СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Харків Справа № 917/1045/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Барбашова С.В. , суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Казакової О.В.

та представників сторін:

позивача Сидорчук Я.О.,

відповідача Листопад О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.3364) на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.09.2021 (суддя Погрібна С.В., повний текст складено 04.10.2021) у справі №917/1045/21

за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, вул. Нижньоюрківська, 8-А, м. Київ, 04080

до відповідача Фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни, АДРЕСА_1

про стягнення 279 585,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни про стягнення пені та штрафу в загальному розмірі 279 585,73 грн., за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №129/ВЗЗ від 02.09.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач поставив йому товар з порушенням строків, визначених заявкою № 78/5/7-2236 від 30.09.2020, що є порушенням умов договору № 129/ВЗЗ від 02.09.2020.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.09.2021 у справі №917/1045/21 в позові відмовлено.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що позивачем до матеріалів справи не додано акту про порушення умов договору у відповідності з п.6.8.1 договору; видаткові накладні підписані уповноваженими особами сторін та скріплені печатками без будь-яких зауважень; отриманий замовником товар оплачено в повному обсязі; будь-яких заперечень при прийнятті товару позивачем не висловлено.

Позивач із вказаним рішенням не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити повністю.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, складання акту відповідно до п.6.8.1 договору відбувається у визначених пунктом 6.8 договору випадках, натомість предметом позову у цій справі є стягнення штрафних санкцій на підставі п.8.3 договору за порушення відповідачем строків поставки товару. Позивач наполягає на тому, що у зв`язку із допущеним відповідачем порушенням, наявні підстави для застосування положень п.8.3 договору та стягнення з останнього штрафу та пені.

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів відповідача заперечує, зазначає зокрема, про те, що при прийманні товару сторони не складали у відповідності до п.6.8.1 договору акт про порушення умов договору, а отже, відсутні підстави для нарахування штрафу та пені. Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на положення ст.233 ГК України, ч.3 ст.551 ЦК України та зазначає про можливість зменшення судом розміру неустойки, з огляду на те, що відповідачем виконано в повному обсязі свої обов`язки за договором. Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

02.09.2020 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Випущенко Людмилою Миколаївною (учасник) укладено договір № 129/ВЗЗ-2020 про закупівлю товару (далі договір, а.с.10).

Відповідно до п.1.1 договору, учасник зобов`язується у визначені договором строки поставити замовнику якісні товари, зазначені у Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Згідно п.1.2 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 30.12.2020, а.с.27), найменування (номенклатура, асортимент) товару «Рибні консерви та інші рибні страви і пресерви» - за кодом ДК 021:2015 - 15240000-2 (консерви рибні Сайра в олії ) (далі товар). Кількість товару: 19999,04 кг.

Ціна Договору складає 2 339 884,80 грн. (п.4.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 30.12.2020).

За положеннями п.6.1 договору, дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці. Строк поставки товару за цим договором складає 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання учасником письмової заявки замовником, але не пізніше дати вказаної в ній.
Не пізніше 7 (сьомого) числа кожного місяця учасник (представник учасника) прибуває до замовника для отримання письмової заявки.

Заявка вручається під особистий підпис учаснику (представнику учасника) або у разі не прибуття вищезазначених осіб, надсилається учаснику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу учасника, зазначену в розділі 14 Договору.

У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

В п.6.2 договору зазначено, що доставка товару здійснюється на склад замовника, за рахунок коштів учасника (або транспортом учасника) на умовах DDP (в редакції Інкотермс 2010), згідно з положеннями договору та встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує збереження товару під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами.

Право власності на товар переходить від учасника до замовника після прийняття товару на склад замовника, факт якого засвідчується підписами уповноваженими на це особами учасника та замовника на відповідній видатковій накладній (п. 6.5 договору).

Відповідно до п.5.1 договору, розрахунки за товар, що поставляються, проводяться замовником шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару (партію товару) з відстрочкою платежу до 90 календарних днів з дати документального підтвердження учасником замовнику доставки товару до товароодержувача.

Датою розрахунків за цим договором вважають день надходження коштів на розрахунковий рахунок учасника (п.5.4 договору).

Пунктом 8.1 договору, визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором сторони несуть відповідальність, передбачену Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими чинними нормативно-правовими актами України та цим договором.

В п.8.3 договору сторони узгодили, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у заявці, учасник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого товару.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання (п.11.1 договору).

В Специфікації №1 до договору (Додаток №1) сторони визначили найменування товару, місце його постачання, кількість та ціну (а.с.25).

Додаток №2 до договору містить технічний опис товару (а.с.26).

01.10.2020 позивачем було надано під особистий підпис представнику відповідача (Ошкадер Я.В.) заявку № 78/5/7-2236 від 30.09.2020 (а.с. 29) на поставку товару в загальній кількості 20000 кг на склад замовника за адресою: м. Київ, вул.Нижньоюрківська, 8-А.

