номер провадження справи 32/86/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 Справа № 905/978/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької Колодій Н.А., при секретарі судового засідання Зеленцовій К.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства Маріупольське Виробниче Управління водопровідно-каналізаційного господарства, (87555, м. Маріуполь, Донецька область, вул.Соборна,7)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю СТО ІНВЕСТ, (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Правди, б. 80-А)

про стягнення суми 13091 грн. 26 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився.

від відповідачів: Яровой А.В., ордер № 1056929 від 03.08.2021

ВСТАНОВЛЕНО:

05.07.2021 до Господарського суду Запорізької області за територіальною підсудність надійшли матеріали позовної заяви Комунального підприємства Маріупольське Виробниче Управління водопровідно-каналізаційного господарства до Товариства з обмеженою відповідальністю СТО ІНВЕСТ про стягнення 13091грн. 26 коп. плати за скид понаднормативних забруднень.

Ухвалою суду від 08.07.2021 відкрито провадження у справі № 905/978/21 за правилами спрощеного провадження без проведення судового засідання. Ухвалою суду від 05.08.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 01.09.2021 справу № 905/978/21 ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.09.2021. Судом закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 19.10.2021.

19.08.2021 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог з урахуванням якої позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 13091,26грн. плати за скид понаднормативних стоків.

Судом оголошено заяву позивача про уточнення позовних вимог та прийнято до розгляду.

Відповідач заперечив проти заявлених позовних вказуючи на те, що оскільки відповідач не отримував за оспорюваний період двосторонніх актів про об`єми наданих послуг для оплати вартості наданих послуг водопостачання та водовідведення, проведення відбору проб, аналізів на підставі Правил приймання стічних вод підприємством в систему міської каналізації м.Маріуполя затверджених рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 18.02.2004 №48, враховуючи надання в якості доказів акту відбору проб, що не відповідають вимогам встановленим Правилами, не надання доказів (актів) про об`єми спожитих послуг та розрахунків таких об`ємів, рахунків на оплату та доказів надіслання таких рахунків, у відповідача не виникало зобов`язань щодо оплати пред`явленої до стягнення суми.

17.11.2021 на електрону пошту Господарського суду Запорізької області від позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі (з додатком за переліком). Письмові пояснення оголошені судом в судовому засіданні при розгляді справи по суті та долучені до матеріалів справи. В додатку за переліком позивачем долучені додаткові документи, які не були покладені у підставу позову.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 8 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити : доказ , який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 10 ст. 80 ГПК України встановлено, що докази , які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи або в судовому засідання з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вимоги ст. 80 ГПК України, суд дійшов висновку, що подані позивачем письмові пояснення (з додатком за переліком) судом не приймаються, як такі, що суперечать зазначеній нормі закону.

Судовий процес, за клопотаннями представників сторін проводився в режимі відеоконференції за допомогою додатку EasyCon.

17.11.2021 в присутності представника відповідача розглянуто спір по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 27.12.2017 між Комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідної каналізаційного господарства» (далі - КП «Маріупольське ВУВКГ») і ТОВ "СТО Інвест" був укладений договір № 6659, про надання послуг централізованого водопостачання, водовідведення.

12.11.2018р. між позивачем та відповідачем, укладено додаткову угоду до договору №6659 від 27.12.2017р.

20.09.2018р. на об`єкті відповідача (м. Маріуполь, вул. Тканова, 6.57), у присутності його представника, уповноваженого наказом проводився відбір проб стічних вод (копія Акта додається).

Згідно п. 3.3. договору, сторони визначили, що показники допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача не повинні перевищувати показники якості стічних вод, встановлені у додатку №1 Правил прийому стічних вод.

Лабораторними дослідженнями відібраних проб, було встановлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин.

Позивач зазначає, що екземпляр Акту відбору проб від 20.09.2018 та результат аналізів проб стічних вод з супровідним листом були направлені рекомендованим листом на адресу відповідача.

22.10.2018 відповідно п. 3 розділу 2 "Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального хозяйства України від 01.12.2017р. №316., позивачем був проведений розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень допущених відповідачем за період з 23.06.2018 по 20.09.2018, який склав 13091,26грн. без ПДВ. (копія розрахунку від 22.10.2018 додається).

Як зазначає позивача, розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень від 22.10.2018 було направлено рекомендованим листом на адресу відповідача (копія поштового відправлення від 14.11.2018 - додається).

На день подачі позовної заяви до суду плата за скид понаднормативних забруднень, які виявлені у пробах стічних вод оформлених Актом від 20.09.2018р. у сумі 13 091,26грн., відповідачем не здійснена, що і стало підставою звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків:

27.12.2017 між КП «Маріупольське ВУВКГ» і ТОВ "СТО Інвест" був укладений договір № 6659, про надання послуг централізованого водопостачання, водовідведення.

Відповідно до п. 1.3 договору, користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення допускається лише на підставі договору між виконавцем та абонентом за обов`язкового взаємного виконання умов договору, а також суворого додержання "Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, "Правила прийому стічних вод підприємств у систему міської каналізації м.Маріуполя" затверджених рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 48 від 18.02.2004, положень, рішень, постанов відповідних Державних органів, що стосуються водопостачання й водовідведення, а також інших нормативних актів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Акту відбору проб та результатів аналізу стічних вод від 20.09.2018 (копія якого надано позивачем), такий акт є додатком до рішення Виконкому Маріупольської міської ради № 48 від 18.02.2004.

Отже, відбір стічних вод та їх аналіз проводився відповідно до Правил приймання стічних вод підприємством в систему міської каналізації м.Маріуполя затверджених рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 18.02.2004 №48 (Правила №48).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит наданий Департаментом з питань управління енергетичними підприємствами Маріупольської міської ради від 15.06.2021 №34.11.3-19285-52.1 рішення органів місцевого самоврядування нормотивно-правового характеру набирають чинність після їх офіційного оприлюднення.

Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності» передбачено, що регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Департаментом з питань управління енергетичними підприємствами Маріупольської міської ради було зазначено, що відсутня інформацію про оприлюднення Правил №48.

Департаментом з питань управління енергетичними підприємствами Маріупольської міської ради, було зазначено, що відповідно до п.2 рішення виконавчого комітету міської ради від 22.10.2018 №465 визнано таким, що втратило чинність, рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 18.02.2004 №48 «Про затвердження «Правил приймання стічних вод, скидаємих у мережі міськаналізації м.Маріуполя».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 р. у справі №200/7712/19-а було встановлено, що рішення виконавчого комітету міської ради від 22.10.2018 №465 набуло чинності 31.10.2018, в день його оприлюднення в газеті (5 сторінка рішення суду).

За таких умов, суд погоджується з твердженнями відповідача, що позивач мав робити розрахунок періодів та плати відповідно до положень Правил №48, які ще не втратили чинності на день оформлення позивачем акту відбору проб та результатів аналізу стічних вод підприємства від 20.09.2018.

Відповідно до п. 5. 3 Правил № 48 мовою оригіналу, «Vсв З объем сброшенных Предприятием сточных вод со сверхнормативными загрязнениями, определяемый как Vдог за период между временем проведения анализа, которым установлено превышение Нормативных показателей загрязняющих веществ в сточных водах Предприятия, и предыдущим анализом. Период не может быть более одного календарного месяца (30 дней).»

Відповідно до наданого суду розрахунку від 22.10.2018 нарахування обсягів скидання стічних вод проведено за період з 23.06.2018 по 20.09.2018 згідно п. 3 розділу ІІ «Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316, що перевищує один календарний місяць визначений в п. 5.3. Правил №48.

Враховуючи те, що позовні вимоги обґрунтовані Актом відбору проб та результатів аналізу стічних вод від 20.09.2018 з розрахунком загального обсягу скидання стоків за період з 23.06.2018 по 20.09.2018, тобто за три місяці, суд дійшов висновку що даний акт складений з порушенням п. 5. 3 Правил № 48.

Будь яких інших актів відбору проб та результатів аналізу стічних вод позивачем з позовною заявою або з заявою про уточнення позовних вимог позивачем суду не надано.

На запитання суду, чому період нарахування в актів від 20.09.2018 становить більше 30 днів, як того вимагає п. 5. 3 Правила, представник позивача послався на завантаженість підприємства і відсутність можливості кожні 30 днів здійснювати відбір стічних вод.

На заперечення відповідача, щодо застосування Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення», затвердженого наказом міністерства розвитку громад на території України № 316 від 01.12.2017 при розрахунку плати за скид понаднормативних забруднень, а не Правил № 48, позивач належних доказів суду не надав.

Крім того, відповідно до п. 4. Розділу, мовою оригіналу, «Ответственность и меры воздействия за нарушение правил», при несоблюдении требований договора на сброс собственных сточных вод в систему канализации г. Мариуполя и Правил уплатить МПУ ВКХ за сброс сверхнормативных загрязнений, а так же возместить убытки, причиненные нарушением режима сброса сточных вод.

Срок расчета в течении одного месяца после получения от МПУ ВКХ счета на оплату.»

Згідно з п. 4.4. Абонент відповідно до п. 4.7. договору, але не пізніше передостаннього банківського дня поточного місяця, здійснює оплату послуг на підставі рахунку-фактури за фактичні об`єми спожитої послуги централізованого водопостачання і водовідведення, що були визначені відповідними актами у порядку визначеному договором. Рахунок вручається чи направляється за допомогою засобів поштового зв`язку, факсом Абоненту (уповноваженому представнику Абонента) за адресою Абонента. Якщо під час вручення рахунку Абонент (уповноважений представник Абонента) відсутній або ухиляється від прийому рахунку/рахунків., рахунок/рахунки може бути вручений будь-якому присутньому на об`єкті Абонента працівнику. У реєстрі вручення рахунків представник Виконавця робить запис із зазначенням ім`я особи, яка отримала рахунок та дату вручення. Вручений таким чином рахунок є дійсним і підлягає обов`язковій оплаті.

Рахунок на оплату пред`явленої до стягнення суми, а також докази його надіслання в матеріалах справи відсутні.

Як вже зазначалось, умовами договору, а саме п. 1.3 сторони передбачили, що користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення допускається лише на підставі договору між виконавцем та абонентом за обов`язкового взаємного виконання умов договору, а також суворого додержання "Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, "Правила прийому стічних вод підприємств у систему міської каналізації м.Маріуполя" затверджених рішенням Виконкому Маріупольської міської ради № 48 від 18.02.2004, положень, рішень, постанов відповідних Державних органів, що стосуються водопостачання й водовідведення, а також інших нормативних актів.

Додатковою угодою від 12.11.2018, тобто вже після складання акту та набрання законної сили рішення виконавчого комітету міської ради від 22.10.2018 №465 (набуло чинності 31.10.2018, в день його оприлюднення в газеті) сторонами у даній справі було внесено зміни до договору, виклавши її в наступній редакції:

«Користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення допускається лише на підставі договору між Виконавцем та Абонентом за обов`язкового взаємного виконання умов договору, а також суворого додержання «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008р. №190 (далі Правила користування), "Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Маріуполя", затверджених рішенням Виконавчого комітет)' Маріупольської міської ради від 22.10.2018 року № 465 (далі - Правила прийому свічних вод), а також інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини у сфері надання послуг з водопостачання та водовідведення".»

Тобто, на день подачі позовної заяви та уточненої позовної заяви в матеріалах справи були відсутні документальні докази того, що Правила № 48, на день складання акту позивачем, або їх частина втратила чинність або не відповідала норма чинного законодавства.

В позовній заяві позивач посилається на те, що розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень було проведено ним на підставі п. 3 розділу 2 «Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення». Але, даний пункт не передбачає періоду за який повинна нараховуватись дана плата. Навіть якщо позивачем при розрахунку періоду було застосовано п. 12 Порядку, документальних доказів на підтвердження правильності застосування Порядку при визначенні періоду на день складання акту позивачем з позовною заявою або заявою про уточнення позовних суду не надано.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статі 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи досліджені судом докази та обставини справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення оформлено і підписано « 17» грудня 2021.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій