ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"14" грудня 2021 р. Справа № 924/886/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Крупській В.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" м. Київ

до Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області

про стягнення 171000грн. 00коп. основного боргу, 40491грн. 80коп. інфляційних втрат, 18518грн. 50коп. 3% річних

Представники учасників справи не з`явились

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

ВСТАНОВИВ:

28.08.2021р. на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Церера" м. Київ до Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області про стягнення 171000грн. 00коп. основного боргу, 32490грн. 00коп. інфляційних втрат, 15300грн. 00коп. 3% річних.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказує, зокрема таке. В ухвалі Господарського суду Хмельницької області від 07.06.2010р. по справі № 4/3-Б-10 було постановлено: затвердити реєстр вимог кредиторів та визнати, що вимоги кредиторів до боржника - Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" (відповідач) складають загалом суму 4997781,71 грн., в тому числі неустойка (штрафи, пені) 319917,28 грн., а саме : ТОВ "Компанія"Церера" (позивач) на суму 3844321,50 грн. Також, позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2017р. по справі №924/164/17 вирішено стягнути з державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" 106786,70 грн., 1601,80 грн. витрат зі сплати судового збору. Рішенням, зокрема встановлено: ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.04.2011р. у справі № 4/3-Б-10 затверджено мирову угоду, укладену 11.02.2011р. між державним підприємством "Маниковецький спиртовий завод" (боржник) та кредиторами боржника - кредитори, що визнані такими відповідно до ухвали господарського суду Хмельницької області у справі №4/3-Б-10. Також припинено процедуру розпорядження майном боржника, скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, провадження у справі №4/3-Б -10 припинено. Згідно з п. 3.1 мирової угоди вона є домовленістю між боржником та кредиторами стосовно порядку і умов погашення боргів боржника. Зокрема, заборгованість боржника перед кредиторами четвертої черги, що затверджені ухвалою господарського суду Хмельницької області у справі № 4/3-Б-10 від 07.06.2010p., становить 4071038,37 грн., в тому числі перед ТОВ "Компанія "Церера" 3844321,51 грн. за умовами затвердженої мирової угоди сума щомісячного платежу, який відповідач повинен здійснювати на користь ТОВ "Компанія "Церера" після закінчення 44-місячного строку з дня затвердження мирової угоди, становить 53393,35 грн. Тому, за період, за який заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за мировою угодою (з 04.12.2014р. по 04.02.2015р..), відповідач повинен був сплатити на користь позивача 106786,70 грн. (2 місяці по 53393,35 грн.). Тобто, як стверджує позивач, як за рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2017р. по справі № 924/164/17, так і за ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.06.2010р. по справі №4/3-Б-10 встановлено борг відповідача на користь позивача на суму 3844321,51 грн. З огляду на те, що підприємство не отримувало відповідного наказу на примусове виконання рішення суду за вищенаведеною ухвалою від 07.06.2010р. по справі №4/3-Б-10 про стягнення з відповідача боргу у розмірі 3844321,51 грн., тому в кінці березня 2021р. до Господарського суду Хмельницької області було подано відповідну заяву про примусове стягнення 3844321,51 грн.

Крім того, як вказує позивач, 31.03.2021р. ухвалою Господарського суду Хмельницької області по справі № 4/3-Б-10, ТОВ "Компанія "Церера" було відмовлено в отриманні відповідного судового наказу, оскільки це не передбачено законодавством в справах про банкрутство.

На переконання позивача, за змістом усіх вказаних вище судових рішень заборгованість відповідача перед позивачем складає 3844321,51 грн., у тому числі і 106786,70 грн. за рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.04.2017р.

З огляду на те, що за вказаним вище судовим рішенням від 19.04.2017р. по справі № 924/164/17 наказ на примусове стягнення видавався лише на суму 106786,70 грн., то загальна сума, на яку наказ на примусове виконання не видавався, буде складати 3737534,81 грн. При цьому, позивач зауважив, що з урахуванням того, що сума 3737534,81 грн. є грошовим зобов`язанням, яке не виконується вже на протязі більш ніж 10 років, у позивача додатково існує, передбачена діючим законодавством можливість нарахування на вказану суму інфляційних втрат та 3% річних за останні 3 роки. Відповідно ухвали Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2021р. по справі № 924/399/21, у зв`язку з неможливістю видати судовий наказ, ТОВ "Компанія "Церера" має намір стягнути з відповідача частину боргу в рамках позовного провадження, що стало підставою для подання цього позову. Окремо позивач зауважує, що у зв`язку із скрутним матеріальним станом ТОВ "Компанія "Церера" та відсутності можливості сплати судового збору, при стягнені з відповідача повної суми боргу 3844321,51 грн., встановленого судовими рішеннями, позивачем було прийнято рішення стягувати з відповідача боргу поступово, частинами. Таким чином, в якості часткового стягнення боргу відповідача перед позивачем, загальна сума якого складає 3844321,51 грн., позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача частину боргу 171000грн. 00коп. основного боргу, 32490грн. 00коп. інфляційних втрат, 15300грн. 00коп. 3% річних.

Ухвалою суду від 31.08.2021р. позовну заяву залишено без руху, встановлено заявнику строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 19.10.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/886/21, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11:00год. 15.11.2021р.

08.11.2021р. на адресу суду через службу діловодства від позивача надійшло уточнення до позовної заяви (вх.№05-22/8392/21) в якому позивач уточнив , що заявлена до стягнення сума 171000грн. складається з трьох щомісячних платежів в розмірі 53393,65грн. х 3 місяці = 160180,95грн. за період з 04.02.2015р.по 04.05.2015р. та з частини щомісячного платежу в розмірі 10819,05грн., котрий відповідач повинен був сплатити 04.06.2015р.

Також, 08.11.2021р. позивачем подано до суду письмове підтвердження про зміну ціни позову (вх.№05-08/2486/21), в якому позивач фактично збільшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на його користь 171000грн. 00коп. боргу, який складається з трьох помісячних платежів в розмірі 53395,65грн. кожен за період з 04.02.2015р. по 04.05.2015р. та частини щомісячного платежу, належного до сплати до 04.06.2015р. в розмірі 10819,05грн., інфляційні втрати у сумі 40491грн. 80коп. за період з квітня 2018р. по жовтень 2021р. та 18518грн. 50коп. 3%річних за період з 01.04.2018р. по 15.11.2021р. До заяви додано копію квитанції №0.0..1 від 04.11.2021р. у сумі 168грн. 30коп. про сплату судового збору на суму збільшених позовних вимог, а також докази надсилання підтвердження на адресу відповідача.

Проаналізувавши подане позивачем письмове підтвердження про зміну ціни позову (вх.№05-08/2486/21) суд прийшов до висновку, що за своєю правовою природою останнє є заявою про збільшення позовних вимог.

12.11.2021р. від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх.№05-22/9149/21) із запереченнями. У відзиві зазначає про те, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки право вимоги за ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.04.2011р. у справі №4/3-Б-10 уступлено ТДВ "Правовий захист", а вказана ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та підлягає виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

12.11.2021р. представником відповідача подано заяву (вх.№05-22/9148/21) про застосування строків позовної давності. У заяві вказує на те, що позивач в заяві про уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача заборгованість по платежам за період з 04.02.2015р. по 04.06.2015р., тобто за період по яких сплив 3-річний строк позовної давності. В заяві також звертає увагу суду на те, що сплив строку позовної давності за основною вимогою виключає можливість нарахування інфляційних втрат та 3% річних на таку заборгованість. У поданій заяві представник відповідача просить застосувати строк позовної давності та відмовити у позові в повному обсязі.

12.11.2021р. представником відповідача подано клопотання (вх.№05-08/2521/21) про залучення до участі у розгляді даної справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з додатковою відповідальністю "Правовий захист" м. Київ з посиланням на те, що 08.10.2021р. між ТОВ Компанія "Церера" (позивачем у даній справі) та ТДВ "Правовий захист" було укладено Договір №8/08 про відступлення права вимоги, яке належить позивачу у даній справі у відповідності з затвердженою ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.04.2011р. у справі №4/3Б-10 мировою угодою на загальну суму заборгованості у розмірі 3844321грн. 50коп. До клопотання додано Договір про відступлення права вимоги №8/08 від 08.10.2021р.

Ухвалою суду від 15.11.2021р. прийнято подану позивачем заяву про збільшення позовних вимог (вх.№05-08/2486/21 від 08.11.2021р.), у зв`язку з чим предмет позову становлять вимоги щодо стягнення з відповідача 171000грн. 00коп. боргу, який складається з трьох помісячних платежів в розмірі 53395,65грн. кожен за період з 04.02.2015р. по 04.05.2015р. та частини щомісячного платежу, належного до сплати до 04.06.2015р. в розмірі 10819,05грн., інфляційні втрати у сумі 40491грн. 80коп. за період з квітня 2018р. по жовтень 2021р. та 18518грн. 50коп. 3%річних за період з 01.04.2018р. по 15.11.2021р.

У письмовому поясненні (вх.№05-22/9411/21 від 22.11.2021р.) позивач зазначає, що 10.11.2021р. було розірвано Договір про відступлення права вимоги №8/08 від 08.10.2021р., укладений між ТОВ Компанія "Церера" та ТДВ "Правовий захист" шляхом підписання між сторонами Додаткової угоди №1. До заяви додано належним чином завірену копію Договору №8/08 від 08.10.2021р., оригінал Додаткової угоди №1 від 10.11.2021р. та копію ухвали суду від 28.09.2021р. у справі №924/164/17. Щодо поданої відповідачем заяви про застосування строків позовної давності, позивач зазначає, що як для "крайнього" по часу платежу, який повинен бути здійснений 04.03.2015р. так і до наступних щомісячних платежів, які повинні були здійснюватись за умовами Мирової угоди, строк позовної давності почне спливати лише через 3 роки після винесення ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство - 23.07.2019р. відраховуючи 8 місяців (з 19.04.2017р., дати ухвалення рішення про часткове виконання Мирової угоди, по 12.12.2017р., коли було постановлено ухвалу про введення мораторію), з 23.07.2019р., тобто строк позовної давності почне спливати з 23.11.2021р.

Ухвалою суду від 30.11.2021р. судове засідання по справі відкладено на 11:00год. 14.12.2021р. Цією ж ухвалою зобов`язано позивача подати суду докази надсилання на адресу відповідача належним чином завірених копій доказів поданих суду згідно вх.№05-22/9411/21.

06.12.2021р. позивачем, на виконання вимог ухвали суду від 30.11.2021р., надіслано на адресу суду докази надсилання відповідачу адресованих до суду додаткових доказів по справі.

Представники учасників справи в судове засідання 14.12.2021р. не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Рішенням Вищої ради правосуддя №1845-0/15-21 від 17.07.2021р. затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до абз. 5 ч. 37 вказаного Положення, особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Ухвали суду від 30.11.2021р. надіслано учасникам справи на електронні адреси 01.12.2021р. об 16:48год., а саме, позивачу на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачу на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить письмове підтвердження, яке знаходиться в матеріалах справи.

Зважаючи на те, що учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та не скористались своїм процесуальним право на участь представників в судовому засіданні, розгляд справи проводиться за відсутності представників учасників справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши в судовому засіданні 14.12.2021р. клопотання представника відповідача (вх.№05-08/2521/21 від 12.11.2021р.) про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з додатковою відповідальністю "Правовий захист" м. Київ, зважаючи на подані позивачем докази - додаткову угоду №1, якою розірвано Договір про відступлення права вимоги №8/08 від 08.10.2021р., укладений між ТОВ Компанія "Церера" та ТДВ "Правовий захист", суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання, оскільки за встановлених у справі обставин, рішення суду у справі не впливає на права та обов`язки ТДВ "Правовий захист".

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.06.2010р. по справі №4/3-Б-10 за заявою Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі до Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" про визнання банкрутом, затверджено реєстр вимог кредиторів та визнано, що вимоги кредиторів до боржника - ДП "Маниковецький спиртовий завод" складають загалом суму 4997781грн. 71коп., в тому числі неустойка (штрафи, пені) 319917грн. 28коп., а саме наступних кредиторів:

1. ТОВ "Компанія "Церера" на суму 3844321грн. 50коп., з яких 3844321грн. 50коп. - 4 черга задоволення вимог кредиторів (вимоги кредиторів, не забезпечені заставою);

2. Деражнянський районний центр зайнятості на суму 39353грн. 09коп., з яких 39353грн. 09коп. - 2 черга задоволення вимог кредиторів (зобов`язання по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню);

3. ВД ХОВ Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на суму 8407грн. 91коп. - 2 черга задоволення вимог кредиторів (зобов`язання по загальнообов`язковому державному соціальному страхування);

4. УПФУ в Деражнянському районі на суму 875502грн. 69коп., з яких 555585грн. 41коп. - 2 черга задоволення вимог кредиторів (зобов`язання по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню), 280372грн. 09коп. та 39545грн. 19коп. - 6 черга задоволення вимог кредиторів (неустойка (штраф, пеня) відповідно;

5. ТОВ "Співдружність-2005" на суму 26705грн. 80коп. - 4 черга задоволення вимог кредиторів (вимоги кредиторів, не забезпечені заставою);

6. ПП "ЛФ" Стартрейд-М" на суму 79833грн. 29коп. - 4 черга задоволення вимог кредиторів (и кредиторів, не забезпечені заставою);

7. ОСОБА_1 на суму 3479грн. 65коп. - 2 черга задоволення вимог кредиторів (заборгованість перед працівниками підприємства);

8. СПД Грабар М.С. на суму 89071грн. 78коп. - 4 черга задоволення вимог кредиторів (вимоги кредиторів, не забезпечені заставою);

9. ТОВ "Котломонтаж" на суму 30681грн. 20коп. - 4 черга задоволення вимог кредиторів (вимоги кредиторів, не забезпечені заставою).

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.04.2011р. по справі № 4/3-Б-10 затверджено мирову угоду від 11.02.2011р. з додатком №1 графіком погашення кредиторської заборгованості вимог першої черги, укладеної між боржником - Державним підприємством "Маниковецький спиртовий завод" в особі директора Папуги Олександра Дмитровича, який діє на підставі статуту та кредиторами боржника, що визнані такими у відповідності до ухвали Господарського суду Хмельницької області у справі № 4/3-Б-10, в особі голови комітету кредиторів боржника - представника ТОВ "Компанія "Церера", Ільчишена Андрія Валерійовича за дорученням від 23.06.2010р., який діє на підставі п. 5 ст. 35 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та протоколу засідання комітету кредиторів від 09.08.2010р. та погоджена начальником Деражнянського відділення Хмельницької МДПІ; припинено процедуру розпорядження майном боржника; введений ухвалою Господарського суду області від 11.01.2010р. мораторій на задоволення вимог кредиторів та заборону власнику майна боржника або уповноваженому ним органу вчиняти дії щодо реорганізації чи ліквідації юридичної особи - боржника скасовано; провадження у справі №4/3-Б-10 припинено.

Згідно з п. 3.1 мирової угоди вона є домовленістю між боржником та кредиторами стосовно порядку і умов погашення боргів боржника.

Зокрема, заборгованість боржника перед кредиторами четвертої черги, що затверджені ухвалою Господарського суду Хмельницької області у справі № 4/3-Б-10 від 07.06.2010 р., становить 4071038,37 грн., в тому числі перед ТОВ "Компанія "Церера" - 3844321,51 грн. (п. 4.5.1 мирової угоди).

За умовами п. 4.5.2 мирової угоди заборгованість боржника перед кредиторами четвертої черги підлягає розстроченню у сплаті строком на 72 місяці через 44 місяці з дня затвердження мирової угоди Господарським судом Хмельницької області. Боржник зобов`язується здійснювати виплату даної заборгованості щомісячно в сумі 56 542,05 грн. (останній 72 місяць 56 552,82 грн.) шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки кредиторів у рівних частинах та пропорційно до суми вимог кожного кредитора, зокрема ТОВ "Компанія "Церера" - 53393,35 грн. (останній 72 місяць 53393,65 грн.).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2017р. по справі №924/164/17 позов ТОВ "Компанія "Церера" м. Київ до ДП "Маниковецький спиртовий завод" с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області про спонукання до часткового виконання мирової угоди шляхом стягнення 106787грн. 30коп. задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 106786грн. 70коп. боргу за період з 04.12.2014р. по 04.02.2015р. та 1601грн. 80коп. витрат зі сплати судового збору, в решті позову відмовлено.

07.11.2017р. Господарським судом Хмельницької області по справі № 4/3-Б-10 постановлено ухвалу, якою, провадження у справі № 4/3-Б-10 поновлено.

В ухвалі зазначено, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07 червня 2017р. задоволено позов Летичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області смт. Летичів та розірвано мирову угоду від 04.04.2011р., затверджену ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.04.2011р. року у справі № 4/3-Б-10, через невиконання Державним підприємством "Маниковецький спиртзавод" зобов`язань перед кредитором Летичівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України як правонаступником Управління Пенсійного фонду в Деражнянському районі, м. Деражня щодо задоволення його вимог на суму 875502,69 грн., з яких 555585,41 грн. борг по страхових внесках - вимоги другої черги, 319 917,28 грн. - вимоги шостої черги.

Ухвалою суду від 12.12.2017р. введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ДП "Маниковецький спиртовий завод".

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23.07.2019р. по справі № 4/3-Б-10 клопотання арбітражного керуючого розпорядника майна Ковиньової О.Ю. про припинення провадження у справі №4/3-Б-10; затвердження звіту розпорядника майна про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 12.12.2017р. по 27.05.2019р. на загальну суму 134134грн. 00коп.; стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь арбітражного керуючого Ковиньової О.Ю. 134134грн. 00коп. грошової винагороди за період з 12.12.2017р. по 27.05.2019р. з видачею відповідного наказу задоволено; провадження у справі №4/3-Б-10 закрито; затверджено звіт розпорядника майна про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 12.12.2017р. по 27.05.2019р. на загальну суму 134134грн. 00коп.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 31.03.2021р. по справі № 4/3-Б-10 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Компанія "Церера" м. Київ (вх. № 05-22/2824/21 від 29.03.2021р.) про видачу судового наказу про стягнення з ДП "Маниковецький спиртовий завод" заборгованості у сумі 3844321грн. 50коп.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2021р. по справі № 924/399/21 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Компанія Церера" до ДП "Маниковецький спиртовий завод" про видачу судового наказу про стягнення 170000 грн. основного боргу, 32300 грн. інфляційних втрат, 15300 грн. 3% річних.

Крім цього, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15.09.2021р. у справі №924/445/21 у позові ТОВ "Компанія "Церера" до ДП "Маниковецький спиртовий завод" про стягнення 170000 грн. основного боргу, 32300 грн. інфляційних втрат, 15300 грн. 3% річних на підставі рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2017р. по справі № 924/164/17 та ухвали господарського суду Хмельницької області від 07.06.2010р. по справі № 4/3-Б-10 відмовлено з мотивів того, що за відсутності визначення позивачем конкретного періоду, за який підлягає стягненню 170000 грн. основного боргу, суд позбавлений можливості встановити, чи підлягає застосуванню строк позовної давності до даних правовідносин як стосовно стягнення 170000 грн. основного боргу, так і щодо стягнення нарахованих на цю суму 32300 грн. інфляційних втрат, 15300 грн. 3% річних.

У зв`язку із невиконанням умов мирової угоди стосовно ТОВ "Компанія Церера", останнє звернулося до суду із позовом (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (вх.№05-08/2486/21 від 08.11.2021р., яка судом прийнята) про стягнення з ДП "Маниковецький спиртовий завод" 171000грн. 00коп. боргу (який складається з 3-х щомісячних платежів в розмірі 53393грн. 65коп. загалом 160180грн. 95коп. за період з 04.02.2015р. по 04.05.2015р., а також 10819грн. 05коп. станом на 04.06.2015р.).

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 40491грн. 80коп. інфляційних втрат за період прострочення з квітня 2018р. по жовтень 2021р., а також 3% річних за період з 01.04.2018р. по 15.11.2021р. у сумі 18518грн. 50коп., нарахованих відповідно до п. 2 ст. 625ЦК України.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом береться до уваги таке.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Одним зі способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав та обов`язків сторін щодо предмета позову. Право сторін на укладання мирової угоди встановлено ГПК України.

Виходячи з норм ГПК України, мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульовано укладенням мирової угоди на будь-якій стадії господарського процесу, у тому числі на стадії виконання судового рішення.

На відміну від звичайного договору, мирова угода у позовному провадженні укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення.

Натомість у справах про банкрутство, провадження в яких здійснювалося до набрання чинності КУзПБ, інститут мирової угоди відрізнявся від мирової угоди у позовному провадженні та був передбачений як різновид судової процедури щодо боржника у справі про його банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.01.2010р. :

- прийнято заяву Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі, м.Деражня Хмельницької області до Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" , с.Маниківці Деражнянського району Хмельницької області про визнання банкрутом до розгляду;

- порушено провадження у справі №4/3-Б-10 і призначено проведення підготовчого засідання суду на 11 год. 00 хв. 09 січня 2010 року;

- введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.06.2010р. у справі №4/3-Б-10 затверджено реєстр вимог кредиторів (додаток № 1 на 1-му аркуші), який є невід`ємною частиною даної ухвали та визнано, що вимоги кредиторів до боржника - Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" с.Маниківці Деражнянського району Хмельницької області, вул.Кірова, 17, складають загалом суму 4997781,71 грн. (чотири мільйони дев`ятсот дев`яносто сім тисяч сімсот вісімдесят одна гривня 71 коп.), в тому числі ТОВ "Компанія "Церера" на суму 3844321,50 грн., з яких 3844321,50 грн. - відноситься до четвертої черги задоволення вимог кредиторів (вимоги кредиторів, не забезпечені заставою).

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.04.2011р. у справі №4/3-Б-10 затверджено мирову угоду від 11.02.2011р., укладену між боржником ДП "Маниковецький спиртовий завод" та кредиторами боржника, які визнані такими у відповідності до ухвали Господарського суду Хмельницької області у справі №4/3-Б-10, та погоджену начальником Деражнянського відділення Хмельницької МДПІ.

Ця ухвала винесена в межах справи про банкрутство згідно з приписами чинного на той момент Закону України від 14.05.1992 № 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній до 19.01.2013; далі - Закон № 2343-XII).

За приписами ст. 35 Закону № 2343-XII під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

З наведеної норми вбачається, що мирова угода у процедурі банкрутства є правочином, який змінює строки виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами, які виникли з раніше укладених ними правочинів або інших підстав. Унаслідок укладення мирової угоди у процедурі банкрутства виникнення нових або додаткових зобов`язань не відбувається, проте змінюється строк виконання зобов`язань за раніше укладеними правочинами між боржником та його кредиторами або їх розмір.

Подібна за змістом правова позиція викладені у Постанову Верховного суду від 02.11.2021р. у справі 17/Б-1197 (921/695/20).

Рішенням Господарського суду від 19.04.2017р. по справі №924/164/17 позов ТОВ "Компанія "Церера" м. Київ до ДП "Маниковецький спиртовий завод" с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області про спонукання до часткового виконання мирової угоди шляхом стягнення 106787грн. 30коп. задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 106786грн. 70коп. боргу за період з 04.12.2014р. по 04.02.2015р. та 1601грн. 80коп. витрат зі сплати судового збору, в решті позову відмовлено.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07 червня 2017р. задоволено позов Летичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області смт. Летичів та розірвано мирову угоду від 04.04.2011р., затверджену ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.04.2011р. року у справі № 4/3-Б-10, через невиконання Державним підприємством "Маниковецький спиртзавод" зобов`язань перед кредитором Летичівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України як правонаступником Управління Пенсійного фонду в Деражнянському районі, м. Деражня щодо задоволення його вимог на суму 875502,69 грн., з яких 555585,41 грн. борг по страхових внесках - вимоги другої черги, 319 917,28 грн. - вимоги шостої черги.

03.08.2017р. Летичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з посиланням на ч.3 ст. 82 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", як правонаступник Управління Пенсійного фонду в Деражнянському районі, м. Деражня, звернулось до суду із заявою (вх. № 05-06/795/17) про поновлення провадження у справі про визнання банкрутом Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод".

Ухвалою суду від 07.11.2017р. заяву (вх. № 05-06/795/17 від 03.08.2017р.) Летичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про поновлення провадження у справі про визнання банкрутом Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" № 4/3-Б-10 задоволено. Провадження у справі №4/3-Б-10 про визнання банкрутом Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" поновлено.

Ухвалою суду від 12.12.2017р. введено процедуру розпорядження майном боржника - Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" с.Маниківці Деражнянського району (32200, Хмельницька область, Деражнянський район, с.Маниківці, вул.Кірова,17, ). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Ковиньову Ольгу Юріївну.

Виходячи із вимог ч.6 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції на час затвердження мирової угоди), суд вважає, що в результаті укладання мирової угоди у справі про банкрутство провадження у справі припиняється, боржник приступає до виконання умов мирової угоди. За своїм змістом мирова угода як стадія провадження у справі про банкрутство є реабілітаційною процедурою, яка направлена на відновлення платоспроможності боржника.

Наслідки невиконання мирової угоди передбачені у статті 82 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", частиною 9 якої визначено, що у разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред`явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою. У разі порушення провадження у справі про банкрутство цього ж боржника обсяг вимог кредиторів, щодо яких було укладено мирову угоду, визначається в межах, передбачених зазначеною мировою угодою.

Зважаючи на те, що ухвалою суду від 07.11.2017р. поновлено провадження у справі №4/3-Б-10 про визнання банкрутом Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" суд приходить до висновку, що відсутні підстави застосовувати графіки погашення боргів, визначені умовами мирової угоди від 11.02.2011 у справі №4/3-Б-10, укладеної між боржником ДП "Маниковецький спиртовий завод" та кредиторами боржника, які визнані такими у відповідності до ухвали суду у справі №4/3-Б-10 та затвердженої ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.04.2011р., оскільки відбулось поновлення провадження у справі про банкрутство боржника, що автоматично призвело до припинення процедури мирової угоди як стадії провадження у справі про банкрутство.

Натомість після поновлення провадження у справі про банкрутство - 07.11.2017р. у кредитора ТзОВ "Компанія "Церера" виникло право на пред`явлення вимог до кредитора в обсязі, передбаченому мировою угодою та за якими не проведено розрахунки, отже строк позовної давності починає рахуватись з 08.11.2017р., тобто наступного дня після поновлення провадження у справі про банкрутство зважаючи на приписи ч.1 ст.253 ЦК України.

При цьому, зважаючи на те, що ухвалою суду від 12.12.2017р. у справі №4/3-Б-10 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод", на підставі п.2 ч.1 ст.263 Цивільного кодексу України з часу введення мораторію строки позовної давності було зупинено.

Враховуючи, що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23.07.2019р. по справі № 4/3-Б-10 провадження у справі №4/3-Б-10 було закрито, зважаючи на приписи ч.3 ст.263, ч.1 ст.253 Цивільного кодексу України суд приходить до висновку, що з 24.07.2019р. строк позовної давності продовжив свій перебіг.

Згідно відбитку штемпеля на коверті позовної заяви позивач звернувся з позовом до суду 11.10.2021р., тобто в межах трирічного терміну позовної давності з урахуванням визначених судом строків початку перебігу позовної давності - 08.11.2017р., зупинення перебігу позовної давності - 12.12.2017р. та продовження перебігу позовної давності - 24.07.2019р.

Доводи позивача про те, що відбулось переривання строків позовної давності у зв`язку зі зверненням з позовом до Господарського суду Хмельницької області про спонукання до часткового виконання мирової угоди шляхом стягнення 106787грн. 30коп., який частково задоволено рішенням Господарського суду від 19.04.2017р. по справі №924/164/17 суд відхиляє, оскільки спір у справі 924/164/17 стосувався нових зобов`язань з погодженими сторонами строками виконання, визначених мирової угодою та не був частиною вимоги, право на яку має позивач, як того вимагає зміст ч.2 ст.264 Цивільного кодексу України, а предметом позову були два окремі зобов`язання зі строком виконання з 04.12.2014р. по 04.01.2015р. в сумі 53393грн. 35коп. та з 04.01.2015р. по 04.02.2015р. в сумі 53393грн. 35коп.

Доводи відповідача щодо пропуску строку позовної давності по сумі основного боргу в розмірі 171000грн. не знайшли свого підтвердження за встановлених під час розгляду справи обставин, а тому відхиляються судом.

При цьому судом враховуються, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2017р. по справі №924/164/17 частково задоволено позов ТОВ "Компанія "Церера" м. Київ до ДП "Маниковецький спиртовий завод" с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області про спонукання до часткового виконання мирової угоди та стягнуто з відповідача на користь позивача 106786грн. 70коп. боргу за період з 04.12.2014р. по 04.02.2015р.

Інших доказів погашення заборгованості в сумі 3737534,80грн. матеріали справи не містять.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів в підтвердження погашення заборгованості в розмірі 171000грн., яка є предметом розгляду у даній справі та є частиною від суми грошових вимог ТОВ "Компанія "Церера" в розмірі 3737534,80грн., визнаних ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 07.06.2010р. у справі №4/3-Б-10 під час затвердження реєстру вимог кредиторів та за якими не проведено розрахунки, суд вважає що, позовні вимоги в частині стягнення 171000грн. підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 40491грн. 80коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу 171000грн. за період прострочення з квітня 2018р. по жовтень 2021р., а також 3% річних, нарахованих за період з 01.04.2018р. по 15.11.2021р. у сумі 18518грн. 50коп., нарахованих відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, судом враховується таке.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт прострочення виконання грошового зобов`язання.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат, враховуючи заявлений позивачем період нарахування, суд вважає його таким, що проведений в межах можливих нарахувань, однак зважаючи на заяву відповідача про застосування строків позовної давності, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в розмірі 39681грн. 04коп., нарахованих на суму боргу 171000грн. за період прострочення з жовтня 2018р. по жовтень 2021р., тобто в межах строків позовної давності. У решті заявлених до стягнення інфляційних втрат у позові необхідно відмовити у зв`язку з пропуском позовної давності.

Під час проведеного перерахунку інфляційних втрат судом враховано положення п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", яким роз`яснено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Провівши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних у розмірі 18518грн. 50коп., суд вважає, що розрахунки проведено в межах можливих нарахувань, однак зважаючи на заяву позивача про застосування строків позовної давності позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню в розмірі 15390грн., нарахованих за період з 15.11.2018р. по 15.11.2021р. (дата збільшення позовних вимог) на суму боргу 171000грн., тобто в межах строків позовної давності. У решті заявлених до стягнення 3% річних у позові необхідно відмовити у зв`язку з пропуском позовної давності.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

(Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 75, 123, 129, 221, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" м. Київ до Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області про стягнення 171000грн. 00коп. основного боргу, 40491грн. 80коп. інфляційних втрат, 18518грн. 50коп. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" (Хмельницька область, Деражнянський район, с. Маниківці, вул. Кірова, 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" (м. Київ, вул. Кропівницького, буд. 18, офіс 34, ) 171000грн. 00коп. (сто сімдесят одна тисяча гривень 00 копійок) основного боргу, 15390грн. 00коп. (п`ятнадцять тисяч триста дев`яносто гривень 00 копійок) 3% річних, 39681грн. 04коп. (тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят одна гривня 04 копійки) інфляційних втрат, 3391грн. 07коп. (три тисячі триста дев`яносто одна гривня 07 копійок) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті суми у позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.12.2021р.

Суддя В.О. Кочергіна

Виготовлено 3 примірники:

1-до справи (в паперовому екземплярі),

2-позивачу ТОВ "Компанія "Церера" (на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1),

3 - відповідачу (ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну адресу).