ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. Справа№ 911/3721/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Безрадна А.Л.

За участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 30.11.2021 року

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.12.2020 у справі № 911/3721/20 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Інвест Девелопмент",

про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та зобов`язання повернути земельні ділянки,

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Хід розгляду справи

Заступник керівника Київської обласної прокуратури (далі -прокурор) звернувся до Господарського суду Київської області в інтересах держави, в особі Козинської селищної ради (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Інвест Девелопмент" (далі - відповідач) про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та зобов`язання відповідача повернути земельні ділянки.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.12.2020 позовну заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Інвест Девелопмент" про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та зобов`язання повернути земельні ділянки повернуто заявнику без розгляду.

Пославшись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, місцевий господарський суд дійшов висновку, що прокурором не підтверджено наявності підстав для представництва позивача у даній справі на даний час, оскільки прокурором не надано доказів попереднього, до звернення до суду, повідомлення позивача про намір звернутися до суду з даним позовом, а відтак, не надано позивачу розумного строку для самостійного звернення до суду з даним.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.12.2020 у справі №911/3721/20 задоволено, ухвалу Господарського суду Київської області від 29.12.2020 у справі №911/3721/20 скасовано, матеріали справи №911/3721/20 повернуто до Господарського суду Київської області.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною четвертою статті 53 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Відтак, за висновками апеляційного господарського суду, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про ненадання прокурором обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, врахувавши, що прокурором не надано доказів відправлення наявного в матеріалах позовної заяви листа Київської обласної прокуратури на адресу Козинської селищної ради від 13.11.2020 з повідомленням про встановлені порушення вимог законодавства та пред`явлення прокуратурою відповідного позову, суд, з огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18, мав залишити позовну заяву без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

В даному випадку заявнику не була надана встановлена нормами ГПК України можливість виправити відповідні недоліки поданої позовної заяви.

За встановлених обставин, на думку суду апеляційної інстанції, висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для повернення без розгляду позовної заяви заступника керівника Київської обласної прокуратури є передчасним.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 у справі №911/3721/20 скасовано та справу №911/3721/20 направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Направляючи справу на новий розгляд справи Касаційний Верховний суд у складі Верховного Суду зазначив, що суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду даної справи, в порушення приписів статей 86, 236, 269 ГПК України в аспекті наведених прокурором обґрунтувань щодо підстав звернення з позовом до суду не надав жодної оцінки доводам апеляційної скарги, зокрема, щодо:

- обізнаності позивача про допущене порушення вимог законодавства при відведенні у власність спірних земельних ділянок ще з 16.06.2020, внаслідок прийняття Верховним Судом постанови у справі № 372/772/16;

- направлення прокуратурою на виконання вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру", попередньо до звернення до суду 13.11.2020, на адресу Козинської селищної ради повідомлення про встановлені порушення вимог законодавства та пред`явлення відповідного позову;

- подання позову 24.12.2020, тобто через 41 день після направлення відповідного повідомлення позивачу.

Крім того, судом апеляційної інстанції залишено без жодної оцінки наведенні прокурором в позовній заяві обґрунтування підстав звернення з позовом до суду, в тому числі щодо часу який минув з моменту виявлення порушення.

Колегія суддів Касаційного господарського суду зазначила про помилковість висновків суду апеляційної інстанції (пункти 6-9 постанови), зокрема стосовно передчасності висновку місцевого господарського суду, щодо повернення позовної заяви без розгляду, без надання можливості прокурору виправити відповідні недоліки поданої позовної заяви, тобто без залишення позовної заяви без руху з огляду на таке.

При цьому, колегією суддів Касаційного господарського суду відхилені посилання суду апеляційної інстанції на висновок, викладений у пункті 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, оскільки висновок, наведений у цьому пункті постанови стосується обставин невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування підстав для здійснення інтересів держави в суді (тобто фактично ненадання обґрунтування та відповідних доказів), проте у справі, яка переглядається прокурором були надані відповідні обґрунтування та докази і суд першої інстанції на підставі таких доказів дійшов висновку про те, що прокурором не підтверджено наявності підстав для представництва позивача у даній справі.

Так, колегія суддів зазначила, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків щодо обов`язковості попереднього залишення позовної заяви без руху.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з ухвалою, заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 29.12.2020 у справі № 911/3721/20 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За твердженням скаржника, суд безпідставно послався на висновок Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 щодо необхідності надання позивачу розумного строку для звернення до суду з відповідним позовом, не врахувавши, що про допущене порушення вимог законодавства при відведенні у власність спірних земельних ділянок Козинська селищна рада довідалась ще 16.06.2020 внаслідок прийняття Верховним Судом постанови у справі № 372/772/16.

Окрім того, Київською обласною прокуратурою, попередньо до звернення до суду та на виконання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" на адресу Козинської селищної ради 13.11.2020 направлено повідомлення про встановлені порушення вимог законодавства та пред`явлення прокуратурою відповідного позову.

Позов подано 24.12.2020, тобто через 41 день після направлення відповідного повідомлення на адресу Козинської селищної ради.

Скаржник також зауважив, що з урахуванням правової позиції Велика Палата Верховного Суду, висловленої у п. 48 постанови від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) позовна заява підлягала залишенню без руху.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

04.03.2021 від відповідача через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 29.12.2020 у справі №911/3721/20 залишити без змін.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Резорт Інвест Девелопмент" у відзиві на апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури вказував на те, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування - відсутні.

28.08.2021 від відповідача через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення, у яких останній просить апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 29.12.2020 у справі №911/3721/20 залишити без змін.

31.08.2021 від скаржника через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходив.

Частиною 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням. Відтак, приймаючи до уваги, що позивач у строк, встановлений судом апеляційної інстанції не подав відзиву на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що неподання останнім відзиву не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2021 року, апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.

З метою здійснення подальшого розгляду апеляційної скарги визначеним складом суду, апеляційна скарга Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.12.2020 у справі № 911/3721/20 підлягає прийняттю до провадження, колегією суддів у складі: Разіна Т.І. (головуючий, доповідач), Тарасенко К.В., Іоннікова І.А., яка визначена протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.12.2020 у справі №911/3721/20 колегією суддів у складі Разіна Т.І. (головуючий, доповідач), Тарасенко К.В., Іоннікова І.А. Розгляд справи №911/3721/20 призначено на 31.08.2021.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Разіної Т.І. 31.08.2021 на лікарняному, судове засідання, призначене на 31.08.2021, не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №911/3721/20 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 28.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 відкладено розгляд справи до 02.11.2021.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/5558/21 від 01.11.2021 у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/3721/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 30.11.2021.

Явка представників сторін

У судове засідання 30.11.2021 з`явився представник відповідача та прокурор.

Позивач у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від позивача через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що позивач належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність від позивача клопотань/заяв про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів 1-3 та третіх осіб 1-4.

Позиція представників сторін у справі

У судовому засіданні скаржник підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити без змін оскаржувану ухвалу.

Обставини справи, встановлені судами та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження підстав представництва Київською обласною прокуратурою інтересів Козинської селищної ради у даній справі, прокурором надано лист № 15/1-155вих. 20 від 13.11.2020, адресований Козинському селищному голові, в якому прокурор повідомляє Козинську селищну раду про те, що Київською обласною прокуратурою інтересів підготовлено позов до Господарського суду Київської області в особі Козинської селищної ради до ТОВ "Резорт Інвест Девелопмент" про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та зобов`язання повернути земельні ділянки. На підтвердження надіслання даного листа Козинській селищній раді, надано опис вкладення в цінний лист від 09.12.2020 та накладну АТ "Укрпошти" від 09.12.2020, з якого вбачається, що дане повідомлення 09.12.2020 було надіслано позивачу разом із позовною заявою, поданою до господарського суду. Інших доказів надіслання даного листа, до звернення з позовом, суду не надано.

