ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3008/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Актив - Оіл", м.Харків
про стягнення 379161,32 грн., розірвання договору та повернення земельної ділянки
за участю представників:

позивача - Судаков Д.О. (посвідчення №1797, самопредставництво згідно з витягом);

відповідача - Поддашкіна О.Ю. (адвокат, довіреність №б/н від 01.10.2021 року).

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківська міська рада звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Актив - Оіл" про стягнення 379161,32 грн. орендної плати, розірвання договору оренди землі від 19.07.2004 №8227/04 земельної ділянки по вул.Північній ріг Чугуївського шосе у м.Харкові площею 0,0569 га з кадастровим номером :03:002:0001, та повернення земельної ділянки.

Ухвалою суду від 02.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження, призначивши підготовче засідання на 31.08.21, яке протокольною ухвалою суду було відкладено на 28.09.21. Цією ухвалою зобов`язано позивача надати детальний розрахунок заборгованості (періоди нарахування, розмір орендної плати за кожен місяць, суми оплат, тощо).

Ухвалою суду від 28.09.2021 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 19.10.21, яке протокольною ухвалою суду було відкладено на 28.10.21.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 25.10.21 по 16.11.21 підготовче засідання 28.10.2021 року не відбулось.

Ухвалою суду від 18.11.2021 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про залучення до участі у справі в якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головного управління ДПС у Харківській області.

Протокольною ухвалою суду від 18.11.2021 року підготовче засідання у справі призначено на 25.11.2021 року.

Сторонами надано до суду наступні документи:

- заява позивача (а.с.42-44) з розрахунком заборгованості;

- відзив відповідача (а.с.79-84) про відмову в задоволенні позову;

- відповідь позивача на відзив (а.с.100-105);

- клопотання відповідача про долучення доказів сплати оренди за період з січня 2019 по березень 2020 (а.с.113-132);

- клопотання відповідача про долучення судової практики (а.с.133-147);

- заява ХМР про залучення ГУ ДПС у Х/о в якості 3-ої особи (а.с.154-155);

- заява ХМР про долучення листа ГУ ДПС у Х/о (а.с.162-169);

- клопотання відповідача (а.с.174-206) про долучення копії рішення по справі №922/2656/16 про визнання права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на спірній земельній ділянці, постанови адміністративного суду по справі №520/17350/2020 про стягнення податкового боргу за спірний період з доказами оплати 211003,91 грн. у жовтні 2021 року податкового боргу з орендної плати за спірну земельну ділянку;

- клопотання відповідача про долучення платіжних доручень (а.с.225-233).

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 25.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 02.12.2021, в якому було оголошено перерву до 07.12.2021.

У судовому засіданні 07.12.2021 року представник позивача позов підтримував повністю, представник відповідача проти позову заперечував, наполягаючи на відсутності заборгованості за спірний період та наявності переплат за попередні періоди.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Харківською міською радою та ТОВ Компанія «АКТИВ-ОІЛ» на підставі рішення Харківської міської ради від 25.02.2004 №18/04 укладено договір оренди землі від 19.07.2004 №8227/04 на земельну ділянку по вул. Північній, ріг Чугуївського шосе у м. Харкові площею 0,0569 га з кадастровим номером :03:002:0001.

Відповідно до вищевказаного Договору земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0001 площею 0,0579 га по вул.Північній, ріг Чугуївського шосе у м.Харкові передана ТОВ Компанія «АКТИВ-ОІЛ» для будівництва стаціонарної АГЗП строком до 01.02.2006 (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та подальшої експлуатації цього об`єкту строком до 01.02.2029.

На спірній земельній ділянці розташована діюча стаціонарна АГЗП, що належить на праві власності відповідачу, що не заперечується сторонами.

Відповідно до п.9 Договору орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області.

Пунктом II вказаного Договору встановлено, що орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Згідно з п.п. г) п. 28 Договору Орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 31 Договору встановлені обов`язки Орендаря, зокрема, в п.п. б) встановлено, що Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату в строки та розмірах, встановленими цим договором.

Відповідно до листа Головного Управління ДПС у Харківській області від 19.05.2021 №11661/5/20-40-02-11 за ТОВ Компанія «АКТИВ-ОІЛ» обліковується податковий борг за використання земельної ділянки по вул. Північній, ріг Чугуївського шосе у м.Харкові з кадастровим номером :03:002:0001 за договором оренди землі від 19.07.2004 № 8227/04 у сумі 379161,32 грн.

