ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 грудня 2021 року Справа № 903/639/21

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали по справі

за позовом Акціонерного товариства Страхова компанія "Інго"

до відповідача: Приватного підприємства Віо

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1

про визнання недійсним договору страхування,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Вілько Н. Г., довіреність № 2 від 31.12.2020;

від відповідача: н/з;

від 3-ї особи: н/з;

свідок: ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 від 16.01.2003.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Акціонерне товариство Страхова компанія "Інго" звернулися з позовною заявою до Приватного підприємства Віо про визнання недійсним договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4640969 від 25.08.2020.

При обґрунтуванні позову вказують, що 25.08.2020 відповідач о 15 годині 30 хвилин звернувся до позивача з метою укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу Івеко, д/н НОМЕР_2 . Того ж дня о 15 годині 45 хвилин позивачем було оформлено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу Івеко, д/н НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , який було випущено із БД АІС позивача о 15 годині 59 хвилин. 09.11.2020 до позивача звернувся ОСОБА_1 із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилася 25.08.2020 о 15 годині 00 хвилин за участі автомобіля Івеко, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Рено, д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2020 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи дані обставини позивачем стверджує, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4640969 від 25.08.2020 укладено після настання страхового випадку, що є підставою для визнання його недійсним.

Ухвалою суду від 13.08.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.09.2021, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив та обґрунтування необхідності залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1

06.09.2021 позивач через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), оскільки рішення у даній справі безпосередньо впливає на права ОСОБА_1 , як потерпілого внаслідок ДТП.

В судовому засіданні 08.09.2021 суд, дослідивши подане позивачем клопотання про залучення ОСОБА_1 третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, задовольнив його, оскільки ОСОБА_1 є потерпілою особою внаслідок ДТП і рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки; ухвалив на місці відкласти підготовче засідання.

Ухвалою суду від 08.09.2021 повідомлено учасників справи про те, що підготовче засідання відбудеться 29.09.2021.

Ухвалою суду від 29.09.2021 повідомлено учасників справи про те, що підготовче засідання відбудеться 06.10.2021.

06.10.2021 суд ухвалив на місці задовольнити клопотання відповідача, продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів - по 15.11.2021 та відкласти підготовче засідання на 26.10.2021.

19.10.2021 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов вих.№ 60/10-21 від 18.10.2021, в якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що ПП Віо та позивач в особі СК Інго мають досить тривалі (понад 6 років) ділові стосунки, регулярно та на постійній основі виступають сторонами різного виду договорів страхування. Виступаючи страховиком по укладеним з ПП Віо договорам, в т.ч. щодо тих договорів, строк дії яких визначався з урахуванням необхідності та (або) виробничої потреби страхувальника, позивач в кінці звітного (календарного) періоду, що закінчувався поточним календарним місяцем, виставляв рахунки на оплату послуг страховика та підписував акти виконаних робіт згідно переліку т/з, який визначався та надавався завчасно страхувальником - відповідачем у даній справі. При цьому, з огляду на вид діяльності (міжнародні вантажні перевезення), по кожному із належних страхувальнику т/з, страховику надавались відомості щодо початку строку дії договору (полісу), оскільки порушення (недотримання) таких строків за межами України тягне за собою досить серйозні штрафні санкції (понад 1 000 євро) за одиницю, що є неприйнятним для перевізника. 17.08.2020 (в перший робочий день тижня) представнику СК Інго в черговий раз було надано перелік т/з ПП Віо, які підлягають страхуванню, в кількості 8 (вісім) одиниць, що відбулось за звичною процедурою, із погодженням всіх необхідних для цього умов. Відповідач стверджує, що вказані обставини підтверджені наявними у сторони відповідача письмовими документами. Зазначає, що 26.08.2020 відповідачу стало відомо, що 25.08.2020 сталась ДТП з участю застрахованого т/з Iveco Eurocargo д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням водія ПП Віо ОСОБА_4 , щодо якого було складено протоколи про порушення ним ПДР, в т.ч. тих, за які передбачено відповідальність згідно ст.ст. 122, 124 КУпАП. Після з`ясування дійсних обставин справи, було встановлено, що страховий поліс на т/з, який серед інших т/з знаходився у пакеті (переліку) від 17.08.2020, було виписано та (або) заведено в базу даних (випущено) АІС лише о 15 год. 59 хв. 25 серпня 2020 року. При цьому, згідно полісу ОСЦВ № АР / 4640969 вбачається, що строк його дії з 00 годин 00 хвилин 25 (день) 08 (місяць) 2020 (рік) по 24 серпня 2021 року включно.

Крім того, відповідач звертає увагу суду, що зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав укладення, виконання (невиконання/неналежного виконання) договору страхування, об`єктом страхування по якому виступає т/з Івеко, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому таким транспортним засобом із зазначеним позивачем державним реєстраційним номерним знаком ПП Віо ніколи не володіло та не користувалось взагалі. При цьому, номер договору (АР/4640969), який вказано як такий, що відповідає страховому полісу від 25.08.2020, є таким, що міститься в страховому полісі під тим самим номером, проте щодо іншого т/з - Iveco (Івеко) Eurocargo, д.н.з. якого є схожим, але відмінним від того, який зазначено позивачем - НОМЕР_5 .

