ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 справа № 914/3123/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Синчука М.М., за участю секретаря судового засідання Кравчук І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UKRAINE», м. Хмельницький

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТП Бетон», м.Львів

про: стягнення заборгованості 16 578,70 грн

Представники учасників справи:

від позивача не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UKRAINE» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТП Бетон» про стягнення заборгованості 60 496,06 грн.

Ухвалою суду від 22.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі №914/3123/21 за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.11.2021 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 29.11.21; викликано в судове засідання представників сторін; зобов`язано позивача надати первинні документи на підтвердження заявленого до стягнення розміру заборгованості (оригінали для огляду у судовому засіданні, належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи).

Канцелярією Господарського суду Львівської області 22.11.2021 зареєстровано заяву представника позивача (вх.№27925/21 від 22.11.2021) про розгляд справи без участі представника позивача та надано пояснення по суті заявлених позовних вимог. Крім того, супровідним листом скеровано до суду оригінали доданих до позовної заяви документів (вх.№27926/21 від 22.11.2021).

Разом з тим, у заяві (вх.№27925/21 від 22.11.2021) представником позивача повідомлено суд, що відповідачем, після подання позивачем позовної заяви, здійснено наступні оплати: 12.10.2021 у сумі 15 000,00 грн, 19.10.2021 у сумі 10 000,00 грн, 20.10.2021 у умі 10 000,00 грн, 21.10.2021 у сумі 8 917,13 грн, на підтвердження чого долучено банківську виписку по рахунку позивача. Позивач зазначає, що станом на день подання цієї заяви, сума основного боргу відповідача становить 10 747,17 грн.

Представник відповідача подав до суду заяву про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи (вх.№28542/21 від 29.11.2021). Повідомлено, що 29.11.2021 відповідачем укладено Договір про надання правової допомоги з адвокатом.

Ухвалою суду від 29.11.2021 розгляд справи по суті відкладено на 06.12.2021.

Представником відповідача 30.11.2021 реалізовано право на ознайомлення з матеріалами справи.

На електронну адресу суду представником відповідача 06.12.2021 надіслано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з виявленням ознак коронавірусної інфекції COVID 19 у представника відповідача.

Ухвалою суду від 06.12.2021 провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТП Бетон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UKRAINE» 43 917,36 грн основного боргу закрито; розгляд справи по суті відкладено на 20.12.2021.

У судове засідання 20.12.2021 представник позивача не з`явився.

У судове засідання 20.12.2021 представник відповідача не з`явився.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 202 ГПК України, а саме: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні 20.12.2021, визначених у ч. 2 ст. 202 ГПК України, не встановлено.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

А тому, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, участь у судовому засідання є правом, а не обов`язком сторін, суд дійшов до висновку відсутність підстав для повторного відкладення розгляду справи за клопотанням представника відповідача та можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 20.12.2021 за відсутності представників учасників справи.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості поставленого товару на підставі Договору поставки № U58316 від 07.05.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UKRAINE» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТП Бетон».

Так, позивач, згідно вимог позовної заяви, просить суд стягнути з відповідача основну суму боргу 54 664, 53 грн, пеня - 2 697, 58 грн., інфляційні втрати 601, 30 грн, 15% річних 2 532, 65 грн.

У письмових поясненнях по суті спору (вх.№27925/21 від 22.11.2021) представником позивача повідомлено суд, що відповідачем, після подання позивачем позовної заяви, здійснено наступні оплати: 12.10.2021 у сумі 15 000, 00 грн, 19.10.2021 у сумі 10 000, 00 грн, 20.10.2021 у умі 10 000, 00 грн, 21.10.2021 у сумі 8 917, 13 грн. Позивач зазначає, що станом на день подання цієї заяви, сума основного боргу відповідача становить 10 747, 17 грн.

Правова позиція відповідача.

Відповідач, не скористався процесуальним правом, встановленим Господарським процесуальним кодексом України, відзиву на позовну заяву не подав.

