ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 справа № 907/158/21

За позовом: Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» м. Львів

про стягнення 244110,25 грн

Суддя Щигельська О.І.

Секретар судового засідання: Зарицька О.Р.

Представники сторін

від позивача: Копил Я.В. представник, в режимі відеоконференції;

від відповідача: не з`явився.

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

26.05.2021 на розгляд Господарського суду Львівської області ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2021 надіслано за правилами територіальної юрисдикції (підсудності) матеріали справи №907/158/21 за позовом Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» про стягнення 244110,25 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Щигельській О.І.

Ухвалою суду від 01.06.2021 позовну заяву Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» залишено без руху.

17.06.2021 системі документообігу суду за вх.№14258/21 зареєстровано заяву позивача про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 22.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.07.2021.

06.07.2021 системі документообігу суду за вх.№15697/21 зареєстровано клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 08.07.2021 у задоволенні клопотання позивача відмовлено.

09.07.2021 в системі документообігу суду за вх.№16048/21 зареєстровано супровідний лист з додатками Господарського суду Закарпатської області.

12.07.2021 на електронну адресу суду від представника позивач надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання. Вказане клопотання не засвідчено електронно-цифровим підписом позивача, відтак долучене до матеріалів справи за резолюцією судді без реєстрації в системі документообігу суду.

12.07.2021 за вх.№16061/21 в документообігу суду зареєстровано подане представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 12.07.2021 судове засідання відкладено на 09.08.2021.

14.07.2021 засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання (вх.№16284/21).

Ухвалою суду від 09.08.2021 засідання відкладено на 26.08.2021.

18.08.2021 в підсистемі Електронний суд надійшла заява відповідача про вступ у справу як представника (вх.№19283/21).

26.08.2021 в системі документообігу суду за вх.№19589/21 зареєстровано клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 26.08.2021 строки підготовчого провадження продовжено на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 04.10.2021.

22.09.2021 на офіційну електронну пошту суду надійшло клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (вх.№21998/21).

24.09.2021 вказане клопотання надійшло до суду засобами поштового зв`язку (вх.№22432/21).

01.10.2021 в системі документообігу суду за вх.№23013/21 зареєстровано клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 04.10.2021 заяву Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №907/158/21 задоволено.

Ухвалою суду від 07.10.2021 в задоволенні клопотання відповідача від 01.10.2021 (вх.№23013/21 від 01.10.2021) про відкладення розгляду справи відмовлено; закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2021.

13.10.2021 на офіційну електронну пошту суду надійшло клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№23960/21).

Ухвалою суду від 18.10.2021 відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 21.10.2021 судове засідання відкладено на 15.11.2021.

22.10.2021 на офіційну електронну пошту суду надійшло клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№24904/21). Пізніше вказана заява надійшла до суду засобами поштового зв`язку.

Ухвалою суду від 23.10.2021 заяву Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №907/158/21 задоволено.

10.11.2021 в системі документообігу суду за вх.№26485/21 зареєстровано клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 15.11.2021 судове засідання відкладено на 13.12.2021.

Також ухвалою суду від 15.11.2021 виправлено описку у вступній частині ухвали Господарського суду Львівської області від 04.10.2021.

07.12.2021 в системі документообігу суду зареєстровано клопотання позивача про долучення документів (доказів) до матеріалів справи за вх.№29453/21 та вх.№29850/21, а також заяву позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх.№29454/21.

Ухвалою суду від 09.12.2021 заяву Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №907/158/21 задоволено.

Ухвалою суду від 13.12.2021 поновити позивачу Державному підприємству водних шляхів «Укрводшлях» строк на подання доказів по справі, долучено додаткові докази до матеріалів справи та вирішено враховувати їх при прийнятті рішення у справі.

В судове засідання 13.12.2021 в режимі відеоконференції з`явився представник позивача, позов підтримав повністю з підстав, зазначених у ньому. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем явки повноважного представника в судове засідання 13.12.2021 повторно не забезпечено, поважності причин неявки суду не повідомлено.

Так, згідно відомостей офіційного сайту АТ «Укрпошта», копію ухвали суду від 15.11.2021, надіслану на адресу місцезнаходження ТОВ «Транс Ойл Сервіс» вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 79008, Львівська обл., місто Львів, вул. Староєврейська, будинок 7А, відправлення не вручене під час доставки: інші причини 19.11.2021.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.ч. 3, 7 ст.120 ГПК України, виклик і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17 отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності, покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю.

За обставин неотримання відповідачем кореспонденції суду і за обставин закінчення строків розгляду справи, відсутні підстави для повторного відкладення судового засідання і неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи у даному судовому засіданні.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що ним вжито всі можливі заходи щодо повідомлення відповідача про судовий процес, сторони є належним чином повідомлені про розгляд їхньої справи у суді та мали передбачену законом можливість на реалізацію своїх прав та виконання процесуальних обов`язків, з урахуванням сформованої позиції судів вищих інстанцій щодо належного повідомлення учасників процесу.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу та має право вирішити спір за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем ТОВ «Транс Ойл Сервіс» 07.10.2020 року укладено договір №98/2020-В/Т/К про закупівлю, за яким відповідачем передано товар у вигляді паливних карток на паливо, а позивачем сплачено вартість такого на загальну суму 211860,00 грн. Позивач стверджує, що відповідач не виконав зобов`язання за договором, оскільки з 18.12.2020 року паливні картки, які були надані відповідачем, не приймалися на визначених Договором автозаправних станціях.

Позивач вказує, що неодноразово звертався до ТОВ «Транс Ойл Сервіс» з претензіями, однак відповіді надано не було, товару чи повернених коштів позивачем не отримано. Вищенаведене зумовило звернення до суду із відповідною позовною заявою.

Аргументи відповідача

Відповідач заперечень та/або відзиву на позовну заяву не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

07.10.2021 між Державним підприємством водних шляхів «Укрводшлях» (позивач по справі, покупець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ОЙЛ СЕРВІС» (відповідач по справі, постачальник за договором) укладено договір про закупівлю №98/2020-В/Т/К, за яким постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити за предметом закупівлі - Бензин (талони або картки на Дизельне паливо, Бензин А-92) по коду СРV за ДК 021:2015 код 09130000-9 - Нафта і дистиляти, в подальшому «Товар», на умовах, що викладені у цьому Договорі (п. 1.1.).

Найменування, марка та кількість Товару вказується в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток 1) (п. 1.2.).

Відповідно до специфікації на Товар, що поставляється (додаток № 1 до договору), відповідач мав поставити позивачеві бензин автомобільний А-92 (талони або картки) в кількості 9000 л по ціні 19,26 грн з ПДВ за 1 л та дизельне паливо (талони або картки) в кількості 2000 л по ціні 19,26 грн з ПДВ за 1 л. Загальна вартість товару складає 211860,00 грн.

Відповідно до п. 1.3. постачальник здійснює поставку товару шляхом передачі покупцю талонів або карток, які дають право отримати товар в мережі автозаправних станцій, перелік яких наведено у додатку, що є невід`ємною частиною Договору (Додаток 2).

Також п. 1.4. Договору сторони погодили, що виконання умов цього Договору щодо оплати та підписання відповідних документів покладається на ВП «Каховський судноплавний шлюз" Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях (далі - ВП «Каховський судноплавний шлюз»).

Згідно з п. п. 2.3-2.5. Договору, ціна Договору становить: 211 860,00грн. в тому числі ПДВ - 35310,00 грн. Усі розрахунки за Договором проводяться у гривнях в безготівковій формі. Покупець розраховується за наданий Товар шляхом 100% оплати протягом 3 (трьох) робочих днів з дня одержання Товару та документів передбачених п. 3.6. уповноваженими представниками ВП «Каховський судноплавний шлюз».

Відповідно до п. 8.1 договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року, але у будь-якому випадку до моменту виконання Сторонами своїх зобов`язань.

13.10.2020 відповідач передав позивачу талони на пальне (бензин А-95 на 9000 л та дизельне пальне на 2000 л), на загальну суму 211860,00 грн., що підтверджується Видатковою накладною №578, копія якої долучена до матеріалів справи.

Згідно з платіжним дорученням №1002 від 15.10.2020 ВП «Каховський судноплавний шлюз» здійснено платіж в сумі 211860,00 грн на користь ТОВ «Транс Ойл Сервіс», призначення платежу «Сплата за Бензин А-92, ДП зг. Рах №451 від 13.10.2020 р. у т.ч. ПДВ 20,00%».

Позивач стверджує, що з 18.12.2020 року талони на пальне надані відповідачем не приймалися на визначених Додатком №2 до Договору автозаправних станціях, внаслідок чого у позивача залишились невикористані талони на загальну суму 197992,80 грн, а саме: 828 шт. по 10 л. на бензин А-92 та 200 шт. по 10 л на дизельне паливо.

