ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Справа № 915/1214/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

за участю сторін:

від позивача (представник позивача) в судове засідання не з`явився,

від відповідача (представник відповідача) - Рубінс А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Калімера", 55001, пр. Соборності, 3, кв. 84, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, ;

представник позивача: Тимощук Катерина Григорівна (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 );

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", 01032, вул. Назарівська, 3, м. Київ, ;

в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція", 55001, промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, ;

про: стягнення 1482684,25 грн.

05.08.2021 Приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма "Калімера" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 05.08.2021, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" заборгованість за Договором №К-01/12-2020 від 07.12.2020 на виконання робіт за темою: "ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 (ДК 021:2015, код 45454000-4 Реконструкція) Енергоблок №3. Заміна силових кабелів 0,4 кВ споживачів СБ АБЖ САЕ. БМР":

- 1460434,92 грн. - основний борг;

- 204,06 грн. - пеня;

- 6121,82 грн. - 3 % річних;

- 15923,45 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору №К-01/12-2020 від 07.12.2020 на виконання робіт за темою: "ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 (ДК 021:2015, код 45454000-4 Реконструкція) Енергоблок №3. Заміна силових кабелів 0,4 кВ споживачів СБ АБЖ САЕ. БМР" в частині своєчасної оплати.

Ухвалою суду від 10.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 915/1214/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.10.2021.

09.09.2021 до суду від відповідача надійшов відзив № 32/937 від 03.09.2021 на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що підтверджує наявність заборгованості за договором у розмірі 1 460 434, 92 грн. Станом на сьогодні ринок електричної енергії України перебуває в кризовому стані. У зв`язку із значним зростанням простроченої заборгованості ДП "Гарантований покупець" перед ДП НАЕК "Енергоатом", суттєвим зменшенням обсягу відпуску електроенергії, виникла фінансова криза не платежів, що, в свою чергу, і призвело до порушення строків виконання зобов`язань з оплати за договором, у тому числі за договором на виконання робіт № К-01/12-2020 від 07.12.2020.

10.09.2021 до суду від позивача надійшла відповідь б/н від 10.09.2021 на відзив, в якій позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що позивач на виконання умов договору, з моменту його укладення та по лютий 2021 року виконував ремонтні роботи на об`єкті відповідача. Згідно акту виконаних робіт №1 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 від 26.02.2021 року, у лютому 2021 року Підрядником виконані та передані, а Замовником прийняті роботи та матеріали на загальну суму 1 460 434, 92 грн.

Вказане підтверджує і сам відповідач у своїй довідці № 01-46076 від 13.08.2021 року взаємних розрахунків між ВП ЮУАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» та ПП ВКФ «Калімера» за період з 01.12.2020 по 13.08.2021, яку додано до відзиву на позовну заяву. Отже, поточний борг відповідача перед позивачем по вказаному договору складає 1 460 434, 92 грн.

Згідно інформації розміщеної на офіційному сайті Южно-Української АЕС, за підсумками 2020 року ДП «НАЕК «Енергоатом» отримав 45 млрд 648 млн грн. чистого доходу від реалізації продукції. Своєю чергою валовий прибуток Енергоатома за 2020 рік становив 6 млрд 837,2 млн грн. При цьому показник EBITDA, що позначає прибуток підприємства до вирахування витрат за відсотками, сплати податків та амортизаційних відрахувань, за підсумками минулого року дорівнює 13,3 млрд грн.

06.10.2021 до суду від представника в порядку самопредставництва Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" - Рубінс А.А. надійшла заява від 01.10.2021 № 32/1019 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду 12.10.2021 заяву № 32/1019 від 01.10.2021 Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою суду від 12.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 05.11.2021.

05.11.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання №32/1109 від 05.11.2021, в якому просить підготовче засідання провести без участі представника відповідача.

Ухвалою суду від 05.11.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито; справу призначено до судового розгляду по суті на 07.12.2021, про що представник позивача повідомлена належним чином в залі судового засідання під розписку та під звукозапис.

12.11.2021 до суду від відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява № 32/1148 від 12.11.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду 17.11.2021 заяву № 32/1148 від 12.11.2021 Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

07.12.2021 від позивача надійшло клопотання б/н від 07.12.2021, в якому просить розглянути справу за його відсутності. Зазначає, що підтримує свої позовні вимоги, з урахуванням часткового погашення боргу, просить стягнути з відповідача залишок суми основного боргу 460 434, 92 грн.; пеню за прострочення платежів 204,06 грн; суму інфляційних витрат 15 923, 45 грн.; суму 3% річних 6 121, 82 грн.; судовий збір в сумі 22 240, 26 грн. та витрати на правову допомогу. Також позивачем до клопотання додано доказ часткового погашення суми основного боргу відповідачем в сумі 1 000 000 грн. (копія платіжного доручення № УКС/532 від 12.11.2021)

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

07.12.2020 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» (замовник) та Приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма «Калімера» (підрядник) було укладено договір №К-01/12-2020 від 07.12.2020 на виконання робіт (далі - Договір), у відповідності до умов якого підрядник, в межах договірної ціни зобов`язався виконати у встановлений Договором термін, роботи за темою: "ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 (ДК 021:2015, код 45454000-4 Реконструкція) Енергоблок №3. Заміна силових кабелів 0,4 кВ споживачів СБ АБЖ САЕ. БМР", за кодом згідно Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010: 43.29 («Роботи будівельно монтажні, інші»), а замовник зобов`язався прийняти та сплатити виконані роботи (п.п. 1.1-1.2 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, вартість робіт згідно цього договору та відповідно до протоколу узгодження договірної ціни (додаток №1), що є невід`ємною частиною цього договору, складає: 1 460 434, 92 грн., у т.ч. ПДВ 20 %: 243 405, 82 грн.

Оплата виконання робіт здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника після підписання сторонами довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, складеною на підставі актів виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В протягом 45 банківських днів (п. 4.1 Договору).

Підрядник зобов`язується якісно та у строк виконати роботи, визначені в графіку виконання робіт (Додаток № 3), який є невід`ємною частиною Договору (п. 3.1 Договору).

У відповідності до п. 5.4 Договору, приймання актів виконаних робіт вітчизняного виконавця здійснюється за формою КБ-2В до 25 числа поточного місяця, приймання довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 до 28 числа поточного місяця. Замовник зобов`язаний в термін 10-ти днів підписати Акти виконаних робіт і повідомити про це підрядника або направити підряднику мотивовану відмову. Якщо в термін 10-ти днів підрядник письмово не повідомлений про мотивовану відмову, роботи вважаються прийнятими Замовником і підлягають оплаті.

У відповідності до п. 10.4 Договору, за порушення строків оплати виконаних робіт при наявності фінансування дирекцією ДП НАЕК, замовник на вимогу підрядника зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 7 % вартості договору.

Сторонами погоджено, що Договір набуває чинності з дати підписання договору та скріплення його печаткою та діє до 31.12.2021 (п. 17.5 Договору).

Додатком № 1 та Додатком № 2 до Договору, сторонами протоколом погоджено договірну ціну (а.с. 14 на зворотній стороні, а.с.15).

Додатком № 3 до Договору, сторонами погоджено графік виконання робіт, у відповідності до якого: початок робіт згідно ППР-2021 на енергоблоці № 3 - 04.01.2021, закінчення робіт ППР-2021 на енергоблоці № 3 - 03.05.2021 та вартість з ПДВ 1 460 434, 92 грн. (а.с. 15 на зворотній стороні).

Додатком № 4 до Договору, сторонами погоджено відомість обсягів робіт (а.с.16).

Сторонами у справі складено акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2021 року до Договору № К-01/12-2020 від 07.12.2020/20-123-20-06642 від 18.12.2020, у відповідності до якого виконано роботи за темою: "ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 (ДК 021:2015, код 45454000-4 Реконструкція) Енергоблок №3. Заміна силових кабелів 0,4 кВ споживачів СБ АБЖ САЕ. БМР" (а.с.17-25).

Зазначений акт №1 підписано та скріплено печатками сторін.

Згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2021 р. до Договору № К-01/12-2020 від 07.12.2020/20-123-20-06642 від 18.12.2020 на виконання робіт за темою: "ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 (ДК 021:2015, код 45454000-4 Реконструкція) Енергоблок №3. Заміна силових кабелів 0,4 кВ споживачів СБ АБЖ САЕ. БМР" всього вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ складає 1 460 434, 92 грн. (а.с.26).

На адресу відповідача позивачем 27.06.2021 направлена претензія Вих.№ б/н від 25.06.2021, в якій позивач просить перерахувати на поточний рахунок ПП Виробничо-комерційної фірми «Калімера» заборгованість з урахуванням штрафних санкцій, інфляційних витрат та 3% річних на загальну суму 1482684,25 грн.

За твердженням позивача, відповідач не виконав умови Договору, оскільки не здійснив розрахунок за виконані позивачем роботи відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2021 року до Договору № К-01/12-2020 від 07.12.2020/20-123-20-06642 від 18.12.2020 на виконання робіт за темою: "ДСТУ Б Д.1.1-1: 2013 (ДК 021:2015, код 45454000-4 Реконструкція) Енергоблок №3. Заміна силових кабелів 0,4 кВ споживачів СБ АБЖ САЕ. БМР", що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом.

В наступному позивачем подано до суду клопотання та копію платіжного доручення № УКС/532 від 12.11.2021 р., з яких вбачається, що 12.11.2021 відповідачем сплачено частину заборгованість в розмірі 1 000 000, 00 грн., у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача залишок суми основного боргу 460 434, 92 грн.; пеню за прострочення платежів 204,06 грн; суму інфляційних витрат 15 923, 45 грн.; суму 3% річних 6 121, 82 грн. Також позивачем до клопотання додано доказ часткового погашення суми основного боргу відповідачем в сумі 1 000 000 грн. (копія платіжного доручення № УКС/532 від 12.11.2021)

Отже, відповідачем частину основного боргу в розмірі 1 000 000, 00 грн. сплачено.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Згідно ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи приписи наведених норм, суд дійшов висновку про відсутність предмету спору на заборгованість в розмірі 1 000 000, 00 грн., у зв`язку з чим провадження в цій частині підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зі змісту ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ураховуючи наведені вище положення законодавства та обставини, встановлені судом, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу за Договором від 07.12.2020 в розмірі сумі 460 434,92 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 204,06 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до п. 10.4 Договору, за порушення строків оплати виконаних робіт при наявності фінансування дирекцією ДП НАЕК, замовник на вимогу підрядника зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 7 % вартості договору.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач згідно наданого розрахунку просить стягнути з відповідача пеню за період 06.05.2021 - 25.06.2021 в розмірі 204,06 грн.

Судом за допомогою програми "IpLex" здійснено перерахунок пені за період 06.05.2021 - 25.06.2021, та встановлено, що нарахування пені у розмірі 204,06 грн. є обґрунтованим та арифметично вірним.

Отже, належний до стягнення розмір пені становить 204,06 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 6121,82 грн. та інфляційних втрат 15923,45 грн., слід зазначити наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Стаття 625 ЦК України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова КГС ВС від 14.01.2020 №924/532/19).

На підставі ст. 625 ЦК України позивач правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати.

Позивач згідно наданого розрахунку просить стягнути з відповідача 3% річних за період 06.05.2021 - 25.06.2021 у розмірі 6121,82 грн. та інфляційні витрати, які нараховані за травень 2021 року у розмірі 15923,45 грн.

Судом за допомогою програми "IpLex" здійснено перерахунок 3% річних, які нараховані на заборгованість в сумі 1460434,92 грн. за період 06.05.2021 - 25.06.2021, та встановлено, що нарахування 3% річних у розмірі 6121,82 грн. є обґрунтованим та арифметично вірним.

Отже, належний до стягнення з відповідача розмір 3% річних становить 6121,82 грн.

Судом за допомогою програми "IpLex" здійснено перерахунок інфляційних втрат, які нараховані на заборгованість в сумі 1460434,92 грн. за травень 2021 року, розмір інфляційних втрат склав 18985,65 грн.

Враховуючи викладене, стягненню з відповідача, з урахуванням принципу диспозитивності, задоволенню підлягають вимоги у межах заявленої суми 15923,45 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 130, 195, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі за позовом Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Калімера" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості за Договором № К-01/12-2020 на виконання робіт від 07.12.2020 в розмірі 1 000 000,00 грн. - закрити.

2. Позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, вул. Назарівська, 3, м. Київ, ) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (55001, промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, ) на користь Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "Калімера" (55001, пр. Соборності, 3, кв. 84, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, ):

- 460 434,92 грн. - основний борг за Договором № К-01/12-2020 на виконання робіт від 07.12.2020;

- 204,06 грн. - пеня;

- 15923,45 грн. - інфляційні витрати;

- 6121,82 грн. - 3% річних;

- 22 240,26 грн. - судовий збір.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.12.2021.

Суддя Н.О. Семенчук