ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. м.Львів Справа №909/485/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді І.Б. Малех

суддів В.М.Гриців,

О.В.Зварич,

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрнафта, б/н від 04.11.2021 (вх. № апеляційного суду 01-05/3712/21 від 08.11.2021)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2021 року (суддя Кобецька С.М., повний текст рішення складено 18.10.2021, м. Івано-Франківськ)

у справі №909/485/21

за позовом Публічного акціонерного товариства Укрнафта, м. Київ

до відповідача Долинської міської ради Івано-Франківської області, м. Долина, Івано-Франківська область

за участю Івано-Франківської обласної прокуратури, м. Івано-Франківськ

про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Малета А.І. адвокат;

від відповідача : Григорський З.М.- представник в порядку самопредставництва;

прокуратура: Винницька Л.М. прокурор;

ВСТАНОВИВ:

26.05.2021 на розгляд Господарського суду Івано-Франківської області від ПАТ «Укрнафта» поступила позовна заява до Долинської міської ради Івано-Франківської області про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки площею 23,1036 га, що є частиною земельної ділянки площею 29,3876 га кадастровий номер :01:028:0004 для розміщення та обслуговування двох об"єктів нерухомого майна: ЦТТ №2 і цех електрозв"язку, та 16-ти діючих свердловин №713, №238, №326, №318, №14, №101, №820, №717, №706, №915, №103, №299, №106, №824, №710, №923 в редакції викладеній у позовній заяві (Т-1, а.с.1-17).

12.07.2021 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог вх. №11206/21 від 12.07.2021, у якій просив суд визнати укладеним договір оренди земельної ділянки, площею 11,0950 га, що є частиною земельної ділянки площею 29,3876 га кадастровий номер :01:028:0004 для розміщення та обслуговування двох об"єктів нерухомого майна: ЦТТ №2 і цех електрозв"язку та 16-ти діючих свердловин №713, №238, №326, №318, №14, №101, №820, №717, №706, №915, №103, №299, №106, №824, №710, №923 в редакції викладеній у заяві, яка ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 прийнята до розгляду.

Дані позовні вимоги мотивовано тим, що у зв"язку з закінченням 12.11.2017 строку дії договору оренди земельної ділянки №2/8-1/80-ОР/920/05-ОР від 01.07.2005, укладеного між орендодавцем - Долинською міською радою та орендарем - ПАТ "Укрнафта", позивач впродовж чотирьох років намагається отримати від відповідача дозвіл на поділ земельної ділянки, загальною площею 29,3876 га кадастровий номер :01:028:0004, з метою отримання в оренду земельної ділянки меншою площею - 11,0950 га, адже саме така площа необхідна позивачу для здійснення виробничої діяльності - розміщення та обслуговування двох об"єктів нерухомого майна: ЦТТ №2 і цеху електрозв"язку та 16-ти діючих свердловин №713, №238, №326, №318, №14, №101, №820, №717, №706, №915, №103, №299, №106, №824, №710, №923, а не площа 29,3876 га, яку пропонує відповідач, проте всі вжиті позивачем заходи виявились безрезультатними - згоди відповідачем не надано. Просить суд захистити порушене відповідачем право позивача, шляхом визнання укладеним в судовому порядку договору оренди земельної ділянки, площею 11,0950 га, що є частиною земельної ділянки площею 29,3876 га кадастровий номер :01:028:0004. Позовні вимоги мотивує приписами статей 167, 170, 377 Цивільного кодексу України, статі 120 Земельного кодексу України.

