УХВАЛА

м. Київ

07.12.2021Справа № 8/276
Суддя Господарського суду міста Києва Борисенко І.І., за участю секретаря судового засідання Холодної Н.С., розглянувши матеріали

скарги боржника Приватного підприємства "Будінвестмонтаж"

на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича

у справі № 8/276

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд"

до Акціонерного товариства закритого типу "ДВК"

про стягнення 7 603 917,06 грн.

особа, дії якої оскаржуються приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дем`яненко Євгеній Станіславович

Представники учасників розгляду заяви: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 6 042 635,07 грн. заборгованості за договором генпідряду № 3/03 на будівництво житлового комплексу по вул. П.Дегтяренка, 22 в Оболонському районі міста Києва від 03.03.2006р., 267 069,09 грн. пені, 1 109 976,46 грн. інфляційних збитків, 184 236,44 грн. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року (суддя ОСОБА_1) позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства закритого типу "ДВК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд" 6 042 635 грн. 07 коп. основного боргу, 267 069 грн. 09 коп. пені, 1 109 976 грн. 46 коп. збитків від інфляції, 184 236 грн. 44 коп. трьох відсотків річних, 25 500 грн. 00 коп. державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

20.09.2010 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року у справі № 8/276 було видано наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №8/276 задоволено. Поновлено строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 20.09.2010 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року по справі №8/276, яке набрало законної сили 18.09.2010 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 року, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 року, заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд" про заміну боржника на правонаступника у справі № 8/276 задоволено. Здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 20.09.2010 у справі № 8/276, а саме: - боржника - акціонерне товариство закритого типу "ДВК" (01010, м. Київ, вул. Суворова, буд. 19-А, ідентифікаційний код 19484087) на правонаступника - приватне підприємство "Будінвестмонтаж" (01010, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 8, офіс 3, ідентифікаційний код 32309476).

01.11.2021 р. від боржника - Приватного підприємства "Будінвестмонтаж" надійшла скарга на рішення приватного виконавця в якій заявник просить суд:

- зупинити стягнення на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 20.09.2010 № 8/276, про стягнення з ПП "Будінвестмонтаж" на користь ТОВ "Євробуд" боргу у виконавчому провадженні № 67135407;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Д`яченка Є.С. від 12.10.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67135407 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 8/276 від 20.09.2010 щодо стягнення з ПП "Будінвестмонтаж" на користь ТОВ "Євробуд" 2 629 652,30 грн.

Обґрунтовуючи скаргу, скаржник посилається, на те, що строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.09.2010 № 8/276 сплив до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 14-04VII, а отже після поновлення судом строку для пред`явлення до виконання наказу від 20.09.2010 № 8/276 складав рік та закінчився 14.11.2019. Тобто, на думку скаржника має застосовуватися попередня редакція Закону України "Про виконавче провадження".

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 01.11.2021 року призначено повторний автоматичний розподіл справи №8/276 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 .

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 8/276 передано до розгляду у складі судді Борисенко І.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 скаргу залишено без руху, надано час для усунення недоліків скарги.

17.11.2021 від скаржника надійшло клопотання з додатками на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 03.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2021 скаргу на постанову приватного виконавця прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 07.12.2021.

25.11.2021 від стягувача надійшли заперечення на скаргу, в яких просив відмовити у задоволення скарги.

06.12.2021 від приватного виконавця надійшли пояснення у яких вказано про безпідставність вимог скарги, у зв`язку з чим просив суд відмовити у її задоволенні.

В судовому засіданні 07.12.2021 року представник Скаржника підтримав вимоги та доводи скарги, просив суд її задовольнити. Представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича заперечив проти задоволення скарги, просив суд відмовити у її задоволенні. Представник стягувача також просив відмовити у задоволенні скарги.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що скарга Приватного підприємства "Будінвестмонтаж" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича по справі №8/276 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. (п.1 ч. 1 ст. 3 Закону)

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. (ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року (суддя ОСОБА_1) позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства закритого типу "ДВК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд" 6 042 635 грн. 07 коп. основного боргу, 267 069 грн. 09 коп. пені, 1 109 976 грн. 46 коп. збитків від інфляції, 184 236 грн. 44 коп. трьох відсотків річних, 25 500 грн. 00 коп. державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

20.09.2010 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року у справі № 8/276 було видано наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №8/276 задоволено. Поновлено строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 20.09.2010 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року по справі №8/276, яке набрало законної сили 18.09.2010 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 року, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 року, заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд" про заміну боржника на правонаступника у справі № 8/276 задоволено. Здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 20.09.2010 у справі № 8/276, а саме: - боржника - акціонерне товариство закритого типу "ДВК" (01010, м. Київ, вул. Суворова, буд. 19-А, ідентифікаційний код 19484087) на правонаступника - приватне підприємство "Будінвестмонтаж" (01010, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 8, офіс 3, ідентифікаційний код 32309476).

Як слідує з наданих копій матеріалів виконавчого провадження № 67135407, 12.10.2021 стягувачем ТОВ "Євробуд" до приватного виконавця Д`яченка Євгенія Станіславовича подано заяву б/н (вх.. № 1804 від 12.10.2021) про відкриття виконавчого провадження. До вказаної заяви, згідно опису надано: оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 20.09.2010 №8/276, копії ухвал Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 та від 11.03.2019 у справі № 8/276, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 11.10.2021.

12.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченком Євгенієм Станіславовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №8/276 виданого 20.09.2010 року Господарським судом міста Києва.

Суд зауважує, що станом на дату прийняття судом ухвали про поновлення строку для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 20.09.2010 до виконання - 14.11.2018, діяла нова редакція Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 10.11.2018) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Зважаючи на те, що ухвалою суду від 14.11.2018 поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа під час дії нової редакції Закону України «Про виконавче провадження», то відповідно мають застосовуватися норми чинного Закону.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Касаційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі № 2а-12192/09/0470, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлений безпосередньо законом. Зміна цього строку судовим рішенням не допускається. З огляду на це, відсутні правові підстави для зазначення судом у судовому рішенні конкретної календарної дати початку та закінчення цього строку. Суд має право лише поновити пропущений строк стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними.

З огляду на викладене, строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.09.2010, після поновлення його ухвалою від 14.11.2018 поновлений на три роки, відповідно до положень статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній станом на час прийняття такої ухвали.

За таких обставин, суд критично оцінює посилання скаржника на те, що строк для пред`явлення наказу від 20.09.2010 №8/276 після поновлення його ухвалою від 14.11.2018, був поновлений строком на один рік, з огляду на втрату чинності Закону, в редакції, яка передбачала річний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд також зазначає, що Перехідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» в редакції з 05.10.2016, питання строку на який поновлюється виконавчий документ, виданий до набрання чинності цією редакцією не врегульований.

Крім того, суд відхиляє посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 18.01.2021 у справі №; 2-20/11, з огляду на відмінність обставин, які розглядаються у даній скарзі.

Відтак, матеріалами справи підтверджено правомірність постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Д`яченка Є.С. від 12.10.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67135407 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 8/276 від 20.09.2010 щодо стягнення з ПП "Будінвестмонтаж" на користь ТОВ "Євробуд" 2 629 652,30 грн.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв`язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

У рішенні у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини no. 15729/07, від 05.07.2012).

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно зі ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги Приватного підприємства "Будінвестмонтаж" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича по справі №8/276 у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 234, 235, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Приватного підприємства "Будінвестмонтаж" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича по справі №8/276 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.12.2021 р.

Суддя І.І.Борисенко