РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.12.2021Справа № 910/15924/21
Господарський суд міста Києва у складі: судді Васильченко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/15924/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дороги і мости"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Приватна Експертиза"

про стягнення 50000,00 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дороги і мости" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Приватна Експертиза" (далі - відповідач) про стягнення 50000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором №1073 на виконання експертизи проекту будівництва від 23.04.2021, не виконав їх належним чином, що зумовило неможливість передачі позивачем належним чином оформленої проектної документації замовнику та отримання дозволу на будівництво, у зв`язку з чим просить повернути сплачені кошти в розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/15924/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.10.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01034, місто Київ, вул.Січових Стрільців, будинок 24.

Втім, ухвала суду була повернута органом поштового зв`язку без вручення відповідачу з відміткою "адресат відсутній".

Згідно з п.5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній" вважається днем вручення відповідачу ухвали суду в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

За змістом частини 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 18.10.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Разом з цим, у відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім відповідач у визначений законом строк не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2020 між Департаментом регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дороги і мости" (далі - підрядник) було укладено договір № 5-20/ПК на розробку проєктно-кошторисної документації «Реконструкція автомобільної дороги загального користування місцевого значення О101316 Крюківщина- Лісники км 0+000 -1 + 400 Києво-Святошинського району Київської області ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013», за умовами пункту 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується відповідно до умов договору виконати роботи на розробку проєктно-кошторисної документації «Реконструкція автомобільної дороги загального користування місцевого значення О101316 Крюківщина- Лісники км 0+000 -1 + 400 Києво-Святошинського району Київської області ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013» (код за ДК 021:2015- 71320000-7 - Послуги з інженерного проектування) відповідно до чинних нормативних документів та забезпечити проходження її експертизи, а замовник зобов`язався прийняти і оплатити її.

За умовами пункту 1.2 договору № 5-20/ПК від 23.11.2020, кінцевим продуктом робіт є передана підрядником проектна документація, склад та зміст якої визначається чинними державними та відомчими стандартами або іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок виконання цих робіт за цим договором.

Відповідно до пункту 1.3 договору № 5-20/ПК від 23.11.2020, підрядник, в межах ціни договору, виконує на свій ризик власними та залученими силами і засобами всі передбачені замовленням роботи, здає в обумовлені строки матеріали замовникові, забезпечує проходження експертизи проектно-кошторисної документації, усуває недоробки, що зумовлені неякісним виконанням робіт.

Підрядник може залучити субпідрядників до виконання робіт. Укладання договорів підрядника із субпідрядниками не створює будь-яких правових відносин між замовником і субпідрядником. При залученні субпідрядників, підрядник контролює наявність у них ліцензій, дозволів на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством, про що учасник надає окремий гарантійний лист в складі пропозиції. За якість виконаних субпідрядником робіт несе відповідальність підрядник (пункти 6.1 та 6.2 договору № 5-20/ПК від 23.11.2020).

За приписами пункту 6.3 договору № 5-20/ПК від 23.11.2020, приймання робіт, виконаних субпідрядником, здійснює підрядник. Він несе перед замовником відповідальність за дії субпідрядника такою ж мірою, як і за свої власні дії.

Враховуючи наведені положення вказаного договору, 23.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша Приватна Експертиза" (далі -виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дороги і мости" (далі -замовник) укладено договір на виконання експертизи проекту будівництва №1073 (далі - договір), за умовами пункту 1 розділу І якого замовник доручає виконавцю виконання робіт (далі - роботи) по проведенню комплексної експертизи проекту будівництва (далі - експертиза). Назва проекту будівництва «Реконструкція автомобільної дороги загального користування місцевого значення О101316 Крюківщина- Лісники км 0+000 -1 + 400 Києво-Святошинського району Київської області ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013».

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ договору вартість експертизи складає 50000,00 грн, в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.

Підпунктами 1 та 3 пункту 2 розділу ІІІ договору встановлено, що виконавець зобов`язаний в обумовлений договором строк якісно та в повному обсязі провести експертизу та надати замовнику належним чином оформлений звіт відповідно до ДСТУ - Н Б А.2.2-10:2012 "Настанова з організації проведення експертизи проектної документації на будівництво" та постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 року № 560 "Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України".

