Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1131/21
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ВІК",

вул. Бориславська, буд. 29, м. Івано-Франківськ,76010;

до відповідача: Департаменту благоустрою Івано-Франківської міської ради,

вул. Незалежності, буд. 7, м. Івано-Франківськ,76018;

про стягнення 91 317,80 грн, з яких: 81 357,60 грн - основний борг, 40,01 грн - пеня, 5 695,03 грн - штраф, 1 344,07 грн - 3% річних, 2 881,09 грн - інфляційні втрати,

за участю:

від позивача: Венгринюк Роксоляна Ярославівна - юрисконсульт, (довіреність б/н від 29.11.2021; наказ №09/21-к від 30.09.2021)

від відповідача: Когут Михайло Григорович - заступник начальника управління економічної політики, (довіреність №93/23-13/07в від 05.07.2021)

від відповідача: Мухіна Анастасія Анатоліївна - начальник відділу правової та кадрової роботи, (довіреність №124/23-13/07в від 03.09.2021).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ВІК" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Департаменту благоустрою Івано-Франківської міської ради про стягнення 91 317,80 грн, з яких: 81 357,60 грн - основний борг, 40,01 грн - пеня, 5 695,03 грн - штраф, 1 344,07 грн - 3% річних, 2 881,09 грн - інфляційні втрати за невиконання грошового зобов`язання за договором про закупівлю послуг №77/21 від 28.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані укладенням між сторонами договору про закупівлю послуг №77/21 від 28.04.2021 та несвоєчасною сплатою відповідачем вартості виконаних позивачем підрядних робіт згідно акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за квітень 2021 в сумі 81 357,60 грн. За порушення грошового зобов"язання позивач просить суд покласти на відповідача додаткові юридичні обов"язки обумовлені частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України у вигляді 40,01 грн - пені, 5 695,03 грн - штрафу, 1 344,07 грн - 3% річних, 2 881,09 грн - інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовує приписами статей 525, 530, 610, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України, статей 193, 231 Господарського кодексу України.

Представники відповідача вказують на сплату платіжним дорученням №62 від 22.11.2021 81 357,60 грн - за виконані позивачем роботи. Проти стягнення 40,01 грн - пені, 5 695,03 грн - штрафу, 1 344,07 грн - 3% річних, 2 881,09 грн - інфляційних втрат - заперечують. Вважають, що правових підстав для нарахування штрафних санкцій за період з 03.05.2021 до 19.11.2021 - немає, позаяк умовами договору не встановлено терміну виконання грошового зобов"язання, а тому відповідач має право на здійснення розрахунків з позивачем до закінчення строку дії договору - 31.12.2021 (відзив на позов вх№1979/21 від 30.11.2021). Крім того зазначають, що відповідач не є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, зобов"язання сторін за договором №77/21 від 28.04.2021 не пов`язані з виконанням державного контракту, як і не фінансуються за рахунок Державного бюджету України, а тому безпідставним є застосування частини 2 статті 231 Господарського кодексу України (заперечення вх№20018/21 від 14.12.2021).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи вказують на те, що між Департаментом благоустрою Івано-Франківської міської ради (замовник/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ВІК" (підрядник/позивач) укладено договір про закупівлю послуг №77/21 від 28.04.2021. За умовами цього договору підрядник надає послуги з ремонту окремих фрагментів фасаду міської Ратуші в м.Івано-Франківську, а замовник приймає і сплачує такі послуги (пункти 1.1., 1.2. договору).

Пунктом 5.1. договору встановлено строк надання послуг до 01.05.2021.

Датою закінчення надання послуг вважається дата їх прийняття замовником (пункт 5.12. договору).

Згідно з пунктом 3.1. договору сума цього договору становить 81 357,60грн з ПДВ.

Вартість послуг, передбачену пунктом 3.1.договору, замовник сплачує виконавцю на основі актів здачі-приймання послуг і довідок про вартість наданих послуг, після підписання таких актів. Належну виконавцю суму коштів замовник подає на оплату в орган державної казначейської служби та інші фінансові установи на основі актів здачі-приймання послуг і довідок про вартість наданих послуг, після підписання таких актів та довідок. Фінансування за цим договором здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету (пункти 4.2., 4.3., 4.7. договору).

Цей договір набрав чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі до закінчення надання послуг і проведення остаточних розрахунків між сторонами (пункт 16.1.договору).

Позивач виконав роботи з ремонту окремих фрагментів фасаду міської Ратуші в м.Івано-Франківську на суму 81 357,60 грн. Об"єми робіт підтверджено інженером технічного нагляду (а.с.31). В свою чергу відповідач прийняв роботи, підписав без жодних зауважень та скріпив печаткою акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за квітень 2021 від 30.04.2021 (а.с.27-31).

Позивач звертався до відповідача з вимогою вих№02-11/21 від 03.11.2021 про сплату вартості виконаних підрядних робіт в сумі 81 357,60 грн (а.с.37-40).

Платіжним дорученням №62 від 22.11.2021 відповідач перерахував на рахунок позивача 81 357,60 грн з призначенням платежу "за ремонт окремих фрагментів фасаду міської Ратуші в м.Івано-Франківську за договором №77/21 від 28.04.2021".

Предметом судового розгляду є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача в судовому порядку 91 317,80 грн, з яких: 81 357,60 грн - основний борг, 40,01 грн - пеня, 5 695,03 грн - штраф, 1 344,07 грн - 3% річних, 2 881,09 грн - інфляційні втрати.

Із змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов"язки виникають, зокрема з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Договір про закупівлю послуг №77/21 від 28.04.2021 укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

З правового аналізу умов укладеного договору та характеру договірних відносин сторін випливає, що договір №77/21 від 28.04.2021 за своєю правовою природою є договором підряду, а відтак до таких правовідносин підлягають застосуванню загальні положення про підряд урегульовані § 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (стаття 837 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з статтею 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 509 Цивільного кодексу України, статтею 173 Господарського кодексу України обумовлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до положень статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Приписами статей 610, 612 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Беручи до уваги наявне в матеріалах справи платіжне доручення №62 від 22.11.2021 з якого вбачається перерахування Департаментом благоустрою Івано-Франківської міської ради на рахунок ТОВ " Будівельна компанія "ВІК" 81 357,60 грн з призначенням платежу "за ремонт окремих фрагментів фасаду міської Ратуші в м.Івано-Франківську за договором №77/21 від 28.04.2021", підтверджений представником позивача в судовому засіданні факт сплати відповідачем вартості виконаних підрядних робіт, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 81 357,60 грн на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, який вказує на те, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поряд з цим, згідно з статтею 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням. Однак, якщо зобов"язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання покладаються додаткові юридичні обов"язки в тому числі передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка вказує на те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень вище зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов"язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи вище зазначені правові норми, доведений перед судом факт несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов"язання зі сплати вартості виконаних підрядних робіт, суд вважає правомірним нарахування відповідачу 1 344,07 грн - 3% річних, 2 881,09 грн - інфляційних втрат, за період вказаний позивачем у розрахунку (а.с.4-5), який перевірено судом та визнано арифметично правильним.

Аргументи відповідача про те, що умовами договору не визначено строк оплати виконаних підрядних робіт - судом відхиляються. Порядок сплати підрядних робіт урегульовано статтею 854 Цивільного кодексу України. Правила цієї правової норми, яка є спеціальною у підрядних правовідносинах, зобов"язують замовника сплатити підряднику обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк. Водночас пунктом 3.1. договору сторони погодили, що вартість послуг замовник сплачує виконавцю на основі актів здачі-приймання послуг і довідок про вартість наданих послуг, після підписання таких актів. Судом встановлено, що підрядні роботи виконано з дотриманням строку встановленого пунктом 5.1. договору (до 01.05.2021). Акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 підписані між сторонами 30.04.2021, отож прострочення відповідача у виконанні грошового зобов"язання за договором розпочалось 01.05.2021 і відповідно з цього моменту виникло право позивача на нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 26.01.2021 у справі № 910/15152/21, від 29.09.2021 у справі №910/8298/20.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 40,01 грн - пені, 5 695,03 грн - штрафу на підставі частини 2 статті 231 Господарського кодексу України, то у суду відсутні правові підстави для її задоволення.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема приписами статей 549, 611 Цивільного кодексу України.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, санкцій у вигляді пені, штрафу, можливо за сукупності таких умов: - якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; - якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; - якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір пені, штрафу.

В даному спірному випадку, жодна із сторін не є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, а в наявності порушення саме грошового зобов`язання, то відсутні підстави для застосування частини 2 статті 231 Господарського кодексу України. Водночас умовами договору про закупівлю послуг №77/21 від 28.04.2021 сторони не погодили відповідальності у вигляді пені та штрафу за невиконання або неналежне виконання зобов`язань замовника, а іншими актами цивільного законодавства конкретний розмір штрафних санкцій за вчинення зазначеного цивільного правопорушення не встановлено. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.05.2020 у справі № 905/2466/16.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на сторін пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 1291 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В частині стягнення основного боргу в сумі 81 357,60 грн - провадження у справі закрити.

Стягнути з Департаменту благоустрою Івано-Франківської міської ради, вул. Незалежності, буд. 7, м. Івано-Франківськ,76018 (ідентифікаційний код 43905443) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ВІК", вул. Бориславська, буд. 29, м. Івано-Франківськ,76010 (ідентифікаційний код 40003054) 1 344,07 грн (одну тисячу триста сорок чотири грн 07 коп.) - 3% річних, 2 881,09 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну грн 09 коп.) - інфляційних втрат, 2 127,21 грн (дві тисячі сто двадцять сім грн 21 коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 40,01 грн - пені, 5 695,03 грн - штрафу - в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 20.12.2021

Суддя С.Кобецька