СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Харків Справа № 905/813/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бірчак К.Є

за участю представників сторін

від кредитора (скаржника) - адвокат Дядюк Є.М., ордер серія КВ №088973 від 01.11.2021,

від заінтересованої особи ТОВ «Вектор Плюс 5» - не з`явився

від боржника - не з`явився

ліквідатор (арбітражний керуючий) - Сиволобов М.М., свідоцтво №451 від 12.03.2013

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (вх.№3121 Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.09.2021 у справі №905/813/20, суддя Чорненька І.К.

за заявою кредитора Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) Карел ван Биландтлаан 30, 2596 HR, Гаага, Нідерланди

про визнання недійсними правочинів боржника

у справі

за заявою Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) (Карел ван Биландтлаан 30, 2596 HR, Гаага, Нідерланди

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Галпап Плюс", м.Маріуполь

про банкрутство

ліквідатор - Сиволобов М.М.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/813/20 за заявою Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Галпап Плюс", м. Маріуполь.

27.05.2021 до Господарського суду Донецької області надійшла заява кредитора, Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. б/н від 26.05.2021 про визнання недійсними правочинів боржника, за якою останній просив суд визнати недійсними правочини ТОВ "Торгівельний дім "Галпап Плюс" щодо здійснення оплат на користь ТОВ "Вектор Плюс 5" в сумі 4239948,98грн та стягнути з останнього на користь ТОВ "Торгівельний дім "Галпап Плюс" грошові кошти у розмірі 4239948,98 грн (т.14, а.с. 1-5).

Обґрунтовуючи заяву кредитор, Шелл Лубрікантс Симплай Компані Б.В. посилався на те, що 06.05.2021 ним було отримано від ліквідатора ТОВ "Торговий Дім "Галпап Плюс" Сиволобова М.М. лист №01-16/512, згідно якого боржник в період з 04.04.2019 по 03.09.2020 здійснив оплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Плюс 5" в загальній сумі 4239948,98 грн., яке, на думку заявника, є зацікавленою особою.

Як вважає кредитор, вказані оплати підпадають під критерії недійсності, визначені п.4 ч.1 ст.42 КУзПБ та мають бути визнані недійсними з поверненням їх до ліквідаційної маси боржника.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.09.2021 у справі №905/813/20 відмовлено у задоволенні заяви кредитора Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) б/н від 26.05.2021 про визнання недійсними правочинів щодо перерахування боржником грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "Вектор Плюс 5" (т.14, а.с. 46-50).

Ухвала господарського суду обґрунтована тим, що матеріали справи не містять відомостей щодо загального розміру кредиторських вимог до боржника станом на день оплати кредитору 30.10.2019, 06.11.2019, 07.11.2019, 11.11.2019, 12.11.2019, 20.11.2019 21.11.2019 з урахуванням руху грошових коштів протягом 2019 року та відсутні відомості щодо вартості майна боржника на відповідні дати, що, відповідно, спростовує наявність підстав для визнання оспорюваних правочинів недійсними з підстав, передбачених ч.1 ст. 42 КУзПБ.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.09.2021 по справі №905/813/20. Прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В про визнання недійсними правочинів боржника від 26.05.2021 (т.14, а.с. 56-59).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що скаржник вважає спірні правочини такими, що вчинені протягом річного підозрілого періоду (за рік до відкриття справи про банкрутство, тобто з 03.09.2019 по 03.09.2020 та в умовах, коли боржник здійснив оплату кредитору (зацікавленій особі) у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість його майна.

Скаржник зазначає, що у п. 115 постанови Верховного Суду від 02.06.2021 у справі №904/7905/16 чітко визначено, що приписи ст. 42 КУПБ у частині підстав для визнання недійсними правочинів боржника не підлягають застосуванню до правочинів, що були вчинені боржником до дати введення в дію КУзПБ, тобто до 21.10.2019; до правовідносин, що склалися до 21.10.2019, підлягають застосуванню приписи ст. 20 Закону про банкрутство.

На думку скаржника, місцевий господарський суд проігнорував очевидний факт, що згідно з випискою АТ «Альт Банк» усі спірні правочини вчинено з 30.10.2019 по 21.11.2019 включно, тобто після 21.10.2019, коли Закон про банкрутство втратив силу, а КУзПБ набрав чинності.

При цьому, справу про банкрутство було відкрито 03.09.2020 за правилами КУзПБ. Усі спірні правочини вчинено протягом річного підозрілого періоду 03.09.2019-03.09.2020. Відтак, господарський суд мав оцінити спірні правочини з підстав недійсності, передбачених ст. 42 КУзПБ (та загальних правил недійсності/фраудаторності за ЦКУ).

Скаржник зазначає, що поточна кредиторська заборгованість боржника станом на 31.12.2018(105013700 грн) відносилась до інших осіб, ніж кредитор.

Станом на дату настання строку оплати першої поставки від кредитора (18.06.2019+45 днів згідно з п.8.7 договору про продаж та розповсюдження мастильних матеріалів від 01.11.2015=02.08.2019) боржник мав зобов`язання перед, принаймні двома особами: кредитором та невстановленими особами на загальну суму 105013700 грн.

Апелянт стверджує, що господарський суд мав оцінити, чи дійсно боржник вчинив оплату зацікавленій особі у день, коли сума вимог кредиторів боржника перевищувала вартість його майна. Саме ця підстава недійсності є абсолютно однаковою як у ч.1 ст. 20 Закону про банкрутство, так й у ч. 1 ст. 42 КУзПБ.

На думку скаржника, на дату спірних оплат зацікавленій особі, боржник перебував під загрозою неплатоспроможності та не був здатний розраховуватись з усіма існуючими кредиторами; не мав права віддавати пріоритет задоволення зацікавленій особі. Це порушило принцип конкурсності та права апелянта - адже вимогу зацікавленої особи було задоволено повністю, в той час як апелянтові не дісталось жодного платежу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2021 року сформовано колегію у складі: Радіонова О.О. - головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І.В., Чернота Л.Ф. (т.14, а.с. 70).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В на ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.09.2021 у справі №905/813/20. Встановлено учасникам справи строк до 08.11.2021 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання всім учасникам справи. Призначено справу до розгляду на 24.11.2021 о 10:00 годині (т.14, а.с. 72-74).

01.11.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

02.11.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від представників кредиторів адвокатів Собченко О.К. та Дядюка Є.М. надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2021 у справі №905/813/20 відповідні клопотання задоволені.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №905/813/20 до 08.12.2021 о 15:15 годині (т.14, а.с. 153-155).

29.11.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021 року у зв`язку із навчанням судді Зубченко І.В. сформовано колегію у складі: Радіонова О.О. - головуючий суддя (доповідач), судді: Медуниця О.Є., Чернота Л.Ф. (т.14, а.с.168).

30.11.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника кредитора, адвоката Дядюка Є.М. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 у справі №905/813/20 відповідні клопотання задоволені.

08.12.2021 до початку судового засідання від ліквідатора надійшли письмові пояснення у справі №905/813/20, у яких останній просив витребувати у адвоката Костіна О.Ю. для огляду договір про надання правової допомоги б/н від 01.11.2021, на підставі якого було видано ордер на надання правової допомоги.

У судовому засіданні у режимі відеоконференції ліквідатор Сиволобов М.М. щодо письмових пояснень та витребування у адвоката Костіна О.Ю. для огляду договору про надання правової допомоги б/н від 01.11.2021 зазначив, що не наполягає на прохальній частині цих пояснень.

Представник скаржника у судовому засіданні у режимі відеоконференції, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити у повному обсязі, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Ліквідатор у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав апеляційну скаргу кредитора та просив суд її задовольнити у повному обсязі, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Заінтересована особа, ТОВ «Вектор Плюс5» в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористалася.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутністю заінтересованої особи, враховуючи що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представника кредитора, ліквідатора, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Кредитор, Шелл Лубрікантс Симплай Компані Б.В. звернувся до Господарського суду Донецької області із заявою б/н від 26.05.2021, у якій просив визнати недійсними правочини боржника щодо здійснення оплат на користь ТОВ «Вектор Плюс 5» в сумі 4239948,98 грн. Стягнути з ТОВ «Вектор Плюс 5» на користь ТОВ «ТД Галпап Плюс» грошові кошти у сумі 4239948,98 грн.(т.14, а.с.1-5)