Відповідач вважає, що з урахуванням наведених фактичних обставин, а також матеріалів справи про вчинення водієм ОСОБА_3 ДТП та притягнення його до адміністративної відповідальності, має місце факт ймовірного невиконання та (або) неналежного виконання посадовими (уповноваженими) особами позивача покладених на них обов`язків в частині, зокрема, терміну (часу) оформлення та відповідно занесення до бази даних АІС страхового полісу № АР/4640969 від 25.08.2020, тобто вчинення дій поза межами строку волевиявлення сторони особи страхувальника. Невнесення зазначеного вище полісу страховиком або внесення до бази даних АІС пізніше визначеного (встановленого) строку за будь-яких обставин не має наслідком його недійсність, в тому числі з наведених позивачем підстав, оскільки відсутні будь-які об`єктивні ознаки, передбачені ст. ст. 215, 988 ЦК України, та (або) винні (умисні) дії страхувальника. Посилання позивача на те, що доказом вини водія, який не пред`явив поліс, оскільки такого не було в базі даних є таким, що не узгоджується з фактичними обставинами справи, в тому числі доводів позивача щодо отримання (звернення) представника ПП ВІО для укладення Договору ОСЦВ 25.08.2020 о 15 год. 30 хв., оскільки на зазначені у позовній заяві час і дату, така особа знаходилась на місці вчинення ДТП під час розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що мало місце 25.08.2020 о 15 год. 40 хв. у м. Луцьку по просп. Відродження, 74, що об`єктивно стверджується квитанцією серії ВАМ № 3033655 від 25.08.2020 (час видачі квитанції 15:40:49), копію якої надано-в якості доказу тих обставин, на які посилається позивач як на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відповідач вважає, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу заявлених позовних вимог, відтак вказаний позов не підлягає до задоволення.

26.10.2021 судом ухвалено на місці визнати причини пропущення строку на подання відзиву поважними, прийняти відзив відповідача з додатками, задовольнити клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та відкласти підготовче засідання на 09.11.2021.

28.10.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив № б/н від 25.10.2021, в якій позивач зазначає, що до матеріалів справи відповідачем не надано жодного доказу того, що станом на 17.08.2020 відповідач звертався до позивача із заявою про укладення договору. Надані відповідачем роздруківки із БД Моторного (транспортного) страхового бюро України, акт виконаних робіт від 31 серпня 2020 року, копія рахунку від 27.08.2020 року жодним чином не спростовують доводів позивача про те, що договір страхування укладено після настання страхового випадку, та є неналежними доказами у справі. Водночас на підтвердження укладання оспорюваного договору страхування після настання страхового випадку позивачем надано ряд доказів, які не спростовані відповідачем: це постанова УПП НП у Волинській області від 25.08.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП: порушення п.2.1. ПДР України - відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, докази звернення потерпілого ОСОБА_1 в порядку п..41.1 ст.41 Закону до Моторного Транспортного Бюро України за відшкодуванням шкоди.

Позивач стверджує, що посилання відповідача на ту обставину, що в полісі оспорюваного договору страхування зазначено строк дії з 00 годин 00 хвилин 25 серпня 2020 року, а тому договір був чинним на момент ДТП, не є належним та допустимим доказом, а щодо твердження відповідача про неможливість звернення представника відповідача за оформленням спірного договору страхування договору до позивача 25.08.2020 року о 15 годині 30 хвилин, оскільки він перебував о 15 годині 40 хвилин на місці ДТП, позивач зазнає, що не стверджував що саме водій автомобіля Івеко, д/н НОМЕР_5 , звернувся до позивача за оформленням полісу. Відповідач є юридичною особою, тому посилання відповідача у відзиві є безпідставними. З огляду на все вищевикладене позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить задовольнити позов у повному обсязі.

01.11.2021 від позивача надійшло клопотання від 26.10.2021 про долучення до матеріалів справи доказів, а саме заяв свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які було прийнято судом.

В судовому засіданні 09.11.2021 суд ухвалив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 15.11.2021.

Ухвалою суду від 09.11.2021 суд ухвалив викликати у судове засідання свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 для допиту; зобов`язано Акціонерне товариство Страхова компанія "Інго" забезпечити явку свідків до суду; суд попередив свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

В судовому засіданні 15.11.2021 було заслухано пояснення представників сторін, допитано свідка ОСОБА_5 , яка повністю підтвердила покази викладені в заяві свідка від 26.10.2021.