Відтак, суд вирішує справу за наявними у матеріалах справи доказами.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UKRAINE» (далі Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТП Бетон» (далі Покупець, Відповідач) укладено Договір поставки поставки № U58316 від 07.05.2021 (далі Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору сторони погодили, що на умовах Договору Постачальник зобов`язується передати Покупцю у власність та у встановлені строки замовлені ним запасні частини, мастильні матеріали. технічні рідини, аксесуари, інші супутні товари для транспортних засобів тощо (далі - товар) окремими партіями, а Покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його. Асортимент (номенклатура), піна та кількість товару остаточно погоджуються сторонами у накладних, які специфікаціями у розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають невід`ємну частину Договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору, Постачальник поставляє товар окремими партіями в строк де 5 (п`яти) робочих днів від наступного дня після попередньої оплати відповідної партії товару або від дня підтвердження замовлення на умовах: ЕХ/У (франко завод) будь-якої філії Постачальника або СР`Г (перевезення оплачене до) Покупця в м. Львів відповідно до Міжнародних правил "Інкотермс 2010". Конкретні умови поставки кожної партії товару вказуються у видатковій накладній.

Пунктами 5.1.-5.2. Договору визначено: Покупець у будь-який визначений законодавством спосіб оплачує повну ціну товару на вказаних у рахуй ку/накладній у мовах або шляхом: попередньої оплати - відповідно до рахунка Постачальника;

товарного кредиту з відстроченням платежу - протягом 14 календарних днів після приймання партії товару від Постачальника. У разі збільшення курсу евро на міжбанківському валютному ринку України понад 2% за день Постачальник може скоротити строк відстрочення платежу або скасувати цей строк, про шо негайно повідомляє Покупця через картку покупця. Покупець не сплачує Постачальнику процентів за користування товарним кредитом протягом встановленого строку відстрочення платежу.

При поставці на умовах відстрочення платежу загальна сума всіх неоплачених поставлених партій товару (кредитний; ліміт) не може перевищувати 20 000 ( Двадцять тисяч) гривень з ПДВ. Постачальник, починаючи з четвертого місяця після підписання Договору, може щомісяця перераховувати кредитний ліміт (КЛ) за формулою: КЛ = (СЕРЕДНІЙ ОБОРОТ ЗА 3 МІСЯЦІ) * 1,3.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «СТП-ЛОГІСТИК» змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «СТП БЕТОН» (79039, Львівська обл., місто Львів, вул.Шевченка Т., будинок 111 А, ідентифікаційний код 43587890).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору, Позивачем здійснювались поставки Товару, зокрема згідно накладних: UAM1-210039974 від 12.05.2021, UAM1-210040532 від 13.05.2021, UAM1-210040645 від 13.05.2021, UAM1-210040658 від 13.05.2021, UAM1-210040802 від 14.05.2021, UAM1-210040985 від 14.05.2021, UAM1-210041127 від 14.05.2021, UAM1-210041823від 17.05.2021, UAM1-210043067 від 20.05.2021, UAM1-210043284 від 20.05.2021, UAM1-210043632 від 21.05.2021, UAM1-210043785 від 21.05.2021, UAM1-210043927 від 12.05.2021, UAM1-210044098 від 22.05.2021, UAM1-210044153 від 22.05.2021, UAM1-210045042 від 25.05.2021, UAM1-210045127 від 25.05.2021, UAM1-210045308 від 25.05.2021, UAM1-210045519 від 26.05.2021, UAM1-210045637 від 26.05.2021, UAM1-210045750 від 27.05.2021, UAM1-210045751 від 27.05.2021, UAM1-210045754 від 27.05.2021, UAM1-210047951 від 02.06.2021, UAM1-210048199 від 02.06.2021, UAM1-210048211 від 02.06.2021, UAM1-210048411 від 03.06.2021, UAM1-210048469 від 03.06.2021, UAM1-210048518 від 03.06.2021, UAM1-210048572 від 03.06.2021, UAM1-210048585 від 03.06.2021, UAM1-210048677 від 03.06.2021, UAM1-210048751 від 03.06.2021, UAM1-210048887 від 04.06.2021, UAM1-210048890 від 04.06.2021, UAM1-210049221 від 04.06.2021, UAM1-210049379 від 05.06.2021. Загальна сума поставки відповідно до вказаних накладних становить 173 796, 69 грн.