Обґрунтовуючи заяву кредитор, Шелл Лубрікантс Симплай Компані Б.В. посилався на те, що 06.05.2021 заявником було отримано від ліквідатора ТОВ "Торговий Дім "Галпап Плюс" Сиволобова М.М. лист №01-16/512, згідно якого боржник в період з 04.04.2019 по 03.09.2020 здійснив оплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Плюс 5" в загальній сумі 4239948,98 грн, яке на думку заявника, є зацікавленою особою (т.14, а.с. 10).

Як зазначав заявник, вказані оплати підпадають під критерії недійсності, визначені п.4 ч.1 ст.42 КУзПБ та мають бути визнані недійсними з поверненням їх до ліквідаційної маси боржника, оскільки розрахунки між боржником та зацікавленою особою відбулись в період з 04.04.2019 по 03.09.2020, отже були вчиненні протягом трьохрічного підозрілого періоду у розумінні ст.42 КУзПБ; вчинений правочин укладений боржником у підозрілий період та є фраудаторним на підставі п.4 ч.1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства з наступних підстав:

- правочин був вчинений за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство; боржник здійснив оплату кредитору у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість його майна; правочином завдано збитків боржнику або кредиторам;

- боржник почав прострочувати першу частину загального боргу перед заявником (кредитором) в розмірі 44462,64 доларів США з 01.08.2019 (п.8.7 договору поставки), тобто з дати першої поставки 17.06.2019 +45 днів - строк платежу. При цьому заявник зазначав, що згідно постанови господарського суду від 10.02.2021 про визнання боржника банкрутом станом на початок прострочення перед кредитором у боржника були відсутні будь-які активи;

- станом на дату виникнення прострочення перед кредитором (01.08.2019) майна боржника було недостатньо для розрахунків з ним. Водночас, маючи борг перед кредитором та не маючи достатнього майна для покриття зобов`язань, боржник все одно з 04.04.2019 по 03.09.2020 розрахувався із зацікавленою особою ТОВ "Вектор Плюс 5", що, на думку, заявника прямо підпадає під ознаки недійсності за п.4 ч.1 ст.42 КУзПБ;

- через оспорюванні платежі кредитор позбавлений можливості отримати задоволення своїх вимог в ліквідаційній процедурі в межах спірної суми (4239948,98грн.), яка б розподілялась між усіма кредиторами до черговості за ст.64 КУзПБ, що, на думку заявника, свідчить про наявність збитків заявника;

- на думку заявника, вчиняючи спірні платежі на користь зацікавленої особи, боржник не міг не усвідомлювати свого фінансового становища.

Також, згідно письмових пояснень ліквідатора Сиволобова М.М. №01-16/997 від 27.08.2021 ТОВ "Торговий дім "Галпап Плюс" було перераховано на банківський рахунок ТОВ "Вектор Плюс 5" грошові кошти у загальному розмірі 4239948,98грн. (т.14, а.с. 39-40), а саме:

- 30.10.2019 на суму 1070793,12грн., призначення: «оплата за товар згідно рах.№369 від 30.10.2019 в т.ч. ПДВ 20% - 178465,52грн.";

- 06.11.2019 на суму 1161331,79грн.. призначення: «оплата за шини згідно рах.№370 від 30.10.2019 в т.ч. ПДВ 20% - 193555,30грн.";

- 07.11.2019 на суму 663640,63грн., призначення: «оплата за шини згідно рах.№372 від 30.10.2019 в т.ч. ПДВ 20% - 110606,77грн.»;

- 11.11.2019 на суму 212648,00грн., призначення «часткова оплата за шини згідно рах.№371 від 30.10.2019 в т.ч. ПДВ 20% - 35441,33грн.»;

- 12.11.2019 на суму 1015297,44грн., призначення «оплата за шини згідно рах.№371 від 30.10.2019р. в т.ч. ПДВ 20% - 169216,24грн.»;

- 20.11.209 на суму 40000,00грн., призначення «оплата за шини згідно б/н рах. в т.ч. ПДВ 20% - 6666,67грн.»;

- 21.11.2019 на суму 76238,00грн., призначення «оплата за шини згідно б/н рах. в т.ч. ПДВ 20% - 12706,33грн.»

Отже, на думку заявника, здійсненні правочини щодо перерахування боржником грошових коштів підпадають під окрему підставу визнання їх недійсними за п.4 ч.1 ст.42 КУзПБ.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши представника кредитора, ліквідатора, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом судового розгляду у цій справі є заява кредитора про визнання недійсними правочинів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Галпап Плюс" щодо перерахування 30.10.2019, 06.11.2019, 07.11.2019, 11.11.2019, 12.11.2019, 20.11.2019, 21.11.2019 грошових коштів на користь ТОВ "Вектор Плюс 5" у загальному розмірі 4239948,98 грн.

За результатом розгляду заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав про визнання недійсними правочинів боржника.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви кредитора про визнання недійними правочинів про перерахування боржником грошових коштів ТОВ «Вектор Плюс 5».

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду від 03.09.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Галпап Плюс"; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Галпап Плюс".

Постановою Господарського суду Донецької області від 10.02.2021 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Галпап Плюс", визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Галпап Плюс" та відкрито ліквідаційну процедуру банкрута.

У постанові господарського суду від 10.02.2021 зазначено, що за результатами проведення розпорядником майна аналізу фінансово-господарської діяльності боржника на предмет виявлення ознак неплатоспроможності, дій з прихованого банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства встановлена відсутність будь-яких активів у ТОВ "ТД "Галпап Плюс", крім транспортного засобу, місцезнаходження якого невідоме, можна дійти висновку, що неплатоспроможність, яка визначена під час аналізу та підтверджена показниками у фінансовій звітності, має всі ознаки надкритичної неплатоспроможності, так як повна відсутність майна, оборотних, необоротних та власних активів підтверджує неможливість погашення кредиторських вимог, які станом на 25.01.2021 рік складають 9702049,69 грн. (кредиторська заборгованість перед єдиним кредитором у справі - Шелл Лубрікантс Симплай Компані Б.В.).

Також, згідно даної постанови, поточна неплатоспроможність боржника ТОВ "ТД "Галпап Плюс" за результатами аналізу спостерігається з 2016 року.

Метою визнання правочинів за участю боржника у межах справи про банкрутство є захист інтересів кредиторів, наповнення ліквідаційної маси і загальним розміром кредиторських вимог.

Фраудаторні правочини - правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам. Мета цього правочину - виведення з ліквідаційної маси майна з метою уникнення стягнення.

Визнання недійсними угод банкрута в межах справи про банкрутство можливе двома способами: у порядку ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства та у порядку ст. 42 вказаного Кодексу.

Для вибору способу визнання недійсними угод банкрута в межах справи про банкрутство ліквідатор або кредитор повинен обрати найбільш ефективний спосіб для конкретного випадку.

КУзПБ є частиною цивільного/господарського законодавства, тому до правовідносин, які регулює цей Кодекс як спеціальний нормативно-правовий акт, можуть застосовуватися також норми ЦК України, зокрема, щодо загальних підстав для визнання недійсними правочинів за участі боржника.

Кредитор в даному випадку звернувся до господарського суду з заявою про визнання недійсними правочинів на підставі ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Підстави визнання недійсними правочинів боржника визначені частиною першою цієї статті, а саме:

- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку. Доведенню підлягає наявність зобов`язання, наявність строку його виконання та факт виконання його раніше встановленого строку;

- боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим. Доведенню підлягає наявність взятого боржником на себе зобов`язання (документальне підтвердження), наявність неплатоспроможності або неможливість виконання зобов`язань перед кредиторами (аналіз активів та пасивів, експертиза) і причинний зв`язок між взятим зобов`язанням та неплатоспроможністю або неможливістю виконання зобов`язань перед кредиторами;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів. Доведенню підлягає факт відчуження або придбання за цінами, нижчими або вищими за ринкові (експертиза, оцінка); в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів (експертиза, документарне підтвердження);

- боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна. Доведенню підлягає підтверджений факт здійснення оплати кредитору, прийняття майна в рахунок виконання зобов`язань (акт приймання-передачі), наявність перевищення суми вимог над вартістю майна (оцінка, експертиза);

- боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог. Доказуванню підлягає наявність належним чином засвідчених заставних зобов`язань боржника.

