ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1420/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій" (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 22)
до Фізичної особи-підприємця Рябініної Світлани Василівни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківське підприємство автобусних станцій" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Рябініної Світлани Василівни, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за штрафи за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 в розмірі 97600,00 грн. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 57/17 від 27.12.2017 про продаж квитків і надання послуг на автостанціях.

Ухвалою господарського районного суду Харківської області від 21.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1420/21. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Також, роз`яснено сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

09.06.21 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив з додатком за Вх.№13521, в якому відповідач зазначає, що наказом Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації від 25.05.2020 року №44 внесено зміни до паспортів приміського та міжміського автобусних маршрутів загального користування, які не виходять за межі території області, а саме №1485 Печеніги-Харків (АС-6 «Заводська»), Артемівка-Харків (АС-6 «Заводська»), Мартове-Харків (АС-6 «Заводська»), Печеніги-Харків (АС-6 «Заводська») через Пятницьке, Новий Бурлук-Харків (АС-6 «Заводська»), з заїздом у Приморське, Сахновщина(АС)-Харків (АС-1) через Кегичівку. Відповідач звертає увагу суду на те, що відповідно до наказу Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації від 25.05.2020 року №44 було укладено: 1. додаткову угоду №2 від 27.05.2020 року до договору про організацію перевезень №68 від 27.11.2017 року, якою змінено схему руху на №1485 Печеніги-Харків (АС «Індустріальна»); 2. додаткову угоду №2 від 27.05.2020 року до договору про організацію перевезень №70 від 27.11.2017 року, якою змінено схему руху на Артемівка-Харків (АС «Індустріальна»), Мартове-Харків (АС-«Індустріальна»), Печеніги-Харків (АС «Індустріальна») через П`ятницьке, Новий Бурлук-Харків (АС «Індустріальна»), з заїздом у Приморське; 3. додаткову угоду №1 від 27.05.2020 року до договору пор організацію перевезень №88 від 16.03.2018 року, якою змінено схему руху Сахновщина(АС)-Харків (АС «Холодна гора») через Кегичівку. Окрім того, додатково відповідач попереджав позивача про припинення продажу квитків на маршрутах, що виконуються ФОП Рябініна С.В. листом від 05.06.2020 року, а відповідно до абз. 3 розділу 11 договору №57/17 від 21.12.2017 року відповідач направив позивачу АТ «ХПАС» письмове попередження від 21.04.2020 року про дострокове розірвання договору про продаж квитків і надання послуг на автостанціях №57/17 від 21.12.2017 року з 25.05.2020 року. Таким чином, відповідач звертає увагу суду ї на те, що в позовній заяві, не враховано факт зміни маршруту, що виконував відповідач та факт розірвання договору про продаж квитків і надання послуг на автостанцій №57/17 від 21.12.2017 року.

Відзив з додатком долучено до матеріалів справи.

09.06.2021 фізичною особою-підприємцем Рябініною Світланою Василівною до канцелярії суду була подана заява про зупинення провадження у справі за вх.№13523, відповідно до якої відповідач просить зупинити провадження у справі №922/1420/21 до розгляду іншої господарської справи за № 922/2452/20.

Заяву з додатком долучено до матеріалів справи .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2021 клопотання фізичної особи-підприємця Рябініної Світлани Василівни про зупинення провадження у справі №922/1420/21 (вх. № 13523 від 09.06.2021) задоволено. Провадження у справі 922/1420/21 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 922/2452/20. Зобов`язано сторони повідомити суд про результати розгляду справи № 922/2452/20 та набрання у вказаній справі судовим рішенням законної сили.

02.12.2021 від позивача до канцелярії суду надійшла заява про поновлення провадження по справі за вх. № 28518, в якій позивач зазначає, що рішення у справі № 922/2452/20 набрало законної сили та просить поновити провадження у справі № 922/1420/21.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.12.2021 провадження у справі № 922/1420/21 поновлено. Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив на позов, передбаченим ст. 251 ГПК України, не скористався.

В той же час, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

27.11.2017 року між Департаментом економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації (надалі-Замовник) та фізичною особою-підприємцем Рябініною Світланою Василівною (надалі-Перевізник) укладено договір № 68 про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Згідно п. 1.1 вищезазначеного договору Замовник надає Перевізникові право на перевезення пасажирів на міжміському автобусному маршруті загального користування № 1485 Печеніги - Харків (АС-6 "Заводська"), а Перевізник зобов`язується здійснювати перевезення пасажирів та багажу за зверненням будь-якої особи на умовах передбачених Договором.

Згідно п.2.4.7 вказаного договору, перевізник зобов`язаний забезпечувати відправлення чи прибуття автобусів приміського (міського) автобусного маршруту загального користування тільки з автостанцій та із зупинок, передбачених паспортом приміського (міжміського) автобусного маршруту.

Згідно п. 6.1 вищевказаного договору строк діє з 29 грудня 2017 року до 28 грудня 2022 року включно і подовженню не підлягає.

27.11.2017 року між Департаментом економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації (надалі-Замовник) та фізичною особою-підприємцем Рябініною Світланою Василівною (надалі-Перевізник) укладено договір № 70 про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Згідно п. 1.1 цього договору замовник надає перевізникові право на перевезення пасажирів на міжміському автобусному маршруті загального користування Артемівка - Харків (АС-6 "Заводська"), Мартове - Харків (АС-6 "Заводська"), Печеніги - Харків (АС-6 "Заводська") через П`ятницьке, Новий Бурлук - Харків (АС-6 "Заводська"), з заїздом у Приморське, а Перевізник зобов`язується здійснювати перевезення пасажирів та багажу за зверненням будь-якої особи на умовах передбачених договором.

Згідно п. 2.4.7 вищевказаного договору перевізник зобов`язаний забезпечувати відправлення чи прибуття автобусів приміського (міського) автобусного маршруту загального користування тільки з автостанцій та із зупинок, передбачених паспортом приміського (міжміського) автобусного маршруту.

Згідно п. 6.1 вищезазначеного договору строк діє з 29 грудня 2017 року до 28 грудня 2022 року включно і подовженню не підлягає.

21 грудня 2017 року між ПАТ "ХПАС" та ФОП Рябініной С.В. укладено договір №57/17 про продаж квитків і надання послуг на автостанціях (надалі-Договір).

Згідно п.п. 1.1 та 1.2 договору предметом цього договору є надання послуг і виконання робіт, пов`язаних з відправленням і прибуттям автобусів та пасажирів автобусних маршрутів згідно з затвердженими розкладами руху на автостанціях м. Харкова та Харківської області, які входять до складу ПАТ "ХПАС". ХПАС надає перевізникові послуги, пов`язані з відправленням і прибуттям автобусів та пасажирів тих маршрутів, які згідно з дозволами органу державного управління на автомобільному транспорті закріплені за перевізником.

Згідно п. 2.2.4. договору обов`язок перевізника здійснювати відправлення свого транспорту виключно з автостанцій передбачених розкладом руху за певним маршрутом організатором перевезень.

Згідно п. 2.2.11. Договору у разі неможливості виконати рейс негайно сповістити про це ХПАС усно та письмово.

Пунктом 4.1 договору №57/17 передбачено, що виручка від реалізації квитків згідно з касовими відомостями без урахування страхового збору розподіляється у співвідношенні: винагорода ХПАС 10% (в тому числі ПДВ), перевізнику 90%.

Згідно з пунктом 4.2 договору №57/17 виручка від реалізації багажних квитків касами автостанцій розподіляється у співвідношенні: Підприємству автобусних станцій 50% (в тому числі ПДВ), перевізнику 50%.

У відповідності до пункту 4.3 договору №57/17 розрахунки ХПАС з перевізником проводяться плановими платежами на поточний рахунок перевізника, зазначений у розділі 12, кожні 5 діб, а кінцевий розрахунок не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним по реєстру відомостей реалізації квитків за вирахуванням винагороди ХПАС, зазначеної у пунктах 4.1 та 4.2.

Виконання робіт оформлюється актом виконаних робіт, який підписується сторонами до 10 числа місяця наступного за звітним, і є підставою для розрахунків (пункт 4.5 договору №57/17).

Відповідно до пункту 5.1 договору №57/17 ХПАС і перевізник за невиконання зобов`язань, передбачених цим договором, несуть матеріальну відповідальність у вигляді штрафів.

Згідно з пунктом 5.1.2.1 договору №57/17 перевізник сплачує ХПАС штрафи за неподачу автобуса в начальний пункт маршруту (зрив рейсу), початок руху автобуса за маршрутом не з автостанції та за незаїзд транзитного автобуса згідно з затвердженим розкладом руху на автостанцію без поважних причин у розмірі 50 грн за кожний випадок.

У відповідності до пункту 5.2. договору №57/17 підставою для матеріальної відповідальності ХПАС і перевізника є претензії, до яких додаються акти, що оформлюються згідно з матеріалами перевірок посадових осіб, відомостями касового продажу квитків, даними диспетчерських журналів, записами у дорожній документації, завіреними підписами відповідальних осіб. Суми штрафів визначаються на підставі цього договору згідно з претензіями, виставленими не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з пунктом 5.3 договору №57/17 у разі незгоди з виставленим ХПАС або перевізником штрафом винна сторона у 10-тиденний термін після надходження претензії в письмовій формі повинна повідомити іншу сторону з обґрунтованістю причин незгоди. При відсутності обґрунтованої письмової відповіді ХПАС стягує з перевізника штрафи або відшкодовує перевізнику штрафи згідно з виставленою претензією.

Відповідно до пункту 5.4 договору №57/17 на суму виставлених стороною штрафних санкцій зменшуються або збільшуються платежі, передбачені пунктом 4.1 договору. У разі, якщо суми штрафів перевищують суму платежу, перевізник сплачує суму штрафів на розрахунковий рахунок або в касу ХПАС.

Згідно п. 10 до цього Договору додаються:

- копії дозволів органу державного управління на автомобільному транспорті на

перевезення пасажирів;

- копії належним чином оформлених діючих розкладів руху автобусів на маршрутах,

завірених печаткою перевізника із зазначенням дати їх введення в дію;

- копії належним чином оформлених діючих таблиць вартості проїзду пасажирів і перевезення багажу на маршрутах, завірених печаткою перевізника із зазначенням дати їх введення в дію.

Розділом 11 договору №57/17 передбачено, що термін дії договору встановлюється з 29.12.2017 до 28.12.2022. При отриманні перевізником дозволу або укладенні перевізником договору з замовником перевезень, термін дія якого перевищує термін дії договору, останній автоматично продовжується на передбачений дозволом або договором строк. Договір може бути розірваний достроково чи змінений за погодженням сторін. Сторона, яка є ініціатором розірвання договору письмово попереджає іншу сторону про своє рішення не пізніше ніж за 30 діб.

16.03.18 року між Департаментом економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації (надалі-Замовник) та фізичною особою-підприємцем Рябініною Світланою Василівною (надалі-Перевізник) укладено договір № 88 про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Згідно п. 1.1 вищезазначеного Договору Замовник надає Перевізникові право на перевезення пасажирів на міжміському автобусному маршруті загального користування Сахновщина (АС) - Харків (АС-1) через Кегичівку, а Перевізник зобов`язується здійснювати перевезення пасажирів та багажу за зверненням будь-якої особи на умовах передбачених Договором.

Згідно п.2.4.7 вищевказаного договору перевізник зобов`язаний забезпечувати відправлення чи прибуття автобусів приміського (міського) автобусного маршруту загального користування тільки з автостанцій та із зупинок, передбачених паспортом приміського (міжміського) автобусного маршруту.

Згідно п. 6.1 вищезазначеного договору строк діє з 17 березня 2018 року до 16 березня 2022 року включно і подовженню не підлягає.

17.07.2018 року Державною службою України з безпеки на транспорті ФОП Рябініній С.В. видано дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування.

Термін діє з 02 лютого 2018 року до 01 лютого 2023 року.

Отже, дозволом для укладення Договору № 57/17 від 27.12.2017 року про продаж квитків і надання послуг на автостанціях є договори № 68 від 27.11.2017 року; № 70 від 27.11.2017 року; № 89 від 16.03.2018 року про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування та дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування від 17.07.2018 року серія НМ номер 000126.

Як встановлено судом, ФОП Рябініна С.В. зверталася до господарського суду Харківської області з позовом до АТ "ХПАС" про стягнення коштів та розірвання договору № 57/17 від 27.12.2017 року. Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.10.2020, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 по справі № 922/2452/20, в задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного суду від 11.05.2021 у справі №922/2452/20 касаційну скаргу ФОП Рябініної С.В. задоволено, постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 05.10.2020 у справі №922/2452/20 скасовано; справу №922/2452/20 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.09.2021 по справі № 922/2452/20 в задоволенні позову відмовлено. Рішення набрало законної сили 11.10.2021. А отже, договір № 57/17 від 27.12.2017 року про продаж квитків і надання послуг на автостанціях з усіма змінами та додатками до нього є діючим.

В той же час, за твердженнями позивача, «ХПАС» згідно складених актів щодо невиконання рейсів та виставлених претензій ФОП Рябініній С.В. утримує штрафи за невиконання умов діючого договору № 57/17 від 27.12.2017.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області від 04.03.2021 по справі № 922/184/21 позов АТ «ХПАС» до ФОП Рябініної С.В. про стягнення штрафу за період з 01.03.2020 по 31.12.2020 задоволено в повному обсязі та стягнуто 91 343,47 грн. Дане рішення набрало законної сили 27.08.2021.

Однак, позивач стверджує, що на момент подачі позову до суду, відповідач продовжує здійснювати незаїзди на автостанції, на що позивачем у відповідності до п. 5.4 дійсного Договору нараховано штрафи в сумі 97600,00 грн. за період з 01.01.2021 по 31.03.2021.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за штрафи за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 в розмірі 97600,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

У відповідності ст.1 ЗУ "Про автомобільний транспорт" визначення основних термінів:

- автостанція - споруда або комплекс будівель, споруд, стоянок та під`їздів для

прийняття, відправлення, управління рухом автобусів та обслуговування пасажирів;

- дозвіл органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування - документ, який надає право на здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

У відповідності ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначення основних термінів: автостанція - споруда або комплекс будівель, споруд, стоянок та під`їздів для прийняття, відправлення, управління рухом автобусів та обслуговування пасажирів.

У відповідності ст.31 Закону України «Про автомобільний транспорт» відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 32 Закону України «Про автомобільний транспорт» відносини автомобільного перевізника, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, із власниками автостанцій визначаються договором. Предметом договору автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, з власниками автостанцій є надання послуг та виконання робіт, пов`язаних з відправленням і прибуттям пасажирів. Відправлення чи прибуття автобусів приміських, міжміських та міжнародних автобусних маршрутів загального користування здійснюється тільки з автостанцій, а в разі їх відсутності - із зупинок, передбачених розкладом руху.

Згідно п. 1.8.4 статуту АТ «ХПАС» до складу товариства (без права юридичної особи) входять відокремлені виробничі структурні підрозділи (автостанції, касові та касово-диспетчерські пункти), розташовані у м.Харкові та Харківській області та інші об`єкти, що йому належать.

Дозвіл органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування - документ, який надає право на здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування (ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування приміських та міжміських, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються дозволом органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування автобусних маршрутів, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування (рейсів), які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника.

Наразі таким дозволом є договори №68 від 27.11.2017 року, №70 від 27.11.2017 року та №88 від 16.03.2018 року та дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування від 17.07.2018 року НМ№000126.

З огляду на вказане і було укладено єдиний договір №57/17 від 21.12.2017 року.

Власники автостанцій зобов`язані укласти договір з автомобільним перевізником, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, тільки за наявності в нього договору із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування про організацію перевезення на автобусних маршрутах загального користування чи дозволу органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування маршрутів загального користування, що пролягають через цю автостанцію (ч.3 ст. 32 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 4 ст. 179 ГК України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Згідно з ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Загальний порядок укладення договорів встановлений ст. 181 Господарського кодексу України та ст. 638 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Статтею 187 ГК України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вже зазначалося відносини автомобільного перевізника із власниками автостанцій визначаються договором. При цьому, предметом договору автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, з власниками автостанцій є надання послуг та виконання робіт, пов`язаних з відправленням і прибуттям пасажирів.

Відповідно до вимог п. 114 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 року, перевізник укладає з автостанцією договір про надання послуг автостанцією, яким визначаються перелік та обсяги послуг, їх вартість і порядок проведення розрахунків. Примірну форму договору затверджує Мінінфраструктури.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №860 від 30.11.2010 року, затверджена примірна форма договору про надання послуг автостанцією перевізникові.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Водночас, за приписами ч. ч. 2, 3 ст. 179 ГК України, Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Таким чином, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За положенням частини 6 статті 179 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв`язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб`єкти зобов`язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов`язкові умови таких договорів.

Наразі імперативно передбачено обов`язковість укладення договору про надання послуг автостанцією перевізникові, а за наявності обставин внесення змін до вже існуючого.

Суд відзначає, що додаткові угоди на які посилається відповідач у своєму відзиві (вх.13521 від 09.06.2021) були укладені до договорів про організацію перевезень, однак саме до договору №57/17 від 21.12.2017 року додаткових угод не укладались. До того ж, укладення додаткових угод до договорів про організацію перевезень не зумовлює автоматичної зміни умов договору №57/17 від 21.12.2017 року і звільнення відповідача (перевізника) від зобов`язань, які на нього покладені згідно умов договору №57/17.

Щодо посилань відповідача про те, що він попереджав позивача про припинення продажу квитків на маршрутах, що виконуються ФОП Рябініна С.В. листом від 05.06.2020 року, то слід відзначити, що таке попередження не співвідноситься з предметом договору №57/17 та предметом позовних вимог у даній справі.

Щодо направлення письмового попередження від 21.04.2020 року про дострокове розірвання договору про продаж квитків і надання послуг на автостанціях №57/17 від 21.12.2017 року з 25.05.2020 року, то вказане у розрізі підстав та предмет позову не входить до предмета доказування. Так, умовами договору передбачено, що договір розривається за погодженням сторін, а оскільки наявне судове рішення від 08.09.2021 по справі №922/2452/20 про відмову в задоволенні позовних вимог ФОП Рябініної С.В. до АТ "ХПАС" про стягнення коштів та розірвання договору № 57/17 від 27.12.2017 року, яке набрало законної сили 11.10.2021, то згоди сторін немає і станом на момент розгляду даної справи відсутні докази того, що договір №57/17 є розірваним або таким, що не діяв на період за який позивачем заявлено кошти до стягнення.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1,2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно ч. 1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума., рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно п. 5.1.2.1 договору №57/17 від 27.12.2017 року перевізник сплачує АТ «ХПАС» штраф за не подачу автобуса в начальний пункт маршруту (зрив рейсу), початок руху автобуса за маршрутом не з автостанції та за незаїзд транзитного автобуса згідно з затвердженим розкладом руху на автостанцію без поважних причин - у розмірі 50 гривень за кожний випадок.

Пунктом 5.2. договору визначено, що підставою для матеріальної відповідальності ХПАС і перевізника є претензії, до яких додаються акти, що оформлюються згідно з матеріалами перевірок посадових осіб, відомостями касового продажу квитків, даними диспетчерських журналів, записами у дорожній документації, завіреними підписами відповідальних осіб. Суми штрафів визначаються на підставі цього договору згідно з претензіями, виставленими не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Позивачем додано до матеріалів справи відповідні акти та претензії, які були складені та направлені відповідачу. Натомість відповідачем не спростовано обставин, які викладені в актах. Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 97600,00 грн. заборгованості за штрафи та не надав доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 97600,00 грн., суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 97600,00 грн. заборгованості за штрафи є правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4, 31, 32 "Про автомобільний транспорт"; ст.ст. 11, 16, 509, 526, 530, 549-551 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Рябініної Світлани Василівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 в АТ "КИБ") на користь Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій" (61001, м. Харків, пр-т Гагаріна, 22, , р/р НОМЕР_3 в АК "Південний") заборгованість за штрафи за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 в розмірі 97600,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Акціонерне товариство "Харківське підприємство автобусних станцій" (61001, м. Харків, пр-т Гагаріна, 22, .

Відповідач: Фізична особа-підприємець Рябініна Світлана Василівна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення складено "20" грудня 2021 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/1420/21