РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.12.2021Справа № 910/16229/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вотер Продакшн»

про розірвання договору та відшкодування збитків

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вотер Продакшн» про розірвання договору та відшкодування збитків

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 01.04.2020 між ТОВ «Саттранс Моніторинг» (після зміни найменування 02.09.2021 - ТОВ «Вотер Продакшн») та ТОВ «Олійникова Слобода» було укладено Договір на поставку, встановлення та обслуговування системи контролю віддалених об`єктів «Саттранс» №020/000021/ПВО. На підставі вказаного Договору та Додаткової угоди до нього від 01.04.2020 відповідач зобов`язався поставити та встановити для позивача додаткове обладнання для контролю витрат палива. Вартість обладнання та роботи з його встановлення складає 53452 грн. На виконання умов, вищезазначеного Договору 28.04.2020 позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 26726 грн, в якості передплати 50% від вартості обладнання та послуг. Так відповідно до умов Договору відповідач повинен був виконати свої зобов`язання у термін не пізніше 12.05.2020. Проте, відповідачем було порушено умови вказаного Договору в частині своєчасної поставки та встановлення обладнання. 17.08.2021 позивачем було направлено відповідачу пропозицію про розірвання Договору та повернення сплачених коштів і сплату неустойки. У зв`язку з чим, позивач просить суд розірвати Договір №020/000021/ПВО від 01.04.2020 на поставку, встановлення та обслуговування системи контролю віддалених об`єктів «Саттранс» та стягнути з відповідача збитків у розмірі 26726 грн. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення неустойку в розмірі 2934,72 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 21.10.2021, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 29.10.2021 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 11.11.2021. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 05.11.2021.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.10.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дійсну станом на дату винесення ухвали про відкриття провадження у справі, а саме: 04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 42.

Копія зазначеної ухвали була отримана відповідачем 03.11.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №739.

Проте Товариство з обмеженою відповідальністю «Вотер Продакшн» в установлений строк відзиву на позов не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Таким чином, суд вказує на те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2020 між ТОВ «Саттранс Моніторинг» (далі - Оператор) та ТОВ «Олійникова Слобода» (далі - Абонент) було укладено Договір на поставку, встановлення та обслуговування системи контролю віддалених об`єктів «Саттранс» №020/000021/ПВО (далі - Договір).

Пунктами 4.1., 4.2. розділу 4 Договору передбачено, що поставка Обладнання Системи здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту отримання Оператором оплати за неї, у визначеній у Специфікаціях кількості та згідно умов цього Договору. Роботи з встановлення Обладнання Системи та підключення його до Програмного забезпечення здійснюються у день поставки Обладнання Системи або в інший день, окремо узгоджений Сторонами, за місцем знаходження Об`єкту (Об`єктів) Абонента, що зазначається у заяві Абонента за формою, наведеною у Додатку №4.

Відповідно до підписаної обома сторонам Специфікації системи контролю віддалених об`єктів «Саттранс» (Додаток №2 до Договору) вартість наданих послуг становить 53452 грн, а також встановлено умови оплати, а саме 50% передплати, 50% протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт чи(та) видаткових накладних.

Вказана Специфікація підписана обома сторонами.

Як зазначено у п.5.4. розділу 5 Договору всі оплати та розрахунки за цим Договором здійснюються Абонентом у національній валюті на підставі рахунків виставлених Оператором шляхом перерахування відповідних грошових коштів на розрахунковий рахунок Оператора, який зазначений у п.14. цього Договору.

Як вбачається з наданої позивачем копії рахунку №1005 від 17.04.2020 вартість обладнання та послуг відповідача становить 53452 грн.

Відповідно до виставленого відповідачем рахунку позивачем було сплачено 50% передплати у розмірі 26726 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №1480 від 28.04.2020.

Отже, враховуючи положення п.4.1 розділу 4 Договору кінцевим терміном поставки та встановлення обладнання відповідачем є 12.05.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у визначений договором строк не було виконано власних зобов`язань за договором в частині поставки та встановлення обладнання.

Відповідно до положень норм ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 849 ЦК України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до відповідача листом з вимогою про розірвання договору та повернення сплачених коштів, проте вказаний лист залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже невиконання відповідачем власних зобов`язань за договором призвело до заподіяння позивачу збитків у розмірі сплаченої за договором грошової суми у розмірі 26726 грн, які підлягають відшкодуванню на користь позивача.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як зазначено пунктом 7.5. розділу 7 Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при поставці та встановлені Системи, Оператор сплачує Абоненту пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленого Обладнання Системи за кожен день прострочення поставки.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що наданий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства та є арифметично вірним, у зв`язку з чим позовна вимога, щодо стягнення з відповідача неустойки підлягають задоволенню в розмірі 2934,72 грн.

Щодо вимоги позивача про розірвання Договору №020/000021/ПВО від 01.04.2020, суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до п.10.6. р.6. Договору Абонент має право достроково розірвати цей Договір за умови попередження Оператора в письмову вигляді за 30 днів до розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2021 позивачем було направлено на адресу відповідача пропозицію №20210816 від 16.08.2021 про розірвання Договору та повернення сплачених коштів і сплату неустойки, що підтверджується копією опису вкладення №883, копією накладної №883 та касовим чеком.

Пунктом 12.8. розділу 12 Договору передбачено, що всі паперові документи направлені Сторонами на поштову адресу зазначену в цьому Договорі вважаються належним чином отриманими іншою Стороною через 5 календарних днів з моменту їх відправки.

Отже, з огляду на вищезазначене, вказаний Договір на поставку, встановлення та обслуговування системи контролю віддалених об`єктів «Саттранс» №020/000021/ПВО від 01.04.2020 є розірваним з 23.09.2021, і не потребує додаткового розірвання у судовому порядку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог позовної заяви.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вотер Продакшн» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 42; ідентифікаційний код 38914209) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (09137, Київська обл., Білоцерківський район, с. Олійникова Слобода, вул. Центральна, буд. 1; ідентифікаційний код 03755360) збитки у розмірі 26726 (двадцять шість тисяч сімсот двадцять шість) грн, пеню у розмірі 2934 (дві тисячі дев`ятсот тридцять чотири) грн 72 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 15.12.2021.

Суддя Я.В. Маринченко