ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" грудня 2021 р. Справа № 911/3673/21

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСР Лоджистік Україна»

до Фізичної особи-підприємця Яременка Олександра Олексійовича

про стягнення 842 352,22 гривень

встановив:

Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСР Лоджистік Україна» до Фізичної особи-підприємця Яременка Олександра Олексійовича про стягнення 842 352,22 гривень, з яких: 565 508,00 грн заборгованості за договором, 33 411,28 грн пені, 5 980,00 грн 3% річних, 11 249,74 грн інфляційних втрат та 113 101,60 грн штрафу.

В обгрунтування вказаних вище вимог позивач зазначив, що власні зобов`язання за договором №137/ФСР від 24.02.2021 виконав належним чином, тоді як відповідач частково оплатив вартість відповідних послуг, як наслідок у нього виникла заборгованість:

- за рахунком від 09.07.2021, який був частково сплачений виникла заборгованість у розмірі 82803,00 грн, яка повинна була бути сплачена в строк до 15.07.2021;

- за рахунком від 21.07.2021 виникла заборгованість у розмірі 38583,00 грн, яка повинна була сплачена в строк до 28.07.2021;

- за рахунком від 26.07.2021 виникла заборгованість у розмірі 177264,00 грн, яка повинна була сплачена в строк до 02.08.2021;

- за рахунком від 26.07.2021 виникла заборгованість у розмірі 39236,00 грн, яка повинна була сплачена в строк до 02.08.2021;

- за рахунком від 30.07.2021 виникла заборгованість у розмірі 17446,00 грн, яка повинна була сплачена в строк до 05.08.2021;

- за рахунком від 04.08.2021 виникла заборгованість у розмірі 3355,00 грн, яка повинна була сплачена в строк до 11.08.2021;

- за рахунком від 13.08.2021 виникла заборгованість у розмірі 206821,00 грн, яка повинна була сплачена в строк до 19.08.2021.

Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

У відповідності до пп. 3, 4, 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСР Лоджистік Україна» не містить відомостей щодо того, якому способу (способам) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншому способу (способам) захисту прав та інтересів відповідають заявлені позовні вимоги.

До того ж суд звертає увагу позивача на те, що п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України не передбачає права позивача вибірково зазначити про наявність, зокрема, лише у позивача оригіналів доданих до позову документів, а презюмує обов`язок позивача зазначити про наявність у нього або інших осіб оригіналів усіх доданих до позову копій документів.

Згідно приписів ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 73, ч. 4 ст. 74, ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Однак, в порушення приписів пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162, ст. ст. 91, 164 ГПК України, позивачем не зазначено доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладених у позві обставин виставлення відповідачу рахунків із відповідними датами оплат щодо кожної суми боргу.

Водночас позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів, та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Суд звертає увагу позивача на тому, що згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання.

Крім того суд вважає за необхідне зауважити позивачу на те, що відповідно до прохальної частини позову позивач просить стягнути з відповідача загалом 842 352,22 гривень, тоді як загальна сума заборгованості відповідача відповідно до змісту позову складає 729 250,62 гривень (565 508,00 грн заборгованості за договором + 33 411,28 грн пені + 5 980,00 грн 3% річних + 11 249,74 грн інфляційних втрат + 113 101,60 грн штрафу)

Поряд з тим у вказаному в позовній заяві розрахунку заявлених до стягнення сум пені відсутня вказівка на правову природу виникнення кожної окремої суми коштів, на яку здійснено таке нарахування (відповідні неоплачені акт/акти та/або рахунок/рахунки).

Отже, суд дійшов висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСР Лоджистік Україна» в порушення п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСР Лоджистік Україна» без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФСР Лоджистік Україна» без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- письмових пояснень із зазначенням:

1) відомостей, якому способу (способам) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншому способу (способам) захисту прав та інтересів відповідають заявлені позовні вимоги;

2) детального та обґрунтованого розрахунку сум пені із зазначенням дат початкового (число, місяць, рік) та кінцевого розрахункового періоду (число, місяць, рік), а також правової природи виникнення кожної окремої суми коштів, на яку здійснено нарахування (відповідні неоплачені акт/акти та/або рахунок/рахунки);

3) пояснення щодо вказаної позивачем ціни позову та загальної суми боргу, заявленої до стягнення з відповідача;

- письмових пояснень із зазначенням наявності у позивача або іншої особи оригіналів усіх письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини виставлення відповідачу рахунків із відповідними датами оплат щодо кожної суми боргу, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема