За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер - ВС"
до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"
про визнання недійсним одностороннього правочину
Суддя Літвінова М.Є.
Представники учасників справи:
Від позивача (заявника): Сидорчук Ю.М.;
Від відповідача: не з`явився.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер - ВС" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - відповідач) про визнання недійсним одностороннього правочину.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків.
20.07.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2021 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.08.2021.
10.08.2021 через електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Представник позивача у підготовче засідання 11.08.2021 не з`явився, про дату та час підготовчого засідання був повідомлений належним чином.
Судом у підготовчому засіданні 11.08.2021 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 08.09.2021.
17.08.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, серед якого наявне клопотання про розгляд справи в закритому судовому засіданні, в якому відповідач просить суд здійснювати розгляд справи у закритому судовому засіданні, у зв`язку з тим, що відкритий розгляд справи може мати розголошення банківської таємниці, що охороняється законом.
25.08.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
01.09.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
У підготовчому засіданні 08.09.2021 представник відповідача підтримав клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні.
Представник позивача у підготовчому засіданні 08.09.2021 заперечив проти задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в закритому судовому засіданні.
28.09.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення.
Представник відповідача надав суду для огляду оригінали документів, що містять банківську таємницю.
Представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для ознайомлення з матеріалами справи.
07.10.2021 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли заперечення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.11.2021.
У судовому засіданні 01.11.2021 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні 01.11.2021 заперечив проти заявлених позовних вимог.
Представник позивача у судовому засіданні 01.11.2021 повідомив суд, що має намір подати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.
У засіданні 01.11.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви по розгляду справи по суті на 08.11.2021.
У судовому засіданні 08.11.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
12.11.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій заявник просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 43 500, 00 грн.
23.11.2021 засобами кур`єрської доставки від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому відповідач зазначив, що з наданого позивачем детального опису виконаних робіт (наданих послуг) від 09.11.2021 вбачається не співмірність та непропорційність заявленого до стягнення розміру витрат у даній справі, з огляду на що відповідач просить суд зменшити витрати на професійну правничу допомогу.
Представник позивача у судовому засіданні 24.11.2021 підтримав подану заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Представник відповідача у судове засідання 24.11.2021 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України).
Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Сторони домовилися, що в рамках вказаного господарського спору, процесу Адвокатом надаватиметься наступна допомога: ознайомлення та правовий аналіз документів Клієнта, пошук та аналіз судової практики з питань аналогічних спірних відносин, аналіз документів, отриманих в процесі розгляду справи в суді, надання усних та письмових консультацій, роз`яснень, підготовка, складення позовної заяви, відповіді на відзив на позовну заяву, листів, звернень, заяв, скарг, клопотань, інших будь-яких документів правового характеру, представництво інтересів Клієнта у Господарському суді м. Києва, якщо таке представництво є необхідним у межах надання правової допомоги, участь у судових засіданнях тощо (п. 1.3 Договору).
Як встановлено п. 3.1 Договору гонорар є формою винагороди Адвоката за надання правової допомоги Клієнту. За надання правової допомоги, визначеної у п. 1. цього Договору, Клієнт сплачує гонорар виходячи з погодинної оплати правничої (правової-) допомоги.
Сторони домовилися, що вартість однієї години роботи адвоката щодо надання правничої (правової) допомоги у рамках цього Договору складає 1 500 (одну тисячу п`ятсот) гривень (п. 3.2 Договору).
Відповідно до змісту п. 3.3 Договору сторони зобов`язані скласти Акт прийому-передачі послуг, який готується Адвокатом у 2 (двох) примірниках та надається/надсилається Клієнту протягом 5 (п`яти) робочих днів після надання правової допомоги, вказаної в розділі 1 Договору. Клієнт впродовж 5 (п`яти) робочих днів перевіряє відповідність зазначених в Акті прийому-передачі послуг, фактично наданій допомозі. У випадку відсутності зауважень Клієнт у вказаний термін його підписує або надає мотивовану письмову відмову від його підписання.
Сторони домовилися, що після підписання Акту прийому-передачі послуг, Адвокат виставляє Клієнту рахунок, який Клієнт зобов`язується оплатити протягом 5 (п`яти) робочих днів (п. 3.4 Договору).
Сторони домовилися, що після надання правничої (правової-) допомоги Адвокат надає Клієнту детальний опис робіт (наданих послуг) із зазначенням часу надання послуги та вартості кожної такої послуги виходячи із вартості однієї години роботи адвоката, визначеної в п. 3.2. цього Договору (п. 3.5 Договору).
Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1 Договору).
Станом на 24.11.2021 сума витрат на правничу допомогу склала 43 500, 00 грн.
Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Відповідач подав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, та вказав, що витрати на правову допомогу є завищеними, не відповідають принципу розумності та реальності.
Суд частково погоджується з доводами відповідача, що розмір витрат на правову допомогу, які просить стягнути позивач є завищеним та не відповідає реальності понесених таких витрат.
Як вбачається, з п.п. 1, 4, 5, 6, 9, 14 детального опису виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом виконані такі види робіт (наданих послуг):
- ознайомлення та правовий аналіз документів ТОВ «Партнер-ВС» (листування з Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», Нацбанком тощо) з метою визначення щодо подання позовної заяви - 1 година 30 хвилин (2 250, 00 грн);
Суд не вбачає за необхідне компенсувати позивачу такі витрати як ознайомлення та правовий аналіз документів ТОВ «Партнер-ВС» (листування з Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», Нацбанком тощо) з метою визначення щодо подання позовної заяви - 1 година 30 хвилин (2 250, 00 грн), оскільки листи, які наявні у матеріалах справи датовані - 23.03.2021; 02.04.2021; 08.05.2021, тоді як Договір про надання правової допомоги укладено з позивачем лише 22.06.2021, а отже дане листування не входить до предмету договору № 63/21 про надання правової допомоги від 22.06.2021, а тому суд відмовляє у їх відшкодуванні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із ціною позову, складністю справи та виконаних адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі не відповідає критеріям розумності, необхідності, співрозмірності, справедливості і становить надмірний тягар для відповідача, у зв`язку з чим, виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, а також клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню за представництво інтересів позивача складає 37 500, 00 грн.
Керуючись статтями 123, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
3. В іншій частині заяви відмовити.
4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
5. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення
Повне рішення складено 15.12.2021.
Суддя М.Є. Літвінова