УХВАЛА

15 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 29/5005/6325/2011

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С. В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 30.06.2021

та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області

від 31.03.2021

у справі № 29/5005/6325/2011

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

14.10.2021 ОСОБА_1 направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 29/5005/6325/2011 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В. В., судді - Жуков С. В., судді - Ткаченко Н.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.10.2021.

Ухвалою Верховного Суду від 09.11.2021 підстави наведені у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі № 29/5005/6325/2011 - визнано неповажними. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі № 29/5005/6325/2011 залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про право на звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку навівши інші підстави для поновлення строку.

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що дізнався про винесення оскаржуваного рішення з листа та заяви Спільного українсько-американського підприємства «Європоль» у формі Товариства з обмеженою - 11.10.2021. Суд повідомляє, що ухвалою Верховного суду від 30.11.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 29/5005/6325/2011 за касаційною скаргою Спільного українсько-американського підприємства «Європоль» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 та призначено скаргу до розгляду на 11.01.2022 на 10-45.

23.10.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 у справі № 29/5005/6325/2011, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Таміра" зазначає про наявність підставі з врахуванням вимог п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України для відмови судом у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 у цій же справі.

30.11.2021 від ОСОБА_1 надіслала до суду пояснення на заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 у справі № 29/5005/6325/2011 щодо обґрунтованості підстав поданої скаржником касаційної скарги.

23.11.2021 ОСОБА_1 направила до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву від 23.11.2021 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі № 29/5005/6325/2011.

В якості інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження скаржником зазначає, що бездіяльністю працівників поштового відділення призвела до неповідомлення скаржника про поштове відправлення, в якому надсилалось оскаржуване рішення, що призвело до порушення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Таким чином, тягар доказування обставин, які пов`язані із доведенням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження лежить саме на скаржнику.

Проте вказані в заяві обставини ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами, отже, відсутні підстави для висновку про можливість відкриття касаційного провадження у цій справі.

Крім того в матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про поштового відправлення, направлені на адресу скаржника з розпискою про одержання 02.09.2019 та 12.10.2019 року.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006), ст.ст. 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. При чому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

Постанова Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі №29/5005/6325/2011 була оприлюднена 05.07.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, інформацію з якого слід вважати загальновідомою згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень", що дозволяло скаржнику ознайомитися з її повним текстом без одержання копії постанови від суду апеляційної інстанції в максимально стислі строки, однак скаржник звернувся з касаційною скаргою лише 14.10.2021.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

П. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Суд вказує, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовуються причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року).

Суд касаційної інстанції зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України", зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Верховний Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Щодо посилання ОСОБА_1 на зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, слід зазначити про, можливість дізнатись про стан розгляду даної справи залежала виключно від власного волевиявлення скаржника, який повинен був в розумні інтервали часу вживати всі необхідні заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження. У вищевказаному клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження скаржником не зазначено жодних інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, які судом могло б бути розцінено як поважні підстави для поновлення строку. Отже, заявником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження.

Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Згідно пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки, наведені в якості інших, підстави для поновлення встановленого законом строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 від 23.11.2021 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 у справі № 29/5005/6325/2011 не підлягає задоволенню, а відтак у відкритті касаційного провадження у справі № 29/5005/6325/2011 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 слід відмовити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, відтак підлягають задоволенню заперечення Товариство з обмеженою відповідальністю "Таміра" проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 234, 235, частиною 3 статті 292, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 29/5005/6325/2011 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2021 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С. В. Жуков

Н. Г. Ткаченко