За встановлених обставин, місцевий господарський суд, дійшов висновку, що прокурором не підтверджено наявності підстав для представництва позивача у даній справі на даний час, оскільки прокурором не надано доказів попереднього, до звернення до суду, повідомлення позивача про намір звернутися до суду з даним позовом, а відтак, не надано позивачу розумного строку для самостійного звернення до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст.270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку скаржника та представника відповідача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Як вже зазначалось вище, до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт Інвест Девелопмент», в якій прокурор просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та зобов`язати відповідача повернути земельні ділянки.

Згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абзаців 1 - 3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Одночасно згідно з положеннями частин 3 - 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, зі змісту вищезазначених законодавчих положень вбачається, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 у справі №911/3721/20 скасовано та справу №911/3721/20 направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої ч. ч. 3 та 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень ст. ст. 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на можливе порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурор знає причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Отже, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, чи мав місце факт незвернення вказаного органу до суду при наявності для цього підстав (такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.04.2021 у справі № 913/124/20).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження підстав представництва Київською обласною прокуратурою інтересів Козинської селищної ради, прокурором надано лист №15/1-155 вих. 20 від 13.11.2020, адресований Козинському селищному голові, в якому прокурор повідомляє раду про те, що прокуратурою підготовлено позов до суду.

На підтвердження надіслання даного листа позивачу, прокурором надано опис вкладення в цінний лист від 09.12.2020 та накладну АТ "Укрпошти" від 09.12.2020, з якого вбачається, що дане повідомлення 09.12.2020 було надіслано позивачу разом із позовною заявою, поданою до господарського суду.

В той же час, як зазначає прокурор та вбачається з матеріалів справи, Козинська селищна рада являлася відповідачем у судовій справі №372/772/16, в зв`язку з чим останній достовірно відомо щодо прийняття Верховним Судом постанови від 16.06.2020 про визнання недійсними рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради від 28.12.1999 №2 та від 26.10.2000 №7/1 на підставі яких незаконно відведено у приватну власність земельні ділянки водного фонду.

Проте, останньою протягом тривалого часу (6 місяців) не вжито жодних заходів в інтересах територіальної громади щодо усунення перешкод у користуванні землями водного фонду, у тому числі щодо звернення до суду з відповідним позовом про повернення у комунальну власність спірних ділянок.

Зазначене свідчить про обізнаність позивача про допущене порушення вимог законодавства при відведенні у власність спірних земельних ділянок ще з 16.06.2020, внаслідок прийняття Верховним Судом постанови у справі №372/772/16.

Так, прокуратурою, на виконання вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру", попередньо до звернення до суду 13.11.2020, на адресу Козинської селищної ради направлено повідомлення №15/1-155вих20 про встановлені порушення вимог законодавства та пред`явлення відповідного позову.

В подальшому, прокуратурою подано позов до суду 24.12.2020, тобто через 41 день після направлення відповідного повідомлення позивачу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що обласною прокуратурою надано Козинській селищній раді достатньо часу відреагувати на обставини, викладені в листі від 13.11.2020 №15/1-155вих20 щодо порушення інтересів держави.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, оскільки прокурором в позові обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Козинської селищної ради у спірних правовідносинах та беручи до уваги, що позивачу надано достатньо часу для самостійного звернення до суду з даним позовом, місцевий господарський суд без належних правових підстав дійшов висновку про повернення позову прокурора в інтересах держави в особі Козинської селищної ради на підставі п. 4 ч. 5 ст 174 ГПК України, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Заступника керівника Київської обласної прокуратури з підстав, викладених у ній, підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду Київської області від 29.12.2020 у справі № 911/3721/20 підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат

Положеннями ч. 3 ст. 271 ГПК України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Частиною 14 ст. 129 ГПК України визначено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, оскільки у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не проводиться та повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 29.12.2020 у справі №911/3721/20 скасувати.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Матеріали справи № 911/3721/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддями - 20.12.2021

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова