ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

22 грудня 2021 року Справа № 915/1837/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

Розглянувши матеріали заяви Бузької сільської територіальної громади в особі Бузької сільської ради (56541, Миколаївська обл., Вознесенський р-н, с. Бузьке, площа Центральна, буд. 1; адреса електронної пошти представника: ; ідентифікаційний код 04376185) про забезпечення позову,

особи, що можуть отримати статус учасника справи:

відповідач-1: Вознесенська міська рада (56500, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, площа Центральна, буд. 1; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 38016400)

відповідач-2: Виконавчий комітет Вознесенської міської ради (56500, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, площа Центральна, буд. 1; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 04056569)

без виклику учасників справи,

В С Т А Н О В И В:

20.12.2021 Бузька сільська територіальна громада в особі Бузької сільської ради до подання позовної заяви звернулася до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 18.12.2021 (вх. № 19095/21) про забезпечення позову, в якій просить суд: вжити заходи забезпечення позову та заборонити Миколаївській обласній раді розглядати проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці місто Вознесенськ Вознесенського району Миколаївської області з додатковим включенням 373,1350 га в межі населеного пункту.

Заяву про забезпечення позову, мотивовано, зокрема, таким:

«27.08.2021 на адресу позивача надійшов проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж м. Вознесенська. У супровідному листі від 25.08.2021 відповідач 2 просив погодити вказаний проект (копія листа додається).

Детальне вивчення вказаного проекту землеустрою, у тому числі і його графічних матеріалів показало, що вказаний проект грубо порушує права власності позивача на землі, що входять до меж територіальної громади позивача. Так, із вказаного проекту вбачається, що межі міста Вознесенська розширюються за рахунок земель позивача.

У зв`язку із цим Бузька сільська рада не погодила вказаний проект землеустрою. Про це свідчать результати голосування 16.09.2021 (копія додається).

Не зважаючи на це, відповідач 1 своїм рішенням від 26.10.2021 №26 погодив проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці місто Вознесенськ Вознесенського району Миколаївської області з додатковим включенням 373,1550 га в межі населеного пункту (копія з сайту відповідача 1 додається).

У зв`язку із цим позивач вважає, що відповідач 1, прийнявши рішення про погодження вказаного проекту землеустрою та відповідач 2 як замовник вказаного проекту здійснюють (копія договору додається) посягання на землі, що належать на праві власності позивачеві, чим чинять перешкоди позивачеві у користуванні ними.

Позивач вирішив захищати своє право не землі у судовому порядку. Між тим, згідно листа відповідача 2 від 02.12.2021 вказаний проект направлено до Миколаївської обласної ради для подальшого погодження (копія листа додається). Це зумовлює необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову до його подання.

…

Із наведеного вище випливає, що позивач є законним власником земель, які відповідачі намагається протиправно включити у межі м. Вознесенська. Цим відповідачі чинять перешкоди позивачеві у користуванні вказаними землями.

Позивач має намір у передбачений ч. 3 ст. 138 ГПК України строк подати позов про усунення перешкод у користуванні його землями) що чиняться відповідачами. Однак, згідно листа відповідача 2 від 02.12.2021 вказаний проект землеустрою направлено де Миколаївської обласної ради для подальшого погодження, що передбачено ст. 46 Закону України «Про землеустрій».

Позивач зазначає, що подальше погодження Миколаївською обласною радою вказаного вище проекту землеустрою щодо встановлення меж м. Вознесенська створить реальну можливості втрати позивачем належних йому земель. І позивачеві доведеться подавати інші віндикаційні позови та визнання недійсними послідуючих рішень щодо затвердження вказаного проекту землеустрою.

Тому є реальні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити ефективний захист прав позивача на його землі від протиправних посягань з боку відповідачів».

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про повернення вказаної заяви заявнику, з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У даному випадку Бузька сільська територіальна громада в особі Бузької сільської ради звернулася до господарського суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як слідує з положень ч. 2 ст. 139 ГПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 ГПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За правилами ч. 1, 7 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так, судом встановлено, що заява Бузької сільської територіальної громади в особі Бузької сільської ради б/н від 18.12.2021 (вх. № 19095/21) про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 139 ГПК України, оскільки:

По-перше, у заяві про забезпечення позову, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, не визначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Суд зауважує, що чітке визначення предмета позову, з яким заявник звернувся до суду, саме в заяві про забезпечення позову є необхідним, оскільки за відсутності такого визначення, суд фактично позбавлений можливості оцінити співмірність та адекватність обраного заходу забезпечення позову із предметом позовних вимог, позаяк під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

При цьому, адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Разом із тим, у заяві б/н від 18.12.2021 (вх. № 19095/21) про забезпечення позову заявником не зазначені як предмет позову так і обґрунтування необхідності його забезпечення. Посилання ж заявника в заяві про забезпечення позову на намір у передбачений ч. 3 ст. 138 ГПК України строк подати позов про усунення перешкод у користуванні його землями, що чиняться відповідачами, не може вважатися зазначенням предмета позову з обґрунтуванням необхідності даного забезпечення, оскільки товариством не визначено конкретного способу захисту свого порушеного чи оспорюваного права та не наведено відповідних обґрунтувань, зокрема не визначено, яким саме чином суд має спонукати відповідачів усунути позивачу перешкоди в користуванні землями.

Крім того, беручи до уваги визначений позивачем суб`єктний склад осіб, які можуть отримати статус учасника справи, за участю не одного, а двох відповідачів, суд звертає увагу, що відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява, якщо позов подано до кількох відповідачів, повинна містити зміст позовних вимог щодо кожного з них, а, отже, визначений заявником предмет позову також повинен чітко відображати вимоги до кожного з визначених позивачем відповідачів.

Додатково, слід зауважити, що за відсутності чіткого визначення предмету позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, останній позбавлений можливості належним чином у даній справі оцінити чи відноситься такий спір до юрисдикції господарських судів, враховуючи обраний захід забезпечення позову, який Бузька сільська територіальна громада в особі Бузької сільської ради просить застосувати, оскільки, наприклад, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічний висновок щодо спорів, які відносяться до юрисдикції адміністративного суду сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17).

По-друге, заява про забезпечення позову, всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Так, заявник, відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, повинен зазначити в заяві про забезпечення позову свої пропозиції щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом.

Застосування зустрічного забезпечення та визначення його конкретного розміру є прерогативою суду, який повинен, з урахуванням обставин справи, оцінити вірогідність завдання збитків відповідачу.

У той же час законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов`язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати спосіб зустрічного забезпечення.

Так, Господарський процесуальний кодекс України у п. 6 ч. 1 ст. 139 встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Отже, на заявника покладено обов`язок надати пропозиції зустрічного забезпечення, тобто запропонувати спосіб, а суд управі визначити конкретний розмір такого способу.

Натомість Бузькою сільською територіальною громадою в особі Бузької сільської ради у заяві про забезпечення позову взагалі не вказано на заходи зустрічного забезпечення, які можуть бути застосовані судом.

Отже, недотримання заявником вимог ст. 139 ГПК України тягне за собою застосування наслідків, встановлених ч. 7 статті 140 ГПК України, а саме повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Додатково, суд звертає увагу заявника на положення п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», відповідного до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Бузької сільської територіальної громади в особі Бузької сільської ради б/н від 18.12.2021 (вх. № 19095/21) про забезпечення позову з доданими до неї документами у справі № 915/1837/21 повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Додатки (лише на адресу заявника):

- заява б/н від 18.12.2021 (вх. № 19095/21) про забезпечення позову з доданими до неї документами.

Суддя О.Г. Смородінова