РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.12.2021Справа № 910/13888/21
За позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПМК "Тепловент"

про стягнення 17177, 61 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву Державної екологічної інспекції Столичного округу (далі - позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПМК "Тепловент" (далі - відповідач) на користь Тетіївської територіальної громади 17177,61 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 9,5636 га, що розміщена на території Галайківської сільської ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відповідно до абзацу 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» вчинив дії із самовільного зайняття земельної ділянки площею 9,5636 га, що розміщена на території Галайківської сільської ради, за межами населеного пункту що підтверджується актом від 14.12.2018 №03-01/67 складеним за результатами державного нагляду (контролю), що завдало шкоди Тетіївській територіальній громаді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 було відкрито провадження у справі № 910/13888/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань,.

Із залученого до матеріалів справи листа, у якому відповідачу направлялася копія ухвали суду, убачається, що даний лист було повернуто суду поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого відповідача щодо його належного отримання, тобто, його власною волею, оскільки відомості, зокрема, про адресу місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань подає сам відповідач.

Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 102 «Питання реалізації Концепції реформування системи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища» та наказу Державної екологічної інспекції України від 01.10.2018 за № 187 «Про питання діяльності Державної екологічної інспекції Столичного округу», датою початку здійснення повноважень Державною екологічною інспекцією Столичного округу визначено 01.10.2018.

Державна екологічна інспекція Столичного округу є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та діє на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу (далі - Положення), затвердженого у новій редакції наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 № 253 (на час проведення перевірки було чинне Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, затверджене у новій редакції наказом Держекоінспекції України від 27.11.2018 за №259).

Повноваження Інспекції поширюються на територію міста Києва та Київську область. Основним завданням Інспекції є відповідно реалізація повноважень Держекоінспекції у межах міста Києва та Київської області.

Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства.

Відповідно до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить:

ґ) пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

е) відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 10 розділу 2 Положення Інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

В порядку передбаченому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Столичного округу Новіковою В.Ю. на виконання наказу Державної екологічної інспекції Столичного округу від 13.11.2018 року № 20 проведено позапланову перевірку щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за наслідком чого складено акт № 03-01/67.

За результатами перевірки встановлено факт користування відповідачем на території Галайківської сільської ради за межами населеного пункту водним об`єктом, загальною площею 9,5636 га для риборозведення на підставі договору оренди водного об`єкта, укладеного з Тетіївською РДА 08.02.2012, який укладено на 25 років. Дана водойма в користуванні - любительське рибальство. Договір оренди на землі водного фонду у відповідача не оформлено.

Позивач зазначає, що документи, що свідчили б про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку або права постійного користування або права оренди земельної ділянки відповідачем під час здійснення контрольного заходу на вимогу позивача надані не були.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач користується земельною ділянкою площею 9,5636 га, що розміщена на території Галайківської сільської ради, за межами населеного пункту, без будь-якої на те підстави, що встановлено позивачем за результатами проведеного контрольного заходу.

Так, судом встановлено, що відповідач користувався водним об`єктом розташованим на спірній земельній ділянці на підставі Договору оренди водного об`єкта від 08.02.2012 укладеного між відповідачем та Тетіївською районною державною адміністрацією зі строком дії на 25 років з метою риборозведення.

Крім того, 30.05.2011 між відповідачем та Тетіївською районною державною адміністрацією Київської області було укладено попередній договір оренди предметом якого є зобов`язання майбутнього орендодавця та майбутнього орендаря укласти договір оренди земельної ділянки водного фонду (основний договір) орієнтованою площею 7,0 га, яка розташована на території Галайківської сільської ради Тетіївського району Київської області за межами населеного пункту, в майбутньому на умовах передбачених основним договором та провести його державну реєстрацію.

Строк дії попереднього договору до проведення державної реєстрації основного договору.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що між відповідачем та Тетіївською районною державною адміністрацією Київської області укладено основний договір оренди на відповідну земельну ділянку.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з абзацу 16 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, відповідно до абзацу 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» відповідачем вчинено дії із самовільного зайняття земельної ділянки площею 9,5636 га, що розміщена на території Галайківської сільської ради за межами населеного пункту що підтверджується актом від 14.12.2018 №03-01/67 складеним за результатами державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом.

Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Стаття 22 Цивільного кодексу України визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

Зважаючи на положення ст. 125 Земельного кодексу України власник нерухомого майна з моменту виникнення права власності зобов`язаний оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, на якій розташовано об`єкт нерухомості.

Як зазначає позивач, оскільки відповідач не є власником чи постійним землекористувачем земельної ділянки, то не являється суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (п.п. 14,1.72, 14,1,73 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України). Однак, відповідач не вживає заходів для укладення договору оренди землі та не сплачує орендну плату за її користування. Земельна ділянка площею 9,5636 га, що розміщена на території Галайківської сільської ради, за межами населеного пункту, належить до державної власності, розпорядження якими згідно з п. «а» ч. 1 ст. 17, ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України, здійснює Тетіївська районна державна адміністрація (на час проведення перевірки), яка має право на стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема, у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки) з особи, яка набула власність і не переоформила право користування земельною ділянкою державної власності у порядку визначеному чинним законодавством України.

Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963, позивачем проведено розрахунок розміру шкоди завданої відповідачем Тетіївській територіальній громаді, що склав 17177,61 грн. Заперечення щодо визначеного позивачем розміру шкоди відповідачем не надано.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст. 129, ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178, ст. 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПМК "Тепловент" (04078, м. Київ, вул. Замковецька, буд. 44, ідентифікаційний код 36867567) збитки у сумі 17177 (сімнадцять тисяч сто сімдесят сім) грн. 61 коп. на розподільчий рахунок Тетіївської територіальної громади, код класифікації доходів бюджету - 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності» (ідентифікаційний код 37443544).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПМК "Тепловент" (04078, м. Київ, вул. Замковецька, буд. 44, ідентифікаційний код 36867567) на користь Державної екологічної інспекції Столичного округу (01133, м. Київ, вул. Солом`янська, 1; ідентифікаційний код юридичної особи 42163667) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.