В судовому засіданні 07.12.2021 допитано свідка ОСОБА_2 , яка повністю підтвердила покази викладені в заяві свідка від 26.10.2021;

В судовому засіданні 07.12.2021 представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити повністю

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, а представник відповідача брав участь у минулому судовому засіданні 15.11.2021 та судом оголошувалось на місці про відкладення розгляду справи по суті на 07.12.2021.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

встановив:

Згідно копії полісу №АР/4640969 страхувальником є ПП «Віо» (відповідач), а страховиком Акціонерне товариство Страхова компанія "Інго" (позивач) (далі - договір). Строк дії договору з 00годин 00 хвилин 25.08.2020 до 24.08.2021 включно. Забезпечений транспортний засіб Iveco Eurocargo номерний знак НОМЕР_5 . Страховий платіж в сумі 2225 грн сплачений в 00 годин 00 хвилин 25.08.2020. Дата укладення договору 25.08.2020 (а.с. 5)

З пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 стверджується, що договірні відносини з ПП «Віо» у страхової компанії існують з 2015 року, попередній договір страхування, за яким було забезпечено автомобіль «Івеко», д/н НОМЕР_5 , припинив дію 08.08.2020. 25.08.2020 ОСОБА_6 (батько водія-винуватця ДТП ОСОБА_3 ) о 15 годині 30 хвилин звернувся в офіс філії в м.Луцьку АТ «СК «Інго» з метою пролонгації полісу щодо транспортного засобу Івеко, д/н НОМЕР_2 , по якому страхувальником виступає ПП «Віо». Поліс ОСЦПВ серія АР № 4640969 був укладений через систему «АІС» близько 15 год. 45 хв., який було випущено із БД АІС позивача о 15 годині 59 хвилин.

Згідно постанови УПП НП у Волинській області №3033655 від 25.08.2020 (дата розгляду справи 15.40 год) вбачається, що 25.08.2020 о 15:26 ОСОБА_3 будучи учасником ДТП не мав діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив Правила дорожнього руху та відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП був притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн (а.с. 14).

Також відсутня інформація про наявність полісу і в довідці Управління патрульної поліції у Волинській області № 924201 від 04.02.2020 про ДТП (а.с.11-12).

Згідно платіжного доручення № 1409 оплата страхових послуг здійснена відповідачем 01.09.2021 (а.с.96).

27.08.2020 потерпілий ОСОБА_1 в порядку ст. 38 та п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звертався до Моторного Транспортного Бюро України за відшкодуванням шкоди, оскільки у нього була відсутня інформація про договори страхування за якими можуть бути задоволені його вимоги.

А вже 09.11.2020 до позивача звернувся потерпілий ОСОБА_1 із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилася 25.08.2020 о 15 годині 00 хвилин за участі автомобіля Івеко, д/н НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Рено, д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до ст.ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" (далі Закон № 85/96-ВР) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з частинами першої, другої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Порядок укладення і початок дії договору страхування визначено статтею 18 Закону № 85/96-ВР, відповідно до якої для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 18 Закону № 85/96-ВР факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування і такий договір набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Стаття 981 ЦК України передбачає, що договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифікату).

Згідно із ч. 1 ст. 983 ЦК України, договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Договір страхування визнається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку (ч.1 ст.998 ЦК України).

Крім того, відповідно до статті 29 Закону України «Про страхування» договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі: якщо його укладено після страхового випадку.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення спірного договору в 00 годин 00 хвилин 25.08.2020(чи раніше) як зазначено в самому договорі, тому позивачем спростовано презумпцію правомірності правочину, встановлену статтею 204 ЦК України поданими доказами та поясненнями свідків.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак факт укладення договору страхування 25.08.2020, після ДТП та обставини що передували його укладенню підтверджується в сукупності доказами у справі, а саме поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , постановою УПП НП у Волинській області №3033655 від 25.08.2020 та оплатою страхових послуг відповідачем 01.09.2020 (після страхового випадку).

Оскільки ДТП, як вбачається з повідомлення про ДТП, довідки про ДТП, відбулося о 15 год. 01 хв., а договір страхування (поліс), як встановлено судом укладено о 15 год. 45 хв. 25.08.2020, то відповідно до ч. 1 ст. 998 ЦК України, статті 29 Закону України «Про страхування» слід визнати недійсним договір страхування як такий, що укладений після страхового випадку.

Отже, укладанню договору страхування має передувати настанню обумовленому договором страхування страховому випадку, тобто однією з обов`язкових умов укладання договору страхування є наявність на час його укладання страхового ризику.

Враховуючи, що наявні в матеріалах справи пояснення та докази сторін, господарський суд, оцінюючи їх за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідачів, сплачений позивачем судовий збір в сумі 2270,00 грн в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4640969 від 25.08.2020 укладений між Акціонерним товариством Страхова компанія "Інго" та Приватним підприємством Віо.

3. Стягнути з Приватного підприємства Віо (вул.Авіаторів,1, м.Луцьк, 43006, ) на користь Акціонерного товариства Страхова компанія "Інго" (вул.Бульварно-Кудрявська,33, м.Київ, 01054, ) 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

17.12.2021.

Суддя А. С. Вороняк