Дата виникнення податкового боргу 30.11.2019.

Проте з цієї довідки не вбачається періоду нарахування боргу (з якої дати по яку він виник).

На виконання ухвали суду від 02.08.2021 року позивачем визначено період заборгованості: з 01.12.2019 по 30.04.2021 (а.с.43), також визначено розмір орендної плати за місяць - 20473,70 грн. (а.с.44).

Відповідно до листа ДПС України Головного управління ДПС у Харківській області (а.с.165-169) податковий борг ТОВ «Актив Оіл» по орендній платі з юридичних осіб 18010600 (Індустріальний р-н) станом на 07.09.2021 складає 461056,12 грн., а сума надходжень з орендної плати за спірним договором оренди за 2019 рік склала 481591,11 грн., за 2020 - 81313,10 грн.

Пункт 38 (п.п. б) Договору встановлює, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Пунктом 41 Договору оренди землі передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

На підставі викладеного, позивач вважає, що своєю бездіяльністю щодо невиконання покладеного на відповідача обов`язку з систематичної сплати орендної плати за спірний період останній тим самим порушує як істотні умови Договору, так і законні інтереси власника земельної ділянки по вул. Північній, ріг Чугуївського Шосе у м. Харкові в особі Харківської міської ради, що є підставою для розірвання договору оренди землі у судовому порядку та стягнення заборгованості по орендній платі за спірний період, відповідно до умов Договору оренди землі від 19.07.2021 № 8227/04, укладеного між Харківською міською радою та ТОВ Компанія «АКТИВ-ОІЛ».

Відповідач заперечуючи проти позову, зазначає про наявність переплат у 2019 році та про відсутність боргу за спірний період. Крім того, відповідач зазначає, що оскільки на спірній земельній ділянці розташоване його нерухоме майно, то ніхто окрім відповідача нею користуватись не зможе, здати в оренду цю землю іншій особі неможливо.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 7 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4.1.4. Положення про Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 09.12.2020 № 7/20 Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за дотриманням вимог законодавства України при використанні земель комунальної власності територіальної громади міста Харкова фізичними та юридичними особами, зокрема виявляє та фіксує факти використання земельної ділянки без документа, що посвідчує право власності (користування) на земельну ділянку; виявляє та фіксує факти порушення умов договору оренди землі; забезпечує звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок; виявляє та фіксує факти неотримання доходів у результаті безпідставного збереження коштів землекористувачами при використанні земельних ділянок комунальної форми власності з порушенням вимог земельного законодавства; здійснює облік, перевірку, контроль своєчасності та повноти надходжень орендних платежів за договорами оренди землі комунальної власності до бюджету Харківської міської територіальної громади, виявляє факти заборгованості з орендної плати за договорами оренди землі комунальної власності, а також факти несвоєчасності внесення платежів.

Відповідно до п.п.4.1.36-4.1.36.1 вказаного Положення Працівники Департаменту в порядку самопредставництва або на підставі довіреностей представляють у судах інтереси Харківської міської ради з питань, зокрема, стягнення коштів (плати за землю в розмірі орендної плати або земельного податку), які піддягають відшкодуванню Харківській міській раді в результаті їх безпідставного збереження землекористувачами внаслідок використання земельних ділянок комунальної форми власності.

Відповідно до статті 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В силу приписів частини 1 статті 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.

Згідно з ст.25 Закону України «Про оренду землі» Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.

Згідно з ч.5 ст.5 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Крім цього, за змістом статті 289 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Аналіз наведених положень ПК України, Закону України «Про оцінку земель» та Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. ПК України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Відповідно до статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Договір оренди земель державної та комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою кабінетом Міністрів України. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем і орендарем.

Стаття 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦКУ зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.

Земельним Кодексом України (далі - ЗК України), а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма ЗК України кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі.

Сторонами Договору є виключно Харківська міська рада (Орендодавець) та ТОВ Компанія «АКТИВ-ОІЛ» (Орендар), внаслідок цього Харківська міська рада як власник орендованої земельної ділянки має право стягувати у судовому порядку заборгованість з орендної плати із урахуванням норм Закону України «Про оренду землі» та умов Договору.

Тобто, вищевказані норми Закону та умови Договору у взаємній сукупності встановлюють, що Харківська міська рада як сторона по зобов`язанню має право вживати заходи (у судовому порядку) для стягнення заборгованості з орендної плати за Договором.

Проте тягар доказування покладається на позивача.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У довідці ДПС зазначена дата виникнення податкового боргу - 30.11.2019 (а.с.37).

Проте, з цієї довідки не вбачається періоду нарахування боргу (з якої дати по яку він виник).

На виконання ухвали суду від 02.08.2021 року позивачем визначено період заборгованості: з 01.12.2019 по 30.04.2021 (а.с.43), а саме: 1 місяць 2019, 12 місяців 2020, 4 місяці 2021. Загалом 17 місяців.

Однак, у березні 2020 року у платників податку на землю були пільги.

Так, відповідно до Закону України від 17.03.2020 року №533 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», зміненого Законом України №540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», з 01 березня по 31 березня 2020 не нараховувалася та не сплачувалася плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

Враховуючи, що на спірній земельній ділянці розташована діюча стаціонарна АГЗП, то використання відповідачем цієї землі в господарській діяльності не ставиться судом під сумнів.

Також позивачем зазначено, що розмір орендної плати за місяць у спірний період складає 20473,70 грн. (а.с.44), посилаючись на лист Управління земельних відносин ХМР №2752/0/553-21 від 28.04.2021, договір оренди землі №8227/04 від 19.07.2004 та рішення господарського суду Харківської області від 23.07.2012 у справі №5023/2090/12.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення плати за землю в сумі 20473,70 грн. за березень 2020 року є безпідставними, у зв`язку з чим суд відмовляє в їх задоволенні.

Отже, судом встановлено, що орендна плата за землю за 16 місяців вказаного позивачем періоду (з 01.12.2019 по 30.04.2021, за виключенням березня 2020) мала бути нарахована у загальній сумі 327003,20 грн. = 20437,70 грн. (орендна плата за 1 місяць) х 16 місяців.

Відповідачем надані до суду платіжні доручення з оплати орендної плати за землю за 2019 рік (а.с.117-130, 227, 229, 230) на суму 394432,75 грн., за 2020 рік (а.с.131, 232) на суму 56539,44 грн., а також на суму 211003,91 грн. за платіжними дорученнями від 26.10.2021 та від 27.10.2021 (а.с.210-211).

При цьому суд зазначає, що 02.12.21 відповідачем надано до суду 4 платіжні доручення (а.с.226, 228, 231, 233), які суд не бере до уваги, оскільки вони надані повторно та дублюють вже наявні в матеріалах справи платіжні доручення, надані 11.10.21.

У листі ДПС України Головного управління ДПС у Харківській області (а.с.165-169) зазначено, що станом на 07.09.2021 податковий борг ТОВ «Актив Оіл» по орендній платі з юридичних осіб 18010600 (Індустріальний р-н) складає 461056,12грн., а сума надходжень з орендної плати за спірним договором оренди за 2019 рік склала 481591,11 грн., за 2020 - 81313,10 грн.

Всього відповідачем у 2019-2020 сплачено: 481591,11 грн. + 81313,10 грн. = 562904,21 грн. При цьому вказано, що податковий борг станом на 07.09.2021 склав 461056,12 грн.

Отже, склавши суму боргу з сумами оплат суд встановив, що загалом ця сума складає 1023960,33 грн. (562904,21 грн. + 461056,12 грн.), що з урахуванням розміру орендної плати за 1 місяць, може бути нарахована щонайменше за 4 роки.

З наданої ДПС України Головного управління ДПС у Харківській області інформації не вбачається, що податковий борг в сумі 461056,12 грн. виник саме за спірний період.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, позивачем не доведено та не підтверджується матеріалами справи, що визначений позивачем борг виник саме у спірний період, а не до 01.12.2019 чи після 30.04.2021, оскільки ДПС не надало такої інформації.

З наявних в матеріалах справи платіжних доручень за 2019-2020 вбачається, що у призначеннях платежів вказано "плата за землю", в деяких зазначено, за які конкретно місяці проводиться оплата, в деяких вказано лише рік, а також є оплата без зазначення періодів. З платіжних доручень за 2019 рік вбачається сумарна плата більша ніж встановлена за 2019 рік.

