Авто» клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, у якому заявник просить залучити ОСОБА_1 до участі у цій справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні ТОВ «Транс-Ексім», колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Колегія суддів зазначає, що встановлені чинним процесуальним законодавством підстави для залучення ОСОБА_1 до участі у справі третьою особою відсутні, оскільки рішення у цій справі не вплине на його права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

10.12.2014 ТОВ «Транс-Ексім» (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) уклали цивільно-правовий договір №3, за умовами п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): виконання рейсів вантажним автомобілем замовника, перевезення вантажів, супроводження вантажів, експедиторські послуги в строк з 10.12.2014 по 31.12.2016. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

24.05.2016 в місті Києві на проїзній частині вул. Академіка Заболотного сталась ДТП за участі сідлового тягача Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та сідлового тягача МАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який, за твердженням позивача, є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Стар».

24.06.2016 відбулась зміна найменування позивача з ТОВ «Роял Стар» та ТОВ «Фундамент Авто».

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 12.12.2017 у кримінальній справі №752/6064/17 встановлено, що порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, та визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з призначенням покарання.

Вироком апеляційного суду міста Києва від 01.06.2018 у справі №752/6064/17 призначено засудженому інше покарання.

Оскільки колісний транспортний засіб МАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, яка мала місце 24.05.2016 з вини ОСОБА_1 (який керував колісним транспортним засобом Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 ) отримав механічні пошкодження, на замовлення ТОВ «Фундамент Авто» було виконано звіт №0309(2) від 10.09.2018 про визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу МАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 .

Згідно зі звітом №0309(2) від 10.09.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля МАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , склала 177 145,23 грн; коефіцієнт фізичного зносу становить 0,70; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу не вказано.

ТОВ «Фундамент Авто» стверджує (без надання відповідних доказів), що йому на праві власності належить колісний транспортний засіб МАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 ; звіт №0309(2) від 10.09.2018 містить посилання на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , згідно з яким власником транспортного засобу МАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , є ТОВ «Роял Стар».

23.08.2018 ТОВ «Фундамент Авто» засобом телефонного зв`язку звернулось з усним повідомленням до ПАТ «СК «Здорово» щодо обставин, які відбулись 24.05.2016, а саме: дорожньо-транспортної пригоди на проїзній частині вул. Академіка Заболотного в м. Києві, яка спричинена внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ТОВ «Транс-Ексім» ОСОБА_1 , котрий своїми діями завдав матеріальну шкоду вантажному сідловому тягачу МАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який є працівником ТОВ «Фундамент Авто». За полісом №АЕ8760666 ПАТ «СК «Здорово» є страховиком ТОВ «Транс-Ексім». ПАТ «СК «Здорово» повідомило, що для виплати страхового відшкодування необхідно надати відповідний перелік документів, відносно викладених обставин справи.

Про факт вказаного звернення ТОВ «Фундамент Авто» склало акт фіксації телефонного дзвінка до страхової компанії від 23.08.2018.

Листом від 21.11.2019 ТОВ «Фундамент Авто» звернулось до ПАТ «СК «Здорово» та посилаючись на ст. ст. 28, 35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просило здійснити виплату йому страхового відшкодування у розмірі 177 145,23 грн.

27.09.2018 ТОВ «Фундамент Авто» звернулось до ТОВ «Транс-Ексім» з претензією №1 (вих. №80 від 26.09.2018) в порядку досудового врегулювання спору, у якій пропонувало ТОВ «Транс-Ексім» сплатити 177 145,23 грн відшкодування матеріальної шкоди, завданої співробітником ТОВ «Транс-Ексім» ОСОБА_1 .

Оскільки після направлених звернень ТОВ «Фундамент Авто» грошові кошти від відповідачів не отримало, Товариство звернулось до господарського суду з позовом у цій справі, посилаючись на підстави, наведені вище за текстом цієї постанови.

Зокрема, ТОВ «Фундамент Авто» вказує, що оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , була застрахована у ПАТ "СК «Здорово» згідно з полісом №АЕ8760666, то з ПАТ «СК «Здорово» підлягає стягненню ліміт страхової виплати за цим полісом у розмірі 50 000,00 грн.

Звертаючись з вимогами до ТОВ «Транс-Ексім», ТОВ «Фундамент Авто» вказує, що станом на дату ДТП ОСОБА_1 перебував з ТОВ «Транс-Ексім» у трудових відносинах (працював водієм), а тому до стягнення з ТОВ «Транс-Ексім» підлягає різниця між фактичним розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням (яке має бути виплачено ПАТ «СК «Здорово»), тобто в сумі 127 145,23 грн.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Щодо вимог ТОВ «Фундамент Авто» до ТОВ «Транс-Ексім».

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття особа, яка завдала шкоду, та особа, яка відповідає за шкоду.

За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі №6-108цс13, підтриманою у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №373/1773/18-ц, від 20.11.2019 у справі №501/2298/16-ц, від 05.09.2018 у справі №534/872/16-ц.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право повністю або частково відтворювати судові рішення, що проголошені судом прилюдно, у будь-який спосіб, у тому числі через оприлюднення в друкованих виданнях, у засобах масової інформації, створення електронних баз даних судових рішень.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, встановлена вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2017 у справі №752/6064/17 (залишеним в цій частині без змін вироком Апеляційного суду міста Києва від 01.06.2018), що підтверджується матеріалами справи, а також відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на доводи апеляційної скарги зазначає таке.

Обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

У вказаних вище вироках дійсно вказано, що ОСОБА_1 працює водієм у ТОВ «Трансекісм». Однак відповідачем у цій справі є ТОВ «Транс-Ексім», тобто юридична особа, яка має інше найменування. При цьому у судових вироках відсутні відомості щодо коду ЄДРПОУ вказаного Товариства, що унеможливлює перевірку відповідних даних. Відтак, вказана обставина не може бути визнана преюдиціальною для вирішення спору у цій справі.

Водночас протокол допиту свідка (у якому зазначено «місце роботи» ОСОБА_1 ТОВ «Транс-Ексім» та «рід заняття та посада»: водій) не є вироком суду в кримінальному провадженні, а відтак такий доказ має бути оцінений у сукупності з іншими доказами у справі.

Зокрема, у матеріалах справи також наявний цивільно-правовий договір №3 від 10.12.2014, укладений між ТОВ «Транс-Ексім» (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець), за умовами п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): виконання рейсів вантажним автомобілем замовника, перевезення вантажів, супроводження вантажів, експедиторські послуги в строк з 10.12.2014 по 31.12.2016; виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП перебував з ТОВ «Транс-Ексім» не у трудових, а у цивільно-правових правовідносинах, та спростовує відповідні посилання ТОВ «Фундамент Авто» у позовній заяві та апеляційній скарзі.

За наведених підстав колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що не ТОВ «Транс-Ексім», а саме фізична особа ОСОБА_1 є особою, зобов`язаною сплатити потерпілому (позивачу) різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки у ТОВ «Транс-Ексім» відсутній обов`язок з відшкодування ТОВ «Фундамент Авто» різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фундамент Авто» в частині вимог до ТОВ «Транс-Ексім» про стягнення 127 145,23 грн матеріальної шкоди.

Оскільки вимоги ТОВ «Фундамент Авто» про стягнення 17 243,97 грн інфляційних втрат та 8 788,70 грн 3% річних, є похідними від вимоги про стягнення 127 145,23 грн майнової шкоди, в задоволенні якої відмовлено, відповідно вказані вимоги також не підлягають задоволенню.

Щодо вимог ТОВ «Фундамент Авто» до ПАТ «СК «Здорово».

Підпунктом 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено вище, ДТП, у якій було визнано винним ОСОБА_1 , мала місце 24.05.2016, а із заявою про страхове відшкодування ТОВ «Фундамент Авто» звернулось до ПАТ «СК «Здорово» листом від 21.11.2019, тобто більше як через 3 роки після настання ДТП.

Докази, які б свідчили, що ТОВ «Фундамент Авто» зверталось до ПАТ «СК «Здорово» із заявою про страхове відшкодування до 24.05.2017, відсутні.

Таким чином позивач пропустив строк на звернення із заявою про страхове відшкодування.

Закріплене в положеннях пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою, тобто підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного збитку на підставі договору добровільного майнового страхування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/7449/17).

Водночас, суд відзначає, що у матеріали справи не надано поліс №АЕ8760666, чи інший поліс, який би підтверджував, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату ДТП (24.05.2016) була застрахована у ПАТ «СК «Здорово».

При цьому пошук за даними МТСБУ за посиланням https://policy-web.mtsbu.ua/ можливий не раніше 01.01.2017.

За наведених підстав апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог ТОВ «Фундамент Авто» до ПАТ «СК «Здорово» про стягнення 50 000,00 грн страхового відшкодування.

Оскільки вимоги про стягнення 7 860,05 грн інфляційних втрат та 3 595,89 грн 3% річних, є похідними від вимоги про стягнення 50 000,00 грн, в задоволенні якої відмовлено, відповідно, вказані вимоги також не підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фундамент Авто" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 у справі №910/1297/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 у справі №910/1297/21 залишити без змін.

Справу №910/1297/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.12.2021.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.В. Владимиренко