Позивач звернувся до ТОВ «Транс Ойл Сервіс» з претензією №01-19/566 від 22.12.2020, в якій вимагав протягом 10 (десяти) робочих днів з дня одержання претензії поставити відповідний товар належної якості до ВП «Каховський судноплавний шлюз» взамін невикористаних талонів па бензин та дизельне паливо або вирішити питання із ліквідністю наявних карток та можливістю їх використання на АЗС, визначених Додатком №2 до Договору, та повідомлено, що у випадку не можливості поставки товару належної якості, на підставі п. 5.3.5 Договору, Договір буде з розірваний в односторонньому порядку, та відповідач буде зобов`язаний повернути кошти за невикористані паливні картки. А також вимагав негайно перерахувати на поточний рахунок підприємства суму штрафу розмірі 42372,00 грн без ПДВ. Позивач стверджує, що вказана претензія 22.12.2020 була надіслана на електронну пошту відповідача, а також засобами поштового зв`язку, згідно копії фіскального чеку долученого до позовної заяви 28.12.2020, адреса 88018, Ужгород.

30.12.2020 року позивач надіслав відповідачу лист №01-19/587 щодо розірвання договору про закупівлю від 07.10.2020р. №98/2020-В/Т/К, в якому повідомлялося, що станом на 30.12.2020р. талони/картки на Дизельне паливо, Бензин А-92, які були надані постачальником не приймаються на визначених Додатком №2 до Договору автозаправних станціях, відтак постачальником порушено умови договору. Також у вказаному листі повідомлено, що Договір вважається розірваним з 30.12.2020 р. на підставі п. 5.3.5 Договору.

Згідно пояснень позивача, вказаний лист надсилався на адресу відповідача, яка була актуальною на момент відправки, на підтвердження отримання листа відповідачем до матеріалів справи долучено копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового повідомлення.

12.01.2021 ВП «Каховський судноплавний шлюз» звернулося до відповідача з листом вимогою №01/28/65 в якому вимагав у строк, що не перевищує 5 (п`ять) робочих днів повернути на користь ВП «Каховський судноплавний шлюз» ДПВШ «Укрводшлях» кошти за талони, які не приймаються на встановлених в договорі АЗС у сумі 197992,80 грн., у тому числі ПДВ 32998,80 грн. (за автомобільний бензин А-92, 8280 літрів - 159472,80 грн. та за Дизельне паливо 2000 літрів 38520,00 грн.). Додатком до вказаного листа зазначено акт звірки невикористаних талонів на 8 арк. в 2 прим.

Позивач вказує, що лист вимога №01-28/65 від 12.01.2021 був вкладений у поштове відправлення разом з листом супроводом №01-28/65/1 від 12.01.2021, додатками до якого зазначені лист супровід, платіжне доручення №1002 від 15.10.2020р, Повернення постачальнику №1 від 12.01.2021 р, видаткова накладна №465 від 13.10.2020 р та талони на бензин А-92 у кількості 828 шт. по 10 літрів та дизельне паливо у кількості 200 шт. по 10 літрів. З копії долученого до матеріалів справи Повернення постачальнику №1 від 12.01.2021 вбачається, що ВП «Каховський судноплавний шлюз» повернуто ТОВ «Транс Ойл Сервіс» талонів на суму 197992,80 грн. На підтвердження надсилання листів відповідачу позивачем долучено копію експрес накладної ТОВ «Нова пошта» від 28.01.2021.

Крім того, позивачем долучено лист №01-28/134 від 01.02.2021р. та копію експрес накладної ТОВ «Нова пошта» від 01.02.2021 року.

Вказані обставини відповідачем не заперечені та не спростовані, відповіді відповідача на претензію та лист вимогу матеріали справи не містять.

Оскільки сплачені кошти за неотриманий позивачем товар відповідачем в добровільному порядку не повернуті, зазначені обставини зумовили звернення ДПВШ «Укрводшлях» до суду з позовом про стягнення 244110,25 грн, з яких: 197992,80 грн сума основного боргу, 42372,00 грн сума штрафу, 2573,90 грн індексу інфляції та 1171,55 грн 3% річних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений сторонами договір №98/2020-В/Т/К про закупівлю від 07.10.2020 року є договором купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином та у повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати товару та перерахував відповідачу кошти в розмірі 211860,00 грн, а відповідач на цю суму, згідно видаткової накладної №578 від 13.10.2020, передав позивачу талони на пальне.

Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 N 281/171/578/155 встановлено, що талон це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Відповідно до ст. 7 Цивільного кодексу України, цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

За загальним правилом для отримання товару на АЗС покупець пред`являє оператору АЗС картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне, здійснює фактичну передачу (видачу) товару відповідної марки та кількості, після чого картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання покупцем товару зі зберігання відповідного асортименту та кількості.

Судом встановлено, що відповідачем порушено п.п..5.2.7 Розділу 5 Договору, згідно якого постачальник зобов`язаний відпускати товар на всю вказану у пред`явлених бланках-дозволах або скреч-картах (облікова картка талон) кількість, оскільки з 18.12.2020 року, АЗС відмовлялись приймати та не обслуговували заправні талони отримані позивачем від відповідача. Доказів зворотнього суду не надано. При цьому, судом враховано, що відповідач заперечень щодо факту не виконання взятих на себе зобов`язань не висловив, доводів позивача не спростував.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із приписами статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільний кодекс України).

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 Цивільного кодексу України).

Із суті правовідносин, що виникли між сторонами, та виходячи з обставин справи, зокрема, здійснення позивачем оплати товару у повному розмірі, суд зазначає, що фактично позивачем придбано товар пальне на умовах передоплати, тому до правовідносин застосовуються положення ст. 693 Цивільного кодексу України.

Приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

З огляду на те, що на момент ухвалення рішення, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем умов договору №98/2020-В/Т/К про закупівлю від 07.10.2020, а саме відпуску товару на підставі талонів/карток на суму здійсненої позивачем оплати, а також не містять доказів повернення позивачу сплачених коштів за неотриманий товар, то суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення суми попередньо сплачених коштів в сумі 197992,80 грн.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п.6.5. Договору у випадку невиконання зобов`язань за цим договором стосовно якості поставленого Товару Постачальник сплачує Покупцеві штраф у розмірі 20%.

Так, позивачем на підставі п. 6.5. Договору заявлено вимогу про стягнення 42372,00 грн штрафу.

Відповідно до п. 4.1 якість товару повинна відповідати діючим ДСТУ. Якість товару повинна бути підтверджена сертифікатом, паспортом якості, оформленим належним чином та виданим відповідним уповноваженим органом.

Суд зазначає, що вказаний пункт Договору захищає права позивача у випадку поставки товару неналежної якості. Варто зазначити, що талони на відпуск товару видаються як підтвердження права покупця на отримання фіксованої кількості товару певного найменування і марки, позначених на них, а товаром фактично є нафтопродукт бензин А-92 та дизельне паливо.

Однак позивачем не надано доказів які б підтверджували неякісність бензину А-92 чи дизельного палива, що було отримано позивачем, а частина товару позивачем так і не було отримано, тому в даному випадку застосуванню не може підлягати штраф, який нараховується у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань щодо якості товару.

Таким чином, розглянувши заявлену позивачем вимогу про стягнення штрафу в розмірі 42372,00 грн на підставі п. 6.5 Договору, суд дійшов висновку про необґрунтованість такої вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної статті позивачем нараховано та заявлено до стягнення 1171,55 грн 3% річних та 2573,90 грн індексу інфляції за період з 29.12.2020 по 10.03.2021 року.

За змістом ст.ст.524, 533 535 і 625 ЦК, грошовим є зобов`язання, виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника щодо такої сплати.

Перевіривши підстави, строки та правильність нарахування процентів річних та індексу інфляції за визначений позивачем період, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення 1171,55 грн 3% річних та 2573,90 грн індексу інфляції є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково в сумі 537,02 грн 3% річних та 1979,93 грн індексу інфляції.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Стандарт доказування «вірогідності доказів», який на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведене, суд, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши подані докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, приходить до висновку, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження позовних вимог в частині стягнення 197992,80 грн в якості попередньої оплати за договором, 537,02 грн 3% річних та 1979,93 грн індексу інфляції які підлягають до задоволення. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

У відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір в розмірі 3007,68 грн. покладається на відповідача, а в решті залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» (79008, Львівська обл., місто Львів, вул. Староєврейська, будинок 7А; ідентифікаційний код 42647162) на користь Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" (04070, місто Київ, вулиця Сагайдачного, будинок 12; ідентифікаційний код 03150102) 197992,80 грн попередньої оплати за договором, 537,02 грн. 3 % річних, 1979,93 грн. індексу інфляції та 3007,68 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 22.12.2021р.

Суддя Щигельська О.І.