Обов`язковою умовою визнання правочинів недійсними у цьому випадку є наявність завдання збитків боржнику або кредиторам.

Згідно з частинами першою, другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Господарський кодекс України збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрату або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (стаття 224 ГК України).

Статтею 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому, згідно з вимогами частини другої статті 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною умовою є наявність усіх чотирьох складових правопорушення, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При доведенні збитків потрібно також брати до уваги статтю 74 ГПК України.

Отже, у цьому випадку при доказуванні збитків для визнання недійсними правочинів боржника має бути доведено: те, що дії щодо укладення правочину суперечать інтересам боржника чи кредиторів; визначений конкретний розмір збитків, яких зазнав боржник або кредитор; те, що розмір збитків пов`язаний з укладенням оспорюваного правочину; наявність вини сторін правочину у збитках.

Поняття правової презумпції сумнівності правочинів при дослідженні угод боржника викладено у правових висновках Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/6179/17). Воно передбачає, що будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна, вчинений у підозрілий період, є сумнівним і може бути визнаний недійсним на підставі спеціальної норми закону. Ліквідатор зобов`язаний перевірити наявність підстав для визнання недійсним сумнівного правочину відповідно до статті 42 КУзПБ або норм Цивільного та Господарського кодексів України.

Отже будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам.

При цьому, недійсними можуть бути визнані не всі без винятку правочини боржника, укладені у підозрілий період, а лише ті, підставність визнання недійсними яких передбачено частиною першою, другою ст. 42 КУзПБ.

Данні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 03.03.2020 у справі №910/7976/17, від 03.03.2020 у справі №904/7905/16, від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 у справі №922/3796/16, від 04.08.2020 у справі №04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі №908/794/19 (905/1646/17).

Як встановлено господарським судом, ліквідатору банкрута посадовими особами банкрута на дату звернення до господарського суду з даною заявою не передано бухгалтерської та іншої документації, печаток і штампів.

При цьому, в ході здійснення заходів ліквідаційної процедури ліквідатором проаналізовано рух коштів на рахунках банкрута та встановлено, що згідно з виписки по особовому рахунку боржника, ТОВ "Торговий Дім "Галпап Плюс", за період з 30.10.2019 по 21.11.2019 боржником було перераховано на банківський рахунок ТОВ "Вектор Плюс 5" грошові кошти у розмірі 4239948,98 грн з призначенням платежу: оплата за товар та шини згідно рахунків , а саме:

- 30.10.2019 на суму 1070793,12 грн., призначення: «оплата за товар згідно рах.№369 від 30.10.2019 в т.ч. ПДВ 20% - 178465,52 грн»;

- 06.11.2019 на суму 1161331,79 грн., призначення: «оплата за шини згідно рах.№370 від 30.10.2019 в т.ч. ПДВ 20% - 193555,30 грн»;

- 07.11.2019 на суму 663640,63 грн., призначення: «оплата за шини згідно рах.№372 від 30.10.2019 в т.ч. ПДВ 20% - 110606,77 грн»;

- 11.11.2019 на суму 212648,00 грн, призначення «часткова оплата за шини згідно рах.№371 від 30.10.2019р. в т.ч. ПДВ 20% - 35441,33 грн»;

- 12.11.2019 на суму 1015297,44 грн, призначення «оплата за шини згідно рах.№371 від 30.10.2019 в т.ч. ПДВ 20% - 169216,24 грн»;

- 20.11.2019 на суму 40000,00 грн, призначення «оплата за шини згідно б/н рах. в т.ч. ПДВ 20% - 6666,67 грн.»;

- 21.11.2019 на суму 76238,00грн., призначення «оплата за шини згідно б/н рах. в т.ч. ПДВ 20% - 12706,33 грн.».

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим посилання скаржника на те, що перерахування боржником грошових коштів на користь ТОВ «Вектор Плюс 5» з призначенням платежу "оплата за товар та шини згідно рахунків", суперечить інтересам кредитора, та вчинення вказаного правочину завдало збитки кредитору у розмірі 4239948,98грн., а також перерахування грошових коштів заінтересованій особі призвело до неплатоспроможності боржника з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції ліквідатору ТОВ "Торговий Дім "Галпап Плюс" посадовими особами банкрута не передано бухгалтерської та іншої документації боржника.

Господарським судом також встановлено, що матеріали справи містять звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Торговий Дім "Галпап Плюс" та додатки до звіту, зокрема, фінансовий звіт суб`єкта малого підприємства на 31 грудня 2016, на 31 грудня 2017, на 31 грудня 2018, з відомостями фінансового звіту боржника за 2016, 2017, та 2018 роки (аналіз активів та пасивів).

Фінансові звіти суб`єкта малого підприємства на 31 грудня 2016 року, на 31 грудня 2017 року, на 31 грудня 2018 року, які підписані керівником, головним бухгалтером боржника та підписи скріплені печаткою підприємства, містять відомості, що станом на кінець 2018 року майнові активи боржника становлять(т.6, а.с. 68-69):

"необоротні активи - 8462,3 тис.грн.;

оборотні активи - 39128,6 тис.грн., у т.ч. :

- запаси - 18168,7 тис.грн.

- дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги - 18780,30 тис.грн.

- дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом - 1197,9 тис.грн.

- гроші та їх еквіваленти - 981,7 тис.грн.;

Всього на кінець звітного періоду активи - 47 590,9 тис.грн.

Поточні зобов`язання усього за розділом становлять - 105013,7 тис.грн. "

Банківська виписка по особистому рахунку боржника підтверджує, що у період з 30.10.2019 по 21.11.2019 боржником було перераховано на банківський рахунок ТОВ "Вектор Плюс 5" грошові кошти у розмірі 439948,98 грн. з призначенням платежу: "оплата за товар та шини згідно рахунків" (т.10, а.с 109-112), а саме: 30.10.2019 на суму 1070793,12 грн.; 06.11.2019 на суму 1161331,79 грн.; 07.11.2019 на суму 663640,63 грн.; 11.11.2019 на суму 212648,00 грн.; 12.11.2019 на суму 1015297,44 грн.; 20.11.209 на суму 40000,00 грн.; 21.11.2019 на суму 76238,00 грн.

Аналіз господарсько-фінансової діяльності ТОВ "Торговий Дім "Галпап Плюс" також містить висновок, що поточна неплатоспроможність боржника за результатами аналізу спостерігається з 2016 року.

Господарський суд правомірно вказав на те, що фінансовий звіт боржника (фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва) за 2019 рік, за яким у боржника наявні активи на початок звітного періоду та відсутні на кінець звітного періоду, не може бути прийнятий до уваги, оскільки вказаний звіт підписаний ліквідатором Сиволобовим М.М. (т.6, а.с. 70), який призначений ліквідатором боржника лише 10.02.2021 (постанова Господарського суду Донецької області від 10.02.2021).

Таким чином, твердження скаржника в апеляційній скарзі про відсутність майнових активів у боржника у 2019 році не доведено останнім за відсутністю бухгалтерської та іншої первісної документації боржника за 2019 рік та у зв`язку з не прийняттям господарським судом фінансового звіту боржника за 2019 рік, підписаним ліквідатором, який був призначений ліквідатором лише 10.02.2021, а також при наявності в матеріалах справи банківської виписки по особистому рахунку ТОВ "Торговий Дім "Галпап Плюс" про обіг грошових коштів протягом 03.01.2019 - 21.02.2020 (т. 10 а.с 3-115), яка підтверджує наявність найбільш ліквідного активу у боржника грошових коштів.

Посилання ліквідатора на відсутність у боржника дебіторської заборгованості станом на 31.12.2019 є необґрунтованим, оскільки у ліквідатора Сиволобова М.М. були відсутні повноваження керівника боржника у 2019 році, а також згідно даних фінансової звітності за 2018 рік дебіторська заборгованість станом на 31.12.2018 обліковується в сумі 19978,2 тис. грн.

Як зазначалось вище, матеріали справи містять звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Торговий Дім "Галпап Плюс" та додатки до звіту, а також фінансовий звіт суб`єкта малого підприємства станом на 31 грудня 2016 року, на 31 грудня 2017 року, на 31 грудня 2018 року з відомостями фінансового звіту боржника за 2016, 2017, та 2018 роки (аналіз активів та пасивів).

Відповідно до вказаних документів вартість майнових активів боржника станом на 31.12.2018 менше ніж зобов`язання перед кредиторами.

Згідно даних фінансової звітності за 2018 рік кредиторська заборгованість (поточні зобов`язання) боржника станом на 31.12.2018 року становить 105013,7 тис.грн. (т.6, а.с.68-69).

Окрім того, матеріали справи містять банківську виписку по особистому рахунку боржника щодо руху грошових коштів боржника з 03.01.2019 по 21.02.2020, згідно якої боржником протягом 2019 року здійснювався постійний (щомісяця) обіг грошових коштів (т.10, а.с.3-115).

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на той факт, що кредиторська заборгованість станом на 10.11.2020 згідно ухвали Господарського суду Донецької області за результатом попереднього засідання становить 9702049,69 грн. (9 702,0 тис.грн) перед єдиним кредитором, Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що кредиторська заборгованість боржника протягом 2019 року зменшилась з 105013,7 тис.грн. до 9702,0 тис.грн., що спростовує посилання кредитора щодо вчинення оспорюваних правочинів без очевидної економічної мети, задля зменшення обсягу майнових активів боржника, спричинення шкоди кредитору, Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. , надання преференцій та сплати лише одному кредитору (в даному випадку ТОВ "Вектор Плюс 5"), внаслідок чого боржник став неплатоспроможним.

З огляду на наведене, з урахуванням постійного руху грошових коштів боржника протягом 2019 року, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності ознак протиправності правочинів боржника (протиправність поведінки боржника) щодо перерахування боржником 30.10.2019, 06.11.2019, 07.11.2019, 11.11.2019, 12.11.2019, 20.11.2019, 21.11.2019 грошових коштів на користь ТОВ "Вектор Плюс 5" у розмірі 4239948,98 грн та, відповідно, наявність причинного зв`язку між вказаними правочинами та завданими збитками (те, що розмір збитків пов`язаний безпосередньо з правочинами перерахування грошових коштів на користь ТОВ "Вектор Плюс 5") та, відповідно, наявність вини.

Матеріали справи також не містять відомостей щодо загального розміру кредиторських вимог до боржника станом на день оплати кредитору 30.10.2019, 06.11.2019, 07.11.2019, 11.112019, 12.11.2019, 20.11.2019, 21.11.2019 з урахуванням руху грошових коштів протягом 2019 року, та відсутні відомості щодо вартості майна боржника на відповідні дати, що, відповідно, спростовує наявність підстав для визнання оспорюваннях правочинів недійсними з підстав, передбачених ч.1 ст. 42 КУзПБ.

Вищевказане спростовує твердження скаржника, що станом на 18.06.2019 (дата настання строку оплати першої поставки кредитора) боржник мав зобов`язання перед кредитором та невстановленими особами на загальну суму 105 013 700,00 грн.

Судом першої інстанції вірно враховано, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що заявником Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. не доведено факт того, що ТОВ "Вектор Плюс 5" () є особою, визначеною статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства, як заінтересована особа стосовно боржника.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником (учасником) та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор Плюс 5" () є ОСОБА_2 (Країна громадянства: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_2).

Засновником боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Галпап Плюс" () є ОСОБА_3 (Країна громадянства: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, ухвала Господарського суду Донецької області від 14.09.2021 у справі №905/813/20 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому повинна бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору розподіляються у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. на ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.09.2021 у справі №905/813/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.09.2021 у справі №905/813/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 20.12.2021.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя О.Є. Медуниця

(з окремою думкою)

Суддя Л.Ф. Чернота