ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
06 грудня 2021 року Справа № 915/1259/21
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,
при секретарі судового засідання Матвєєвої В.В.,
представники учасників справи: не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
про: стягнення 139540,61 грн.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 12.11.2021 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьбудресурс" 139540,61 грн., які складаються з 29455,16 грн. - 3% річних, 110085,45 грн. - інфляційних нарахувань, а також 2270,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

24.11.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьбудресурс" надійшла заява № 19-11/21-02 від 19.11.2021 (вх. № 17677/21) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну (правничу) допомогу в сумі 20000,00 грн.

Ухвалою суду від 25.11.2021 розгляд вказаної заяви було призначено на 06.12.2021 о 15:45.

06.12.2021 від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання № 32/1250 від 06.12.2021 (вх. № 18326/21), в якому відповідач просить зменшити стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу до 1000,00 грн.

Клопотання мотивовано тим, що вартість адвокатських послуг про надання правничої допомоги має неспівмірний розмір з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних адвокатом робіт, справа є не складною та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; проведено мінімум аналітичної роботи адвокатом; витрати не співмірні зі складністю справи, ціною позову; заявлена сума не відповідає критеріям реальності та розумності.

Представники сторін в судове засідання 06.12.2021 не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені засобами електронного зв`язку та телефонограмою, оскільки господарським судом тимчасово зупинено відправлення поштової кореспонденції, що в силу приписів ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не є перешкодою для вирішення питання про стягнення судових витрат.

Крім того, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України".)

06.12.2021 за результатами проведеного засідання, суд на підставі статей 233, 240 ГПК України підписав вступну та резолютивну частини додаткового рішення без його проголошення.

Розглянувши заяву позивача, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 244 ГПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 1, 3, 6 ст. 126 ГПК України).

Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п. 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

З матеріалів справи господарським судом встановлено, що між адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери" в особі Голови (Керуючого партнера) Лохматова Андрія Олександровича (Адвокатське об`єднання) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Південьбудресурс" в особі директора Юркевича Сергія Романовича (Клієнт) укладений договір про надання правової допомоги №04-03/21 від 04.03.2021 (далі - Договір), за умовами якого Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання щодо виконання функцій представника та надання правової допомоги для захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта в будь-яких справах, що стосуються Клієнта, а Клієнт зобов`язався виплатити Адвокатському об`єднанню винагороду за надання правової допомоги та компенсацію фактичних витрат, пов`язаних з виконанням договору.

Сторонами в пунктах 3.6., 4.1. Договору погоджено, що Клієнт зобов`язаний згідно з угодою здійснити оплату правової допомоги Адвокатському об`єднанню та понесених Адвокатським об`єднанням витрат пов`язаних з виконанням договору. За надання юридичної допомоги Клієнт зобов`язується виплатити гонорар Адвокатському об`єднанню в розмірі, погодженому сторонами, та оформленому окремою письмовою угодою.

До заяви про стягнення витрат на правничу допомогу позивачем додані копії наступних документів:

- копія додаткової угоди №6 від 02.08.2021 до Договору про надання правової допомоги №04-03/21 від 04.03.2021;

- копія акту №1 від 19.11.2021 приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) до Договору про надання правової допомоги №04-03/21 від 04.03.2021 та додаткової угоди №6 від 02.08.2021;

- копія акту №2 від 19.11.2021 приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) до Договору про надання правової допомоги №04-03/21 від 04.03.2021 та додаткової угоди №6 від 02.08.2021;

- копія рахунку на оплату №81 від 19.11.2021;

- копія платіжного доручення №1297 від 19.11.2021.

Згідно з наведеним у акті №1 від 19.11.2021 приймання-передачі наданої правової допомоги розрахунком та наданими позивачем доказами Адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери" позивачу були надані послуги правової допомоги, на які витрачений час у кількості 10 годин за ставкою 1000,00 грн. за 1 годину, всього на загальну суму 10000,00 грн., а саме:

- на ознайомлення з матеріалами договірної справи та рішеннями судів по справі №915/130/21 - витрачено 1 годину;

- на надання усних консультацій та роз`яснень, які стосуються предмету спору та визначення правової позиції відповідно до побажань Клієнта - витрачено 0,5 години;

- на попередній (до складання позовної заяви) розрахунок 3% річних та індексу інфляції за прострочення оплати вартості поставленого товару - витрачено 1 годину;

- на складання та підготовку до відправки позовної заяви до Господарського суду Миколаївської області про стягнення 3% річних та індексу інфляції за прострочення оплати вартості поставленого товару за договором № 53-123-01-20-06285 від 09.04.2020 - витрачено 6,5 годин;

- на складання та підготовку до відправки до Господарського суду Миколаївської області заяви про ухвалення додаткового рішення - витрачено 1 годину.

Згідно з наведеним у акті № 2 від 19.11.2021 приймання-передачі наданої правової допомоги розрахунком та наданими позивачем доказами Адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери" позивачу були надані послуги правової допомоги, а саме: "досягнення позитивного результату для позивача у справі № 915/1259/21, предметом якої є стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" () в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" () на користь Клієнта 3% річних та інфляційних втрат від вартості поставленого за договором № 53-123-01-20-06285 від 09.04.2020 товару, за який розрахунок був здійснений несвоєчасно, який полягає у наступному.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області по справі № 915/1259/21 від 12.11.2021 позов Клієнта задоволено повністю, з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" () в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" () на користь Клієнта стягнуто 29455,16 грн. - 3% річних та 110085,45 грн. - інфляційних нарахувань. Вартість вказаних послуг складає 10000,00 грн.".

Клієнт здійснив часткову оплату Адвокатському об`єднанню у розмірі 10000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1297 від 19.11.2021 з призначенням платежу: "Оплата за правову допомогу згідно акту № 1 від 19/11/2021 р. Без ПДВ.".

Матеріали справи свідчать, що позовна заява за вих. № 11-08/21 від 11.08.2021, розрахунок 3% річних, індексу інфляції, попередній розрахунок судових витрат оформлені за підписом адвоката Андрія Лохматова.

У матеріалах справи міститься оригінал ордеру серії ЗП № 042390 від 02.08.2021, виданий Адвокатським об`єднанням адвокату Лохматову Андрію Олександровичу на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьбудресурс" на підставі договору про надання правової допомоги №04-03/21 від 04.03.2021.

Повноваження Лохматова Андрія Олександровича як адвоката підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 317 від 20.04.2000.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 3 статті 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Частиною 4 статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, чинним законодавством не заборонено права суду присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, за рахунок іншої сторони адвокатські витрати у меншому розмірі, який погоджений у договорі між адвокатом та його клієнтом.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співрозмірним зі складністю справи, оскільки предметом спору є стягнення лише суми 3% річних та інфляційних втрат за договором поставки, розмір основної заборгованості за яким встановлений рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.05.2021 у справі № 915/130/21, тому факт постачання позивачем відповідачу товару за вказаним договором та факт допущення відповідачем прострочення виконання грошового зобов`язання за даним договором не потребувало повторного доведення.

Тому суд зазначає, що обсяг наданих адвокатом послуг та сума адвокатських витрат, яку просить стягнути позивач з відповідача (10000,00 грн.) не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.

Крім того, щодо гонорару успіху у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає таке.

Сторони у договорі визначили, що строк оплати гонорару успіху здійснюється після виконання рішення, а саме протягом 30 календарних днів з дня підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги по цій додатковій угоді, але не раніше дня набрання чинності рішенням Господарського суду Миколаївської області про стягнення з відповідача на користь Клієнта 3% річних та інфляційних втрат від вартості поставленого за договором № 53-123-01-20-06285 від 09.04.2020 товару, за який розрахунок був здійснений несвоєчасно (п. 3.2 додаткової угоди).

Натомість, станом на час винесення додаткового рішення (06.12.2021), рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.11.2021 у справі № 915/1259/21 ще не набрало законної сили та не виконано відповідачем.

Також, суд зазначає, що сторонами у договорі не встановлено конкретного строку оплати гонорару успіху, оскільки подія, з якою сторони пов`язують строк оплати гонорару успіху, не є такою, яка має неминуче настати.

Відтак, суд не вбачає підстави покладати на відповідача гонорар успіху у розмірі 10000,00 грн.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що справа не є складною, суд доходить висновку про можливість зменшення суми витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 80% від 10000,00 грн. суми заявлених витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 8000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 233, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьбудресурс" № 19-11/21-02 від 19.11.2021 (вх. № 17677/21) про ухвалення додаткового рішення у справі №915/1259/21 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3 ) в особі Відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, промзона, ідентифікаційний код 20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьбудресурс" (55002, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, вул. Енергобудівників, буд. 15, кв. 9, ідентифікаційний код 40812723) 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті заяви позивача відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Додаткове рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтями 253, 254, 256-259 з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 13.12.2021.

Суддя В.С. Адаховська