Представник відповідача у відзиві на позов за вх. №9435/21 від 22.06.2021 заперечив позовні вимоги, вказавши, зокрема, що з моменту укладення договору №2/8-1/80-ОР від 01.07.2005 та до сьогоднішнього дня позивач продовжує користуватись земельною ділянкою, загальною площею 29,3876 га кадастровий номер :01:028:0004, декларує та сплачує земельний податок, проте всякими способами ухиляється від оформлення договірних відносин; - на спірній земельній ділянці, крім нерухомого майна - ЦТТ №2, цеху електрозв"язку та 16-ти діючих свердловин розміщені в т.ч. нафтопроводи, водопроводи, лінії електропередач, які необхідні для обслуговування свердловин та є власністю позивача, не демонтовані, не відчужені останнім, а охоронні зони свердловин фактично покривають усю площу земельної ділянки, а отже доводи про те, що для здійснення виробничої діяльності позивачу потрібна земельна ділянка значно меншою площею - 11,0950 га є необґрунтованими та безпідставними; - згідно з частиною 2 статті 16 Закону України "Про оренду землі" необхідною умовою для укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є наявність рішення органу місцевого самоврядування, проте Долинська міська рада не приймала рішення про передачу в оренду ПАТ "Укрнафта" земельної ділянки, площею 11,0950 га, не визначала терміну оренди, вказана земельна ділянка не сформована, як об`єкт цивільних прав, не зареєстрована у Державному земельному кадастрі, а тому укладення договору оренди саме на таку площу земельної ділянки є неможливим.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2021 у справі №909/485/21 в позові відмовлено.

Дане рішення мотивовано тим, що витягами № НВ-015 від 16.10.2015 з Державного земельного кадастру, №47191953 від 09.11.2015 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності суду доведено, що 14.07.2005 земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :01:028:0004, площею - 29,3876 га; визначено цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов"язані з користуванням надрами; форму власності - комунальна; власника - Долинську міську раду. Відтак відповідно до цього встановлено, що земельна ділянка є сформованим об`єктом цивільних прав саме, з площею 29,3876 га., дозволу власника земельної ділянки про вилучення частини земельної ділянки чи її поділу, в тому числі згоди на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо земельної ділянки, площею 11,0950 га. суду не подано, як і не надано рішення власника земельної ділянки - Долинської міської ради про передачу позивачу в оренду земельної ділянки, обумовленого правилами статті 16 Закону України "Про оренду землі", статей 122-124 Земельного кодексу України, в зв`язку з чим в позові відмовлено.

Позивач ПАТ «Укрнафта», не погодившись з винесеним рішенням подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що таке прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції приймаючи листа Долинської міської ради №18/05-17/1579 від 11.05.2021, як доказ обставини відсутності рішення Долинської міської ради про надання в оренду земельної ділянки в зв`язку із його неприйняттям, не застосував норму матеріального права ст. 19 Конституції України та п.34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та порушив норми ст. ст. 77, 78 ГПК України.

При цьому вказує, що ні сам лист №18/05-17/1579 від 11.05.2021, ні його зміст, не свідчать про те, що вирішення питання про укладення з ПАТ «Укрнафта» договору оренди земельної ділянки було предметом підготовки, розгляду на пленарному засіданні Долинської міської ради і за результатами (голосування) прийняття відповідного рішення у відповідності до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та регламенту Долинської міської ради. Отже вважає, що зазначена в листі обставина про неприйняття Долинською міською радою рішення, щодо укладення з ПАТ «Укрнафта» договору оренди земельної ділянки і похідне від цієї обставини відсутність такого рішення є недопустимим доказом.

Вказує, скаржник , що важливим моментом в даній справі є те, що відповідач визнає як факт наявності об`єктів нерухомого майна позивача на земельній ділянці кадастровий номер :01:028:0004, так і зайняття ними площі, а саме використання позивачем 29,3876 га для розміщення та обслуговування двох об`єктів нерухомого майна : ЦТТ №2 і цех електрозв`язку та 16-ть діючих свердловин ПАТ «Укрнафта» , з яких 11,0950 га перебувають в межах предмету позову.

Скаржник зазначає, що відповідачем не прийнято рішення про передачу в користування (оренду) земельної ділянки необхідної позивачу для здійснення господарської діяльності, суд першої інстанції не надав належну оцінку даній обставині в частині того, чи відповідач діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України, зокрема і в частині дотримання процедури підготовки, розгляду та прийняття рішення, визначеної Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та регламенту ради. Відповідач не приймаючи рішення, щодо укладення договору оренди земельної ділянки діяв у свавільний спосіб, несправедливо, необґрунтовано, нерозумно в порушення інтересів позивача, що є несумісним із поняттям верховенства права.