Станом на 23.07.2021 відповідачем було сплачено вартість поставленого товару на загальну суму 75 132, 16 грн.

Сторонами складено та підписано акт звірки розрахунків за результатами звіряння розрахунків і документів за період 01.03.2021 05.08.2021 та встановлено, що сума боргу на момент складання акту становить 98 664, 53 грн.

З долученої до позовної заяви виписки по рахунку Позивача вбачається, що відповідачем було здійснено оплати також у період 05.08.2021 08.08.2021 на загальну суму 44 000, 00 грн.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем, після подання позивачем позовної заяви, здійснено наступні оплати: 12.10.2021 у сумі 15 000, 00 грн, 19.10.2021 у сумі 10 000, 00 грн, 20.10.2021 у сумі 10 000, 00 грн, 21.10.2021 у сумі 8 917, 13 грн.

Пунктом 10.5. Договору сторонами визначено: покупець у разі несвоєчасної оплати товару, сплачує Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в цей період від простроченої суми, а також проценти (ч.5 ст.694 ЦКУ) на прострочену суму в розмірі 15% річних.

У зв`язку з порушенням відповідачем виконання договірних зобов`язань, а саме нездійсненням оплати вартості поставленого товару у повному обсязі, позивач просить суд стягнути з відповідача (з урахуванням заяви позивача вх.№27925/21 від 22.11.2021) 10 747, 17 грн основного боргу, 2 697, 58 грн пені, 2 532, 65 грн 15% річних, 2 532, 65 грн інфляційних втрат.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли з Договору поставки № U58316 від 07.05.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.193 ГКУ країни зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, позивач обов`язок за Договором з поставки обумовленого товару виконав, натомість відповідач кореспондуючого обов`язку з оплати вартості поставленого товару у повному обсязі не здійснив.

Судом встановлено, що відповідачем, після подання позивачем позовної заяви, здійснено наступні оплати: 12.10.2021 у сумі 15 000, 00 грн, 19.10.2021 у сумі 10 000, 00 грн, 20.10.2021 у умі 10 000, 00 грн, 21.10.2021 у сумі 8 917, 13 грн.

Відтак, суд, встановивши факт часткової оплати основної заборгованості, що є предметом спору, закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 43 917,36 грн ухвалою суду від 06.12.2021.

Сума основної заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає до задоволення у розмірі 10 747,17 грн.

У п. 10.5. Договору сторонами погоджено, що покупець у разі несвоєчасної оплати товару, сплачує Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в цей період від простроченої суми, а також проценти (ч.5 ст.694 ЦКУ) на прострочену суму в розмірі 15% річних.

Щодо заявленої до стягнення суми інфляційних втрат у сумі 601, 30 грн та 15% річних у сумі 2 532, 65 грн суд зазначає таке.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши власний розрахунок 15% річних та інфляційних втрат встановив, що до задоволення підлягають інфляційні втрати та 15% річних у заявленому позивачем розмірі.

Щодо заявленої до стягнення суми пені в сумі 2 697, 58 грн суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Суд, здійснивши перерахунок суми пені, дійшов висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня у заявленому розмірі.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та оцінивши їх у сукупності з огляду на їх вірогідність встановив, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТП Бетон» (79039, Львівська обл., місто Львів, вул.Шевченка Т., будинок 111 А, ідентифікаційний код 43587890) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «INTER CARS UKRAINE» (29009, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Толстого, будинок 1/1, ідентифікаційний код 30865632) 10 747, 17 грн основного боргу, 2 697, 58 грн пені, 2 532, 65 грн 15% річних, 601, 30 грн інфляційних втрат та 2 270,00 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2021.

Суддя Синчук М.М.