Проведення експертизи здійснюється виконавцем у строк 10 (десять) календарних днів. Відлік строку проведення експертизи починається з дати зарахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця відповідно до пункту 4 розділу 2 цього договору і при умові надання виконавцю у відповідній кількості матеріалів, вказаних у підпункті 1 пункту 1 розділу 3 цього договору та примірник договору, що завірений підписом та печаткою замовника (розділ ІV договору).

Пунктами 1, 2 розділу V договору передбачено, що приймання замовником виконаних робіт за цим договором оформляється актом приймання-передачі виконаних робіт (далі - акт). Замовник зобов`язаний підписати та передати виконавцю один примірник акта на момент отримання звіту.

Оформлений звіт є документом, який підтверджує виконання робіт виконавцем за цим договором. Оригінал звіту надається замовнику тільки за наявності у виконавця усіх належних йому оригінальних примірників документів, оформлених за цим договором, та здійснення повної оплати послуг за цим договором (пункт 4 розділу V договору).

Відповідно до пункту 1 розділу Х договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками та діє до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань, але не пізніше 31.12.2021, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань.

Доказів припинення дії договору сторонами під час розгляду справи суду не надано, а отже він є діючим і приймається судом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем, на підставі виставленого відповідачем рахунку на оплату №1073, було оплачено вартість проведення експертного дослідження, обумовленого договором, що підтверджується платіжними дорученнями №126 від 23.04.2021 на суму 30000,00 грн та №127 від 26.04.2021 на суму 20000,00 грн.

При цьому, на підтвердження виконання робіт за договором, сторонами складено акт надання послуг №1800 від 26.04.2021, відповідно до якого виконавцем надані, а замовником прийняті роботи (послуги) по проведенню комплексної експертизи проекту «Реконструкція автомобільної дороги загального користування місцевого значення О101316 Крюківщина- Лісники км 0+000 -1 + 400 Києво-Святошинського району Київської області ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013» на суму 50000,00 грн. Вказаний акт підписано уповноваженими представниками сторін без будь-яких зауважень чи застережень та скріплено печатками.

У той же час, у позовній заяві позивач вказує на те, що замовником було виявлено неналежне оформлення відповідачем матеріалів, наданих позивачу як експертний звіт, так як вказаний експертний звіт в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 року № 560 "Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України" (далі - Порядок) не був внесений відповідачем до Реєстру будівельної діяльності та не підписаний кваліфікованим електронним підписом експерта, що зумовило неможливість передачі позивачем належним чином оформленої проектної документації її замовнику за договором від 23.11.2020 року №5-20/ПК та отримання останнім дозволу на будівництво.

Відтак, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша приватна експертиза" взятих на себе зобов`язань за договором не виконано, а направлена йому претензія від 21.07.2021 року №220 про повернення сплачених коштів у розмірі 50000,00 грн залишена без задоволення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дороги і мости" звернулося до суду із даним позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 852 Цивільного кодексу України визначено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з частинами 1-3 статті 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до пункту 3 розділу І договору, результати робіт надаються замовнику у вигляді письмового звіту за результатами проведеної експертизи відповідно до постанови КМУ від 11.05.2011 року № 560 та ДСТУ - НБА.2.2-10:2012 "Настанова з організації проведення експертизи проектної документації на будівництво".

Судом встановлено, що 26.04.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша приватна експертиза" було виконано роботи по проведенню комплексної експертизи проекту будівництва та складено і передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Дороги і мости" результати робіт у вигляді письмового звіту за результатами проведеної експертизи - Експертний звіт №29/442-04/21/А (позитивний) щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Реконструкція автомобільної дороги загального користування місцевого значення О101316 Крюківщина- Лісники км 0+000 -1 + 400 Києво-Святошинського району Київської області ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013». Вказаний експертний звіт підписаний головним експертом проекту, відповідальними експертами, відповідальним фахівцем в частині архітектурно-об`ємного планування, відповідальним фахівцем в частині інженерних мереж, відповідальним фахівцем в частині електропостачання, скріплений печатками вказаних осіб та затверджений директором відповідача.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із статтею 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконані відповідачем за договором роботи з проведення комплексної експертизи вищевказаного проекту загальною вартістю 50000,00 грн, оформлені письмовим експертним звітом №29/442-04/21/А, були у встановленому договором порядку прийняті позивачем згідно з актом надання послуг від 26.04.2021 року № 1800. У наведеному акті, крім іншого, сторони зазначили, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

При цьому, доказів, які б свідчили про наявність недоліків (у тому числі прихованих) виконаного відповідачем письмового експертного звіту №29/442-04/21/А чи документів, які б підтверджували висловлення позивачем до моменту фактичного прийняття відповідних робіт претензій щодо виявлених допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України унормовано, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 2 статті 853 Цивільного кодексу України, замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи належне та повне виконання відповідачем договірних зобов`язань та відсутність з боку позивача жодних претензій до виконаних відповідачем робіт, на час їх прийняття, що підтверджується належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про необґрунтованість тверджень позивача про наявність правових підстав для повернення виконавцем отриманої від замовника суми вартості проведення комплексної експертизи проекту будівництва.

При цьому, посилання позивача на неможливість передачі ним належним чином оформленої проектної документації її замовнику - Департаменту регіонального розвитку Київської обласної державної адміністрації, що призвело до неотримання останнім відповідного дозволу на будівництво, не свідчить про наявність підстав для задоволення вимог відповідача у даній справі, оскільки наведені обставини не входять до предмета доказування в даній справі.

Водночас безпідставним є і посилання позивача на положення пункту 15 Порядку №560, за якими звіт про результати експертизи проекту будівництва (зокрема додатки до нього) створюється виключно як електронний документ з використанням Реєстру будівельної діяльності. На звіт про результати експертизи проекту будівництва накладається кваліфікований електронний підпис всіх експертів, які проводили експертизу (із зазначенням напрямів діяльності, за якими експертизу проекту будівництва здійснював кожен з експертів відповідно до його кваліфікації), а також головного експерта проекту та керівника відповідної експертної організації, оскільки зазначена норма Порядку була включена до нього на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 № 681 "Про питання забезпечення функціонування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва", яка набрала чинності лише 02.07.2021, тобто після виникнення між сторонами спірних правовідносин.

Позаяк, умовами пункту 15 цього Порядку (який був чинним на час укладення між сторонами договору, виконання відповідачем робіт за цією угодою та їх передачі замовнику) було передбачено, що експертна організація за результатами проведеної експертизи надсилає її замовникові експертний звіт:

позитивний - щодо дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва;

негативний - щодо допущення помилок, необхідності їх доопрацювання та/або недотримання зазначених вимог.

Звіт за результатами проведеної експертизи створюється за допомогою Реєстру будівельної діяльності першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва у порядку, визначеному в Порядку ведення першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Експертна організація забезпечує внесення експертних звітів (з додатками) про результати експертизи проектної документації на будівництво об`єктів (у тому числі договори про проведення експертизи проектної документації на будівництво об`єктів, укладені відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", у разі їх укладення через електронний кабінет) до Реєстру будівельної діяльності.

Однак, зазначеними приписами, на які посилався позивач, не передбачено відповідальності експертної організації за невнесення відповідних відомостей до Реєстру будівельної діяльності в договірних відносинах. При цьому, порушення вимог нормативних актів може бути підставою для притягнення винної особи до встановленої відповідальності, проте не тягне за собою наслідків у вигляді повернення виконаного за договором.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем при розгляді даної справи не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність недоліків (у тому числі прихованих) наданих відповідачем послуг (робіт), а також документів, які б підтверджували висловлення претензій щодо виявлених допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків до моменту фактичного прийняття відповідних робіт.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дороги і мости" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Приватна Експертиза" про стягнення 50000,00 грн з підстав їх недоведеності.

При цьому, суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору належить покласти на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 126, 129, 231, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дороги і мости" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Приватна Експертиза" про стягнення 50000,00 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.12.2021.

Суддя Т.В. Васильченко