В своє обґрунтування скаржник посилається на практику Верховного Суду у справах №910/18560/16, № 689/26/17, №318/1274/18, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц.

Відповідно до цього, просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської ради від 06.10.2021 у справі №909/485/21 та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Позивач Івано-Франківська обласна прокуратура у відзиві №15-1612вих.-21 від 09.11.2021, заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється, шляхом укладення договору оренди на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого уповноваженим органом місцевого самоврядування, рішення про передачу в користування (оренду) земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, що є необхідною умовою для передачі такої земельної ділянки в оренду. Враховуючи те, що Долинською міською радою будь-які рішення, щодо укладення договору оренди із ПАТ «Укрнафта», з приводу земельної ділянки, площею 23,1036 га (11,0950 га) не приймалось, а відтак правових підстав для укладення такої угоди не виникло. При цьому, звертає увагу на те, що відповідачем жодним чином не оспорюється право товариства на земельні ділянки, на яких розташовані належні йому об`єкти нерухомості, про що свідчать наміри міської ради продовжити існуючий договір оренди землі від 01.07.2015. Водночас, підставою виникнення спору стала неможливість оренди несформованої ділянки та недоцільність будь-якого поділу (виділення) нової ділянки із тої, що вже перебувала в користуванні позивача. Відтак вказує, що виявивши намір продовжити договір оренди в порядку та з підстав, передбачених законом та за умови відсутності можливості її використання з іншою метою (що у свою чергу, обумовило відмову від укладення пропонованого позивачем договору), Долинська міська рада діяла виключно в межах наданих законом дискреційних повноважень. Відповідно до цього, просить апеляційну скаргу ПАТ «Укрнафта» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2021 у даній справі без змін.

Відповідач Долинська міська рада у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що Долинською міською радою прийнято рішення №843-29/2017 від 17.08.2017, відповідно до якого поновлено ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Долинанафтогаз» договори оренди земельних ділянок на території Долинської міської ради терміном на п`ять років, згідно додатку, в тому числі і договір площею 29,3876 га. Долинською міською радою неодноразово надсилались угоди для продовження договору оренди земельної ділянки (навіть було подано позов до суду про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки), однак позивач ухиляється від оформлення договірних відносин. Земельна ділянка площею 29,3876 га за кадастровим номером :01:028:0004 перебувала в оренді позивача протягом дванадцяти років (з 2005 до 2017 ) для обслуговування свердловин №713, №238, №326, №318, №14, №101, №820, №717, №706, №915, №103, №299, №106, №824 №710, №923, ЦТТ№2 і цеху електрозв`язку, які є власністю позивача. Земельна ділянка площею 29,3876 га. за кадастровим номером :01:028:0004 сформована як об`єкти цивільних прав відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України. За 2018 рік позивачем сплачено орендну плату за земельну ділянку площею 29,3876 га за кадастровим номером :01:028:0004 в розмірі 10% від нормативно грошової оцінки , що підтверджує факт користування вказаною земельною ділянкою позивачем. За 2019-2020 роки позивач задекларував та сплатив земельний податок на земельну ділянку площею 29,3876 га за кадастровим номером :01:028:0004. У 2021 році позивач задекларував земельний податок на земельну ділянку площею 29,3876 га за кадастровим номером :01:028:0004 , що підтверджується деклараціями з плати за землю. Отже, вище вказані факти підтверджують фактичне використання позивачем земельної ділянки, площею 29,3876 га за кадастровим номером :01:028:0004для обслуговування власних об`єктів нерухомого майна та у його господарській діяльності, дане спростовує доводи викладені в апеляційній скарзі. При цьому, вказує, що протягом 2018-2020 років Долинська міська рада намагалась врегулювати відносини із ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Долинанафтогаз» щодо користування вказаною земельною ділянкою, зокрема у квітні 2019 року в черговий раз запропонувала ПАТ «Укрнафта» укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 29,3876 га, що підтверджується листом від 19.04.2019 №357/05-17/18в. Однак, листом від 06.05.2019 №01/01/11/07/01/01-02/2-547 ПАТ «Укрнафта» відмовилась укласти угоди та продовжувати договірні відносини, щодо земельної ділянки. У липні 2020 року листом №18/05-17/1473, Долинська міська рада, запропонувала укласти договір однак ПАТ «Укрнафта» повторно відмовилась укласти угоди та продовжувати договірні відносини, щодо земельної ділянки. Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 (головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців В.М., Зварич О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Укрнафта, б/н від 04.11.2021 (вх. № апеляційного суду 01-05/3712/21 від 08.11.2021) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2021 року у справі №909/485/21.

