ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 927/460/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О.М. - головуючий, Кондратова І.Д., Стратієнко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Сітайло Л.Г., Буравльова С.І., Євсікова О.О.

від 05.10.2021

за заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову (до подання позовної заяви)

у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, про витребування частини частки відповідача розміром 51,1 % у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ»

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Чернігівської області з заявою про забезпечення позову у якій просила:

1. Накласти арешт на корпоративні права відповідача ОСОБА_2 , а саме на частину її частки в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ» (, село Городище, вул. Перемоги, б. 79, Бахмацький р-н Чернігівської області), що відповідає 51,1%, номінальною вартістю 3 832 500,00 грн.

2. Заборонити відповідачу ОСОБА_2 відчужувати частину її частки в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ» (, село Городище, вул. Перемоги, б. 79, Бахмацький р-н Чернігівської області), що відповідає 51,1%, номінальною вартістю 3 832 500,00 грн.

3. Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які уповноважені проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстрації дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії або проводити зміни в будь- який інший спосіб відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ» (, село Городище, вул. Перемоги, б. 79, Бахмацький р-н Чернігівської області).

4. Зобов`язати Відділ реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Чернігівської міської ради внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань відомості про заборону вчинення реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ» (, село Городище, вул. Перемоги, б. 79, Бахмацький р-н Чернігівської області).

5. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ» (, село Городище, вул. Перемоги, б. 79, Бахмацький р-н Чернігівської області) відчужувати будь-які активи (в тому числі майнові права) вартістю 100 000,00 грн та більше.

6. Заборонити керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ» (, село Городище, вул. Перемоги, б. 79, Бахмацький р-н Чернігівської області) ОСОБА_3 укладати від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ» (, село Городище, вул. Перемоги, б. 79, Бахмацький р-н Чернігівської області) правочини, наслідком яких буде прийняття Товариством на себе зобов`язань на 100 000,00 грн та більше.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що позивачка має намір звернутись до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (відповідач) про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та про витребування частини частки відповідача розміром 51,1% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ», належної відповідачу за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських, номінальною вартістю 3 832 500, 00 грн у зв`язку з простроченням оплати і скасування реєстраційного запису.

2. Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду і мотиви їх прийняття.

Господарський суд Чернігівської області ухвалою від 07.05.2021 у справі № 927/460/21 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнив частково.

Наклав арешт на корпоративні права відповідача ОСОБА_2 , а саме на частину її частки в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ» (, село Городище, вул. Перемоги, б. 79, Бахмацький р-н Чернігівської області), що відповідає 51,1% номінальною вартістю 3 832 500,00 грн.

Заборонив державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які уповноважені проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстрації дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії або проводити зміни в будь - який інший спосіб відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ» (, село Городище, вул. Перемоги, б. 79, Бахмацький р-н Чернігівської області).

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовив.

Таке рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що заявником готується позов до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та про витребування частини частки, належної останній за даними Реєстру, у зв`язку з простроченням оплати, і скасування реєстраційного запису. Невжиття заходів забезпечення позову, в частині накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_2 , а саме на частку в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ», а також в частині заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені проводити реєстраційні дії в Реєстрі, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб у Реєстрі, проводити будь-які реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ», може призвести до неможливості виконання рішення суду та ускладнити ефективний захист прав заявника.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 05.10.2021 ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.05.2021 у справі № 927/460/21 скасував. Відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви).

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову. Вважає, що заявник, всупереч положень статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів, не надав суду доказів, що невжиття заходів, про які просить заявник в заяві, можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову не надав оцінку співмірності наслідків, які можуть настати через вжиття заходів забезпечення позову, із наслідками невжиття таких заходів; вжиті судом заходи забезпечення позову не відповідають вимогам щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів учасників, доведеності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника у разі невжиття заявлених заходів, тому відсутні підстави для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову повністю.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 у справі № 927/460/21, у якій просила її скасувати, ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.05.2021 у справі № 927/460/21 залишити в силі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

Касаційна скарга подана на підставі абзацу 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування доводів касаційної скарги заявником зазначено що постанова суду апеляційної інстанції прийнята із порушенням норм процесуального права, а саме: частини п?ятої статті 236, частини першої статті 281, підпункту «в» пункту 3 частини першої статті 282, статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не обмежують відповідача в реалізації його корпоративних прав та не перешкоджають господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ», а лише запроваджують тимчасові обмеження, існування яких сприятиме поновленню прав позивача у випадку задоволення позовних вимог.

