УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

20.12.2021Справа № 910/21108/21

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства "УКРАЇНСЬКА СТУДІЯ ТЕЛЕВІЗІЙНИХ ФІЛЬМІВ "УКРТЕЛЕФІЛЬМ "

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРТІОН -ГРУП»

про скасування рішення приватного нотаріуса, визнання права власності, витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "УКРАЇНСЬКА СТУДІЯ ТЕЛЕВІЗІЙНИХ ФІЛЬМІВ "УКРТЕЛЕФІЛЬМ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРТІОН -ГРУП», в якому просило:

- скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дубенко Карини Євгенівни, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, індексний номер 39519256 від 05.02.2018 15:59:16 з припиненням запису про реєстрацію права власності 24684666 від 02.02.2018 року на нежитлове приміщення № 649, загальна площа (кв.м): 178.1, за адресою: м. Київ, вулиця Туманяна Ованеса, будинок 15-А за відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «БАРТІОН -ГРУП», , що прийнято на підставі договору купівлі - продажу серія та номер; 221, виданий 02.02.2018, видавник: Дубенко К.Є., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу;

- визнати право власності на нежитлове приміщення №649, загальна площа (кв.м): 178.1, за адресою: м. Київ, вулиця Туманяна Ованеса, будинок 15-А за позивачем - Державним підприємством "УКРАЇНСЬКА СТУДІЯ ТЕЛЕВІЗІЙНИХ ФІЛЬМІВ "УКРТЕЛЕФІЛЬМ", місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Туманяна, 15, ;

- витребувати у відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРТІОН - ГРУП», , місцезнаходження: 01014, м. Київ, Печерський район, вул. Звіринецька, будинок 63: на користь позивача - Державного підприємства «УКРАЇНСЬКА СТУДІЯ ТЕЛЕВІЗІЙНИХ ФІЛЬМІВ "УКРТЕЛЕФІЛЬМ», місцезнаходження: (02002, м. Київ, вул. Туманяна, 15, ) нежитлове приміщення №649, загальна площа (кв.м): 178.1 за адресою: м. Київ, вулиця Туманяна Ованеса, будинок 15-А.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270 грн.

З огляду на вищезазначене положення Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору за подання позивачем до Господарського суду міста Києва вказаної позовної заяви становить 107 579 грн, що включає суму 2270 грн - за позовну вимогу про скасування рішення приватного нотаріуса, що має немайновий характер, а також 105 309 грн за вимогу про визнання права власності та витребування майна, що за своєю правовою природою є майновими вимогами.

При цьому, у визначенні суми судового збору, яка підлягає сплаті за дві майнові вимоги судом враховано, що згідно доданої до позовної заяви довідки №25 від 15.12.2021 Державного підприємства "УКРАЇНСЬКА СТУДІЯ ТЕЛЕВІЗІЙНИХ ФІЛЬМІВ "УКРТЕЛЕФІЛЬМ " балансова вартість нежитлового приміщення №649 за адресою: м. Київ, вулиця Туманяна Ованеса, будинок 15-А становить 3 510 300 грн.

Проте, з доданих до позовної заяви доказів вбачається, що на підтвердження сплати судового збору заявником додано платіжне доручення №1685 від 12.10.2021 на суму 52 654,50 грн та №1683 від 12.10.2021 на суму 2270 грн.

Проте згідно платіжного доручення №1683 від 12.10.2021 сума судового збору в розмірі 2270 грн була сплачена позивачем на рахунок № НОМЕР_1 . Водночас вірними реквізитами рахунку Господарського суду міста Києва для сплати судового збору є UA3026001. Отже, платіжне доручення №1683 від 12.10.2021 на суму 2270 грн не може бути прийняте господарським судом у якості належного та допустимого доказу сплати судового збору.

За таких обставин, сума судового збору, що підлягає доплаті позивачем до у відповідності до норм Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір" становить 54 924,45 грн.

Суд звертає увагу, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в Господарському процесуальному кодексі України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Також, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Одночасно, за приписами п. 1 ч. 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, (далі - Правила) передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

У відповідності до п. 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (п. 59 Правил).

Згідно п. 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Враховуючи наведені вище норми та вимоги встановлені п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом надіслання сторонам копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів є - оригінали описів вкладення до поштових відправлень, які повинні містити вичерпний перелік найменувань документів, що надсилаються, а також оригінал розрахункового документу, виданий поштовим відділенням (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Однак, всупереч наведеного, позивачем на підтвердження направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача додано лише опис вкладення у цінний лист, тоді як матеріали позовної заяви не містять документів, що підтверджують надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно із ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява Державного підприємства "УКРАЇНСЬКА СТУДІЯ ТЕЛЕВІЗІЙНИХ ФІЛЬМІВ "УКРТЕЛЕФІЛЬМ " підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Державного підприємства "УКРАЇНСЬКА СТУДІЯ ТЕЛЕВІЗІЙНИХ ФІЛЬМІВ "УКРТЕЛЕФІЛЬМ ".

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом:

- надання доказів сплати Державним підприємством "УКРАЇНСЬКА СТУДІЯ ТЕЛЕВІЗІЙНИХ ФІЛЬМІВ "УКРТЕЛЕФІЛЬМ " судового збору в сумі 54 924,45 грн;

- надання доказів направлення позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача, а саме оригіналу розрахункового документу, виданого поштовим відділенням (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Князьков