У вказаній заявці сторонами узгоджено дата поставки товару - 29.10.2020.

На виконання умов договору та заявки від 30.09.2020 №78/5/7-2236 відповідач поставив позивачу товар наступним чином:

- 5000 кг вартістю 600000 грн. поставлено 30.11.2020, що підтверджується видатковою накладною № ВЛ- 0041069 від 30.11.2020 (а.с.37);

- 4999,68 кг вартістю 599961,60 грн. поставлено 15.12.2020, що підтверджується видатковою накладною № ВЛ- 0046544 від 15.12.2020 (а.с.35);

- 4999,68 кг вартістю 599961,60 грн. поставлено 23.12.2020, що підтверджується видатковою накладною № ВЛ- 0047415 від 23.12.2020 (а.с.33);

- 4999,68 кг вартістю 599961,60 грн. поставлено 24.12.2020, що підтверджується видатковою накладною № ВЛ- 0047469 від 24.12.2020 (а.с.31).

Замовник повністю оплатив поставлений товар, про що свідчать платіжні доручення: №5054 від 01.12.2020 на суму 600 000 грн. (а.с.38); №5486 від 17.12.2020 на суму 599961,60 грн. (а.с.36); №5777 від 24.12.2020 на суму 599961,60 грн. (а.с.34);№5817 від 28.12.2020 на суму 599961,60 грн. (а.с.32).

Позивач надіслав відповідачу претензію від 19.02.2021 року № 78/6-332 про сплату пені в розмірі 113393,68 грн. та штрафу в розмірі 167991,93 грн. за порушення строків поставки товару (а.с. 39-41).

Відповідач надіслав позивачу відповідь № 2021-03-19/2 від 19.03.2021 на претензію, в якій зазначив про те, що під час приймання товару замовником не було зазначено про порушення строків поставки товару, відповідний акт в порядку п.6.8.1 договору не складався, у зв`язку з чим, відсутні підстави для притягнення відповідача до відповідальності (а.с.44-45).

Судова колегія враховує наступне.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства...

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За положеннями статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п.6.1 договору сторони погодили, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці. Строк поставки товару за цим договором складає 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання учасником письмової заявки замовником, але не пізніше дати вказаної в ній.
В заявці № 78/5/7-2236 від 30.09.2020 позивачем та відповідачем визначено, що датою поставки товару в загальній кількості 20000 кг є 29.10.2020 (а.с.29).

Таким чином, відповідач зобов`язався поставити позивачу товар 29.10.2020.

З наявних в матеріалах справи видаткових накладних, підписаних обома сторонами та скріплених печатками підприємств, вбачається, що відповідач поставив позивачу товар у кількості 5000 кг - 30.11.2020; 4999,68 кг -15.12.2020; 4999,68 кг - 23.12.2020; 4999,68 кг - 24.12.2020 (а.с.31, 33, 35, 37).

Отже, відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання з поставки товару у строки, узгоджені сторонами в заявці № 78/5/7-2236 від 30.09.2020.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з вимогами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст.61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, а також від 22.03.2018р у справі №911/1351/17.

Відповідно до п.8.3 договору, за порушення строку поставки товару, зазначеного у заявці, учасник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого товару.

Отже, договором № 129/ВЗЗ від 02.09.2020 передбачено господарсько-правову відповідальність відповідача за невиконання своїх зобов`язань перед покупцем у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу, що не суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на викладене вище.

Враховуючи встановлений факт прострочення відповідачем своїх обов`язків зі своєчасної поставки товару, позивачем правомірно нараховано відповідачу:

- пеню за період з 30.10.2020 по 29.11.2020 за порушення строку поставки товару в кількості 5000 кг на суму 600000 грн. в розмірі 18600 грн.; за прострочення понад 30 днів штраф в розмірі 42000 грн. (7% вартості товару);

-пеню за період з 30.10.2020 по 14.12.2020 за порушення строку поставки товару в кількості 4999,68 кг на суму 599 961,60 грн. в розмірі 27598,16 грн.; за прострочення понад 30 днів штраф в розмірі 41997,31 грн. (7% вартості товару);

-пеню за період з 30.10.2020 по 22.12.2020 за порушення строку поставки товару в кількості 4999,68 кг на суму 599 961,60 грн. в розмірі 32397,84 грн.; за прострочення понад 30 днів штраф в розмірі 41997,31 грн. (7% вартості товару);

-пеню за період з 30.10.2020 по 23.12.2020 за порушення строку поставки товару в кількості 4999,68 кг на суму 599 961,60 грн. в розмірі 32997,80 грн.; за прострочення понад 30 днів штраф в розмірі 41997,31 грн. (7% вартості товару).

Розрахунок позивача є арифметично правильним, відповідає умовам договору та узгоджується з нормами чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 111 593,80 грн. та штрафу в розмірі 167 991, 93 грн.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції відмовив в позові з тих підстав, що при прийнятті товару позивачем не висловлено будь-яких зауважень і сторонами не складено акт про порушення умов договору у відповідності до п.6.8.1 договору.

Однак, судова колегія вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, з огляду на наступне.

Згідно п.6.8 договору, товар, доставлений замовнику з порушенням вимог до маркування, або тари або упаковки, встановленими у нормативних документах (ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ), вважається не поставленим, про що складається відповідний акт у якому фіксується порушення. Товар має бути замінений учасником протягом 3 (трьох) календарних днів.

Відповідно до п. 6.8.1 договору у разі виявлення представниками замовника порушень при прийманні товару, протягом 24 годин складається акт про порушення умов договору у двох примірниках. Один примірник залишається у замовника, другий примірник надається представнику учаснику під підпис, а у разі відмови від підписання акту про порушення умов договору або відсутності представника учасника на території військової частини на момент складання вищезазначеного акту - комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника), що засвідчується підписами представників замовника та протягом 3 календарних днів надсилається учаснику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення учасника з вищезазначеним актом.

З наведених умов договору вбачається, що акт про порушення складається сторонами у разі, якщо при прийомі товару встановлено порушення, зокрема, щодо маркування, тари або упаковки товару тощо.

У такому випадку п.6.8.1 договору регулює алгоритм дій сторін та порядок складання акту, в якому фіксується порушення.

У цій справі видаткові накладні підписані уповноваженими особами сторін без будь-яких зауважень.

Разом із тим, відповідачем було порушено строки поставки, що є самостійною і достатньою підставою для притягнення його до відповідальності у вигляді сплати пені та штрафу відповідно до ст.549 ЦК України та п.8.3 договору.

І саме у зв`язку із вказаними обставинами позивачем було заявлено позов.

За наведеного, з огляду на предмет та підстави позову у цій справі, посилання відповідача та суду першої інстанції на положення п.6.8.1 договору є безпідставними, оскільки вказаним пунктом договору не регулюються правовідносини сторін, які виникли в межах цього спору.

Доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на положення ст.233 ГК України, ч.3 ст.551 ЦК України та зазначає про можливість зменшення судом розміру неустойки, з огляду на те, що відповідачем виконано в повному обсязі свої обов`язки за договором.

Судова колегія зазначає наступне.

За положеннями ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідач не звертався до суду першої інстанції із заявою про зменшення розміру неустойки.

Доводи щодо можливості зменшення розміру неустойки викладені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу.

Про застосування ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України відповідач вказав лише в мотивувальній частині свого відзиву, без заявлення відповідного клопотання в резолютивній частині.

Крім того, відповідач не надав доказів винятковості обставин, які призвели до порушення ним зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення та інших обставин, з якими законодавець пов`язує право суду на зменшення штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, а також подання заяви про зменшення розміру неустойки на стадії апеляційного перегляду справи, правові підстави для застосування положень статті 551 Цивільного кодексу України у суду апеляційної інстанції у цьому випадку відсутні.

З огляду на неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення Господарського суду Полтавської області від 21.09.2021 року у справі №917/1045/21 з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.282 Господарського процесуального кодексу України, у випадку скасування судового рішення суд апеляційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Судова колегія враховує наступні обставини.

Позивач, звертаючись до суду із апеляційною скаргою, не надав суду доказів сплати судового збору за її подання, у зв`язку з чим, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 у цій справі апеляційна скарга позивача була залишена без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6290,69 грн.

На виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, позивач надіслав суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додав платіжне доручення №4926 від 15.11.2021 про сплату судового збору в розмірі 6209,69 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 апеляційна скарга позивача була прийнята до провадження.

Під час апеляційного перегляду справи судом було встановлено, що усуваючи недоліки апеляційної скарги, позивач сплатив судовий збір в розмірі, меншому ніж встановлено законодавством та ухвалою суду від 09.11.2021, а саме, замість 6290,69 грн. 6209,69 грн.

Отже, позивачем недоплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 81 грн. і ці обставини встановлено судом після відкриття апеляційного провадження у цій справі.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає за необхідне стягнути з позивача на користь Державного бюджету України недоплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 81 грн.

З урахуванням вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.129, ст.270, п.2 ч.1. ст.275, п.1 ч.1 ст.277, 282, Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 21.09.2021 року у справі №917/1045/21 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) пеню в розмірі 111 593,80 грн. та штраф в розмірі 167 991, 93 грн., витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 4193, 79 грн. та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6290,69 грн.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь Державного бюджету України недоплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 81 грн.

Господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.12.2021р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Д.О. Попков