В подальшому, ухвалою від 18.11.2021 призначено розгляд справи №909/485/21 в судове засідання на 08.12.2021.

В судове засідання 08.12.2021 з`явився прокурор та представники позивача та відповідача, які підтримали свої доводи і заперечення з мотивів наведених в апеляційній скарзі та відзивах на неї.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивами на неї, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.2021 у справі №909/485/21 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Обставини справи.

У відповідності до витягу №НВ-015 від 16.10.2015 з Державного земельного кадастру, витягу №47191953 від 09.11.2015 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 14.07.2005 проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 29,3876 га з кадастровим номером :01:028:0004; цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов"язані з користуванням надрами; форма власності - комунальна; власник - Долинська міська рада (Т-1, а.с.29-31).

01.07.2005 між Долинською міською радою (орендодавець) та ВАТ "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Долинанафтогаз" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 2/8-1/80-ОР/920/05-ОР (Т-1, а.с.22-23), про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.07.2005 №04.05.303.00110, згідно пунктів 1,2,3 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування терміном на 10 років земельну ділянку площею 29,3876 га для обслуговування свердловин №№ 713, 238, 326, 318, 14, 101, 820, 717, 706, 915, 103, 299, 106, 824, 710, 923, ЦТТ №2 і цеху електрозв"язку, які знаходяться в м. Долина.

Згідно акту приймання - передачі від 01.07.2005 відповідач передав, а позивач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 29,3876 га для обслуговування свердловин №№ 713, 238, 326, 318, 14, 101, 820, 717, 706, 915, 103, 299, 106, 824, 710, 923, ЦТТ №2 і цеху електрозв"язку. Даний акт підписано сторонами та скріплено печатками сторін (Т-1, а.с.24).

Додатковою угодою № 1 від 15.07.2015 сторонами внесено зміни до договору оренди земельної ділянки № 2/8-1/80-ОР/920/05-ОР від 01.07.2005, зокрема поновлено на 2 роки строк дії договору, змінено нормативну грошову оцінку земельної ділянки та розмір орендної плати. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земель вчинено запис від 12.11.2015 від №12012890 про державну реєстрацію права ПАТ "Укрнафта" оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:028:0004 терміном на 2 роки (Т-1, а.с.26).

Рішенням Долинської міської ради №834-29/2017 від 17.08.2017 поновлено ПАТ "Укрнафта" договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:028:0004 площею 29,3876 га терміном на 5 років. Одночасно листом від 02.10.2017 відповідач направив позивачу для підписання два примірники додаткової угоди №2 від 02.10.2017 до договору оренди землі №2/8-1/80-ОР від 01.07.2005. Позивач листом №18 юр-3086 від 20.10.2017 відхилив оферту відповідача та повернув примірники угоди без підписання з мотивів невикористання у виробничій діяльності усієї площі земельної ділянки 29,3876 га.

В подальшому, листом №11МГВ-3475 від 10.11.2017 позивач направив відповідачу акт приймання-передачі земельної ділянки площею 29,3876 га з оренди у зв`язку із закінченням 12.11.2017 терміну дії договору оренди №2/8-1/80-ОР/920/05-ОР від 01.07.2005т(Т-1, а.с.36,37). В свою чергу листом №17/05-17/175 від 05.12.2017 Долинська міська рада повернула ПАТ "Укрнафта" акт приймання-передачі без підпису(Т-1, а.с.38).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 31.05.2018, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі №910/23501/17 відмовлено в задоволенні позову Долинської міської ради до ПАТ "Укрнафта" про визнання укладеною додаткової угоди № 2 до договору оренди земельної ділянки №2/8-1/80-ОР від 01.07.2005 з підстав закінчення 12.11.2017 строку дії договору оренди та відсутністю вільного волевиявлення орендаря на поновлення договору оренди землі в розумінні статей 319, 626, 627, 628 Цивільного кодексу України, статті 33 Закону України "Про оренду землі" (Т-1, а.с.39-41, а.с.42-45).

Поряд з цим листами від 03.08.2016, від 31.07.2017, від 12.10.2017, від 10.11.2017, від 16.03.2018, від 14.12.2018, від 02.07.2019, від 28.11.2019 (Т-1, а.с.46-52) позивач неодноразово повідомляв відповідача про відсутність наміру користуватись земельною ділянкою площею 29,3876 га через те, що на орендованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:028:0004 окрім свердловин позивача розташовані ЛЕП "Обленерго", болота, чагарники, пасовища, присадибні ділянки, які не використовуються позивачем у господарській діяльності. Одночасно просив відповідача надати дозвіл на поділ земельної ділянки та розробку технічної документації із землеустрою з метою укладання договору оренди земельної ділянки меншою площею - 23,1036 га. У відповідях від 02.11.2017, від 24.11.2017, від 16.04.2018, від 02.08.2019, від 26.12.2019 (Т-1, а.с.53-56, 59) Долинська міська рада вказує, що клопотання ПАТ "Укрнафта" винесені на розгляд сесії міської ради, проте відхиленні через ненабрання достатньої кількості голосів.

Листом №35 від 23.04.2021 (Т-1, а.с.60) позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки меншою площею 23,1036 га, додаючи при цьому проект договору. Відповідачем повернуто без підписання проект договору з підстав відсутності рішення Долинської міської ради про надання в оренду земельної ділянки площею 23,1036 га обумовленого статтею 124 Земельного кодексу України та несформованості такої земельної ділянки, як об"єкта цивільних прав в розумінні статті 79-1 Земельного кодексу України (лист № 18/05-17/1579 від 11.05.2021).

Отже, предметом судового розгляду в даній справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки саме площею 11,0950га., що є відповідно частиною земельної ділянки 29,3876 га кадастровий номер :01:028:0004.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

Відповідно до частин 1, 3 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України регламентовано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено положеннями частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Згідно з статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності.

Приписами частин 1, 2 статті 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

За змістом статті 144 Конституції України, статті 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частини 1-2 статті 116 Земельного кодексу України).

Статтями 122, 123, 124 Земельного кодексу України встановлено, що міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється органами місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з його повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів (частина 2 статті 16 Закону України "Про оренду землі").

Як вже зазначалось вище предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки саме площею 11,0950 га., що є відповідно частиною земельної ділянки 29,3876 га кадастровий номер :01:028:0004.

Відтак, у відповідності до статей 13, 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (стаття 13 Закону України "Про оренду землі").

Згідно ст. 17 Закону України "Про оренду землі" вбачається, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. А згідно з частиною 1 статті 640 цього Кодексу договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відтак, враховуючи вищенаведені положення законодавства, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що укладенню договору оренди земельної ділянки передує згода власника земельної ділянки, яка реалізується шляхом прийняття ним, як повноважним органом рішення про передачу земельної ділянки в оренду. При цьому, як вказують правила частини 3 статті 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

З наявних матеріалів справи вбачається, зокрема з витягів №НВ-015 від 16.10.2015 з Державного земельного кадастру, №47191953 від 09.11.2015 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що 14.07.2005 земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :01:028:0004, площею - 29,3876 га; визначено цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов"язані з користуванням надрами; форму власності - комунальна; власника - Долинську міську раду.

Враховуючи наведене, місцевим господарським судом вірно відмічено, що вищевказана земельна ділянка є сформованим об`єктом цивільних прав саме з площею 29,3876 га.

Дозволу власника земельної ділянки про вилучення частини земельної ділянки чи її поділу в тому числі згоди на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо земельної ділянки площею 11,0950 га судам не подано, як і не надано рішення власника земельної ділянки - Долинської міської ради про передачу позивачу в оренду земельної ділянки, обумовленого правилами статті 16 Закону України "Про оренду землі", статей 122-124 Земельного кодексу України.

ПАТ «Укрнафта» ініціювало укладення договору оренди землі, щодо земельної ділянки площею 23,1036 га (11,0950 га), як на даний час, як вбачається з матеріалів та обставин справи у встановленому законом порядку не сформована, а дані щодо неї не вносились до Державного земельного кадастру.

Дана обставина не заперечується і самим позивачем. Однак в апеляційній скарзі позивач посилається на практику Верховного Суду у справах №910/18560/16, №689/26/17, №318/1274/18, з аналізу яких та обставин справи вбачається, що позивач по суті здійснює підміну понять «спорів щодо земельних ділянок», які фактично існували та правовідносин, щодо яких були предметами розгляду цих справ, та спір з приводу дій/ бездіяльності органу місцевого самоврядування», через відмову укладати новий договір, щодо несформованої земельної ділянки, який фактично має місце в даній справі.

Також необґрунтованим є посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №200/606/18, говорячи про значну кількість об`єктів нерухомості, які знаходяться у власності приватних осіб, розташованих на землях державної та комунальної власності, при чому земельні ділянки під цими об`єктами можуть бути несформованими» Верховний суд лише констатує наявність цих фактів, однак, жодним чином не робить висновок про їх правомірність.

З цих же підстав не заслуговують на увагу і доводи скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц в контексті ефективного способу захисту порушених прав на оренду земельної ділянки, оскільки сторонам не оспорюється право позивача на захист своїх порушених прав, однак в даній справі позивач намагається захистити право право на земельну ділянку, яка ніколи не створювалась (не формувалась), а тому за визначенням не може бути об`єктом цивільних правовідносин.

Як вже зазначалось вище, позивачем ініційовано питання укладення договору оренди земельної ділянки з новою площею та новими межами (частиною тієї, що була в його користуванні), що свідчить про його намір отримати іншу, ніж ту, якою він користувався, ділянку землі.

Поряд з цим не заслуговують на увагу і доводи ПАТ «Укрнафта», щодо неправомірності дій Долинської міської ради при розгляді питань укладення договору оренди, виділення (поділу) земельної ділянки, голосування за відповідні рішення на сесії міської ради, фактичної відсутності такого рішення. З огляду на те, що порушуванні питання, як такі, що стосуються реалізації органом місцевого самоврядування владних повноважень, здійснюються в порядку п.34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у відповідності до ч.1 ст. 19 КАС України є публічно-правовим спором, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

За таких обставин, судова колегія апеляційного суду вважає обґрунтованим висновок, місцевого господарського суду про те, що з аналізу приписів чинного законодавства України вбачається, що в таких не містяться норми, які б покладали на відповідача обов`язок укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки, а згідно із статтею 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї, то відповідно до цього, примусове визнання укладеним в судовому порядку договору оренди земельної ділянки без згоди іншого учасника правочину не узгоджуватиметься з принципом свободи договору, визначеному статтями 3, 627 Цивільного кодексу України та відповідно суперечитиме особистим майновим та немайновим (цивільним) відносинам сторін, які перш за все повинні бути засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню та майновій самостійності їх учасників, згідно ст.1 Цивільного кодексу України. Дана правова позиція висвітлена і в постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №923/200/19.

Отже, з огляду на наведене, обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для правового захисту інтересів позивача в межах цього спору, що відповідно є наслідком відмови у позові.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення від 06 жовтня 2021 року у справі №909/485/21, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення Господарського суд Івано-Франківської області від 06 жовтня 2021 року у справі №909/485/21 належить залишити без змін, апеляційну скаргу ПАТ «Укрнафта» - без задоволення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрнафта, б/н від 04.11.2021 (вх. № апеляційного суду 01-05/3712/21 від 08.11.2021) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2021 року у справі №909/485/21 - без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство Укрнафта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

5. Матеріали справи №909/485/21 повернути Господарському суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складено та підписано 20.12.2021.

Головуючий суддя І.Б.Малех

Суддя В.М.Гриців

Суддя О.В.Зварич