Крім того враховуючи, що 211003,91 грн. боргу за 2020 рік відповідачем сплачено під час розгляду справи №922/3008/21, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в цій частині, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом встановлено, що відповідач частково сплатив борг за спірний період (за 2020 рік) після звернення позивача до суду, що підтверджується наданими до суду платіжними дорученнями (а.с.210-211).

Харківським окружним адміністративним судом у рішенні від 14.04.2021 по справі №520/17350/2020 встановлено, що за Товариством з обмеженою відповідальністю Компанією "Актив-Оіл" обліковується податковий борг з земельного податку з орендної плати з юридичних осіб, що виник на підставі самостійно визначеного зобов`язання платника податків, а саме, на підставі податкових декларацій з плати за землю від 17.02.2020 № (з терміном сплати 30.03.2020, 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020) на суму 22619,40 грн. (2107,86 грн. сплачено), від 17.02.2020 № (з терміном сплати 30.03.2020, 30.04.2020, 29.06.2020, 30.06.2020, 30.07.2020, 31.08.2020) на суму 143315,90 грн., від 25.03.2020 № (з терміном сплати 30.04.2020, 29.06.2020) на суму 40947,40 грн., від 09.04.2020 № (з терміном сплати 29.06.2020) на суму 4121,21 грн., від 09.04.2020 № (з терміном сплати 29.06.2020) на суму 20473,70 грн.

Спірним був розмір податкового боргу з орендної плати у 2020 році.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 по справі №520/17350/2020 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов Головного управління ДПС у Харківській області задоволено, стягнуто з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Актив - Оіл" (, податкова адреса: вулиця Сумська, буд. 126, літ. 5-А, м. Харків, 61123) в дохід Державного бюджету України податковий борг з орендної плати за земельні ділянки у розмірі 211003,91 грн.

В цій постанові зазначено, що Відповідачем (ТОВ "Актив-Оіл") самостійно задекларовано до сплати податкові зобов`язання, а саме: податкові декларації з плати за землю: № від 17.02.2020, № від 09.04.2020, № від 17.02.2020, № від 25.03.2020, № від 09.04.2020.

Отже, платником самостійно задекларовано до сплати орендну плату, та з урахуванням оплати 2107,86 грн., податок на загальну суму 211003,91 грн. самостійно задекларований відповідачем.

На виконання вищезазначеної постанови відповідачем сплачено 211003,91 грн. за платіжними дорученнями від 26.10.2021 та від 27.10.2021 (а.с.210-211).

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі в частині стягнення 211003,91 грн. підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності заборгованості у відповідача за спірним договором оренди землі за спірний період.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 32 зазначеного Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 206 ЗК України встановлює загальнообов`язкове правило, за яким використання землі в Україні є платним.

Враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності заборгованості за спірним договором оренди землі за спірний період, а в матеріалах справи наявні докази оплати відповідачем земельного податку за користування відповідною земельною ділянкою, то суд не вбачає підстав для дострокового розірвання договору оренди землі від 19.07.2004 №8227/04 земельної ділянки по вул.Північній, ріг Чугуївського шосе у м.Харкові площею 0,0569 га з кадастровим номером :03:002:0001, та повернення цієї земельної ділянки позивачу.

Крім того суд бере до уваги, що на спірній земельній ділянці розташоване нерухоме майно відповідача (стаціонарна АГЗП), у зв`язку з чим здати в оренду цю землю іншій особі неможливо.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів та пояснень сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову як необґрунтованого, не доведеного наданими доказами та спростованого відповідачем.

Відповідно до положень ст.129 ГПК України судовий збір покладається на позивача, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, пропорційно розміру відмовлених позовних вимог.

Згідно з ч.4 ст.231 ГПК України при закритті провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

Вирішення питання щодо повернення судового збору в порядку п.5 ч.1 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" в разі закриття провадження у справі можливо за клопотанням позивача, яке наразі в матеріалах справи відсутнє, що унеможливлює здійснення відповідної процесуальної дії судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині стягнення 211003,91 грн. на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "17" грудня 2021 р.

Суддя К.В. Аріт