Позивачем було надано до суду апеляційної інстанції докази відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ» його активів, а саме припинення права оренди земельних ділянок, які є основним засобом виробництва відповідача, а також обґрунтовано неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції. Однак заява позивача залишилась без реагування на неї суду апеляційної інстанції.

В постанові суду апеляційної інстанції відсутні мотиви прийняття або відхилення основних аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

5. Узагальнена позиція інших учасників справи.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просив залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Зазначив, що позивачкою не вказано які саме докази, що стосуються фактів, на які вона послалася у відзиві на апеляційну скаргу судом апеляційної інстанції не досліджено.

Доказів на підтвердження існування загрози порушення прав позивачки, що має очевидний та об?єктивний характер, а також доказів обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивачкою не надано.

Наведена позивачкою постанова Верховного Суду від 31.08.2021 у вправі № 910/5116/21 прийнята за інших встановлених судами фактичних обставин справи, а тому не може бути врахована при вирішенні спору у справі №927/460/21.

Посилання позивачки на рішення Антимонопольного комітету України від 13.10.2021 № 560-р «Про надання дозволу на концентрацію» не є доказом наміру відповідачки відчужити частку у статутному капіталі Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ», а також не може братись до уваги Верховним Судом в силу положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачкою не надано доказів, що відповідачка має якесь відношення до підприємства-двійника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ.», є його засновником, отримувачем будь-яких прав чи матеріальних здобутків від його діяльності.

6. Позиція Верховного Суду.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Щодо суті касаційної скарги

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

За змістом частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Такими превентивними, передбаченими законом, заходами запобігання правопорушення є, зокрема, заходи забезпечення позову визначені главою 10 розділу І Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (в редакцій, чинній на час звернення з заявою про забезпечення позову) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (частина 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Подібні висновки викладені Верховним Судом в постановах від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 20.07.2021 у справі № 904/1933/21, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Верховний Суд погоджується висновками суду апеляційної інстанції про те, що позивачка не надала доказів існування загрози та наміру відповідачки здійснити відчуження спірної частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ».

Доводи скаржниці базуються лише на припущеннях та потенційній можливості відповідачки відчужити такі права, які не є належним обґрунтуванням для вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Щодо посилання позивачки на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31.08.2021 у справі № 910/5116/21 то вони є безпідставними.

У справі № 910/5116/21 суди встановили існування реального наміру відповідача здійснити відчуження частки у статутному капіталі третій особі за договором дарування, у той час як у справі №927/460/21 доказів на існування подібних обставин позивачкою не надано.

Отже висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №910/5116/21 не є релевантними для справи № 927/460/21.

Щодо інших доводів касаційної скарги, то позивачка не вказала які саме докази, на які вона послалася у відзиві на апеляційну скаргу не були враховані судом апеляційної інстанції.

Посилання позивачки на рішення Антимонопольного комітету України від 13.10.2021 № 560-р «Про надання дозволу на концентрацію» не є доказом наміру відповідачки відчужити частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ», не беруться до уваги Верховним Судом в силу положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо доводів касаційної скарги позивачки про те, що нею було надано суду апеляційної інстанції докази відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «АГРОДІМ» його активів, а саме припинення права оренди земельних ділянок, які є основним засобом виробництва відповідача, а також обґрунтовано неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції, однак заява позивача залишилась без реагування на неї суду апеляційної інстанції, то вони не можуть бути підставою для скасування оскарженої постанови суду апеляційної інстанції, оскільки не змінюють того, що обраний позивачкою спосіб забезпечення позову не узгоджується з вимогами, на забезпечення яких він вживається.

Крім того, зазначені докази, які на думку позивачки, підтверджують обґрунтованість викладених в заяві про забезпечення позову припущень, подавались на спростування нею висновків суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, однак в касаційному порядку ухвала суду першої інстанції нею не оскаржується.

З огляду на викладене вище, Верховний Суд зазначає, що висновок суду апеляційної інстанції про відмову у застосуванні заходів забезпечення позову у цьому спорі відповідає процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини.

7. Висновки Верховного Суду

За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена із додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування з підстав, викладених у касаційній скарзі немає.

8. Судові витрати

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги позивачки та залишає без змін оскаржену постанову суду апеляційної інстанції, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 у справі № 927/460/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді І. Кондратова

Л. Стратієнко