СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Харків Справа № 922/3325/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - В`язовський Р.М. (особисто), на підставі паспорту;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, Фізичної особи-підприємця В`язовського Романа Миколайовича, м. Харків (вх. №3476 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2021 (повний текст рішення складено 25.10.2021, суддя Смірнова О.В.) у справі № 922/3325/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс ЦІС", м. Біла Церква, Київська область,

до Фізичної особи-підприємця В`язовського Романа Миколайовича, м. Харків,

про стягнення 11 100,00грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпульс ЦІС" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця В`язовського Романа Миколайовича про стягнення попередньої оплати у розмірі 11 100,00 грн за договором поставки в частині поставки продукції.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі №922/3325/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця В`язовського Романа Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс ЦІС" 11 100,00 грн попередньої оплати за товар, який не був поставлений, судові витрати: судовий збір у розмірі 2270,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване доведеністю матеріалами справи факту спати позивачем на користь відповідача 11 100,00грн, а також невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач, Фізична особа-підприємець В`язовський Роман Миколайович, з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм чинного законодавства, неповного з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Фізична особа-підприємець В`язовський Роман Миколайович посилався на наступне:

- місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення відповідачем зобов`язань з поставки оплаченого товару;

- наданими до апеляційної скарги доказами, а саме - експрес накладними Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» та довідкою оператора поштового зв`язку, підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпульс ЦІС» в особі Циганкова І.С. отримувало поставлений Фізичною особою-підприємцем В`язовським Романом Миколайовичем товар, чим спростовуються доводи позивача про зворотнє;

- позивач протягом більш ніж шести місяців після виникнення спірних правовідносин не звертався до відповідача зі скаргами чи претензіями щодо невиконання обов`язку з поставки оплаченого товару; направлена у подальшому позивачем претензія про сплату заборгованості не була отримана відповідачем з огляду на зміну фактичного місця проживання.

Також відповідач просив долучити до матеріалів справи копії експрес-накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», копії роздруківок телефонного листування та роздруківку сервісу інтернет-банкінку «Приват-24».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 17.11.2021 для розгляду справи №922/3325/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді: Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2021 у справі №922/3325/21 апеляційну скаргу відповідача, Фізичної особи-підприємця В`язовського Романа Миколайовича (вх. №3476 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі № 922/3325/21 - залишено без руху; встановлено протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали апелянту усунути недоліки, а саме: подати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати (доплати) судового збору у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі (5,00грн).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 у справі №922/3325/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця В`язовського Романа Миколайовича (вх. №3476 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі № 922/3325/21; призначено справу до розгляду на 16.12.2021 о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі засідань № 117; встановлено позивачу строк до 09.12.2021 включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи.

13.12.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс ЦІС» до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі №922/3325/21 залишити без змін. Одночасно позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, понесені у суді апеляційної інстанції, на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00грн. Також позивач просив здійснювати розгляд справи без участі його представників.

В обґрунтування своєї правової позиції Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпульс ЦІС» посилалось на наступне:

- місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару;

- документи, які надані відповідачем на підтвердження поставки товару, подані ним з порушенням строків, визначених положеннями статті 80 ГПК України, та не підтверджують факту поставки (передачі) позивачу ліхтаря заднього А6, лампи ксенонової та направляючої;

- відповідачем не було надано первинних документів, в яких зафіксовані господарські операції з поставки товару, та які підписані з боку позивача та Фізичною особою-підприємцем В`язовським Романом Миколайовичем, що не може свідчити про виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару.

15.12.2021 до Східного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця В`язовського Романа Миколайовича надійшли пояснення на відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначив, що заперечення позивача щодо неотримання позивачем направленого йому товару є необґрунтованими, оскільки фактичне отримання автозапчастин підтверджується відомостями накладних оператора поштового зв`язку (Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта»), які наявні в матеріалах справи.

15.12.2021 до Східного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця В`язовського Романа Миколайовича надійшло клопотання про зменшення розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування яких відповідач посилався на те, що сума витрат у розмірі 3 000,00грн, враховуючи предмет спору, є завищеною та неспівмірною.

У судовому засіданні відповідач підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі №922/3325/21 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне у матеріалах справи.

Зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені рівні та належні умови для надання усіх необхідних доказів, явка сторін не була визнана судом обов`язковою, позиція позивача стосовно оскаржуваного рішення повно викладена у позові та відзиві на апеляційну скаргу, судова колегія дійшла висновку про можливість здійснення розгляду справи за відсутності позивача.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, поясненнях на відзив доводах, заслухавши відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами спору, відповідачем в мережі Інтернет зроблено оголошення про продаж запасних частин до автомобіля.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпульс ЦІС» були сплачені грошові кошти у розмірі 11 100,00грн згідно платіжних доручень: від 04.12.2020 №872 у розмірі 5000 грн за ліхтар задній А6 згідно рахунку №ШР-0000003 від 04.12.2020; від 16.12.2020 №907 у розмірі 5700грн за лампу ксенонову згідно рахунку №ШР-0000010 від 16.12.2020; від 18.12.2020 №919 - 400 грн за направляючу А6 згідно рахунку №ШР-0000012 від 18.12.2020.

26.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпульс ЦІС» звернулось до відповідача із претензією за №26/07 про передачу товару №26/06 від 26.07.2021, в обґрунтування якого посилалось на те, що відповідачем не поставлені ліхтар задній А6, лампу ксенонову, направляючу А6.

Вказана претензія направлена позивачем листом з описом вкладення на адресу реєстрації фізичної особи-підприємця, однак відповідачем отримана не була, відповіді позивачу останнім не направлялись.

Направлена листом з описом вкладення претензія Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс ЦІС» (трекінг номер поштового відправлення 824), повернулася до позивача з причини «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Таким чином, відповідач не скористався правом на надання відповіді на заявлену до нього претензію.

Інших доказів пред`явлення вимог покупця до продавця, у тому числі, листування сторін, матеріали справи не містять.

Посилаючись на те, що Фізичною особою-підприємцем В`язовським Романом Миколайовичем порушено умови взятих на себе зобов`язань, отримано передоплату у сумі 11 100,00грн, однак не поставлено позивачеві оплачений товар, Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпульс ЦІС» звернулось до господарського суду Харківської області за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Предметом апеляційного перегляду є вимога покупця отримання попередньо сплаченої плати за непоставлений постачальником товар без укладення письмової форми договору.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків відповідно до ст. 11 ЦК України, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно до положень ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Статтею 638 ЦК України та ч. 2 ст. 180 ГК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Аналіз наведених норм свідчить, що на підтвердження стороною укладення договору поставки у спрощений спосіб, остання повинна надати до господарського суду докази, на підставі яких суду можливо зробити висновок про погодження сторонами істотних умов правочину - у тому числі їх кількості, вартості, адреси пункту доставки.

Як встановлено вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпульс ЦІС» посилається на те, що відповідачем в мережі Інтернет зроблено оголошення про продаж запасних частин до автомобіля, у зв`язку з чим позивачем були сплачені відповідачу грошові кошти у розмірі 11 100,00грн згідно платіжних доручень: від 04.12.2020 №872 у розмірі 5000 грн за ліхтар задній А6 згідно рахунку №ШР-0000003 від 04.12.2020; від 16.12.2020 №907 у розмірі 5700грн за лампу ксенонову згідно рахунку №ШР-0000010 від 16.12.2020; від 18.12.2020 №919 - 400 грн за направляючу А6 згідно рахунку №ШР-0000012 від 18.12.2020.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять як зазначеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпульс ЦІС" оголошення відповідача у мережі інтернет про продаж товару або веб-посилання на таке оголошення, так і не містять електронного листування сторін, замовлень/заявок покупця на отримання товару або інших належних та допустимих доказів на підтвердження домовленості сторонами спору щодо істотних умов, які ставляться до договору поставки товару, укладеного, у тому числі, в спрощений спосіб.

Укладення договору, що є наслідком взяття на себе зобов`язань, має місце, якщо зі змісту документів можливо встановити виражений намір особи укласти конкретний договір та розуміння цією особою своїх зобов`язань у разі прийняття її пропозиції іншою особою; істотні умови майбутнього договору; адресата (адресатів) відповідної пропозиції; прийняття пропозиції на запропонованих умовах другою стороною.

У разі укладення договору через ділову переписку з використанням електронної пошти необхідно враховувати вимоги законодавства щодо електронних документів та електронного документообігу.

На стадії апеляційного перегляду справи апелянтом були надані копії експрес-накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», копії роздруківок телефонного листування та роздруківку сервісу інтернет-банкінку «Приват-24».

Однак, враховуючи те, що згідно експрес-накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» від 04.12.2020 №5569 з оголошеною вартістю 5000,00грн та від 18.12.2020 №5560 із зазначеною оголошеною вартістю відправлення 5700,00грн вбачається направлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Імпульс ЦІС» саме автоаксесуарів без конкретизації їх виду та кількості, вказані документи, з урахуванням відсутності зазначення направлення позивачеві саме ліхтаря заднього А6, лампи ксенонової та направляючої А6, не можуть свідчити про направлення Фізичною особою-підприємцем В`язовським Романом Миколайовичем вказаного позивачем товару.

У розумінні положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналіз положень статті 76 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Оцінка доказів являє собою розумову, пізнавальну діяльність суду, яка полягає у дослідженні якісних і кількісних ознак зібраних доказів у конкретній справі. Норми права встановлюють зовнішні умови, гарантії, які забезпечують істинність логічних висновків суддів.

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вказані висновки є усталеними та містяться, зокрема, у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.07.2021 у справі №917/549/20.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Згідно з частиною першою статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що попри посилання позивача на здійснення ним попередньої оплати у відповідності до виставлених відповідачем рахунків, Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпульс ЦІС" до матеріалів справи не надані відповідні рахунки на оплату, зазначені Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпульс ЦІС» у платіжних дорученнях, а саме - рахунки від 04.12.2020 №ШР-0000003, від 16.12.2020 №ШР-0000010, від 18.12.2020 №ШР-0000012.

Рахунки на оплату не є первинними бухгалтерськими документами у розумінні положень чинного законодавства, однак вказані документи, зважаючи на спрощену форму правочину, та за умови відсутності у матеріалах справи оголошення про продаж товару, листування сторін, пропозиції оферти, заявок на отримання товару, поряд з іншими доказами могли би свідчити про прийняття пропозицій сторонами пропозиції щодо укладення сторонами договору.

Таким чином, у даних правовідносинах рахунки на оплату виконують роль доказів, які підтверджують факт прийняття постачальником замовлення до виконання, та доводять погодження взятих на себе зобов`язань сторонами укладеного у спрощений спосіб договору поставки, однак, як встановлено вище, відповідні документи позивачем до матеріалів справи надані не були.

Враховуючи вищенаведені обставини, з огляду на процесуальний обов`язок сторін доводити обставини справи, на які вони посилаються як на підстави своїх вимог та заперечень, належними та допустимими доказами, а також зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження погодження сторонами спору істотних умов поставки товару, зокрема його предмету, виду товару та його ціни, у тому числі наданням виставлених відповідачем позивачеві рахунків на оплату як доказів погодження продавцем пропозиції виконання своїх зобов`язань з поставки товару, судова колегія вважає, що позивачем не доведено відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ГПК України наявності правових підстав для стягнення з Фізичної особи-підприємця В`язовського Романа Миколайовича заборгованості з повернення суми сплаченої попередньої оплати у сумі 11 100,00грн.

З огляду на наведене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції оскаржуване рішення прийняте за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, їх неповного дослідження, що стало наслідком порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим зважаючи на положення пунктів 2, 4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі №922/3325/21 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати за подання позовної заяви, витрат на правничу допомогу позивача у суді першої інстанції та за апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, п.2 ч.1 ст. 275, п. п. 2, 4 ч.1 ст. 277, ст. ст. 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця В`язовського Романа Миколайовича (вх. №3476 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі №922/3325/21 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 25.10.2021 у справі №922/3325/21 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс ЦІС" (09113, Київська область, м. Біла Церква, вул. Івана Мазепи, 81а, кв. 13, ідентифікаційний код 42958727) на користь Фізичної особи-підприємця В`язовського Романа Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3 405,00грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.12.2021.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко