РІШЕННЯ

09 грудня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/184/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

при секретарі судового засідання Крутіній Ю.С.

розглянув матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Укртрансгаз, Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз", вул. Митрополита Шептицького, 20, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46008

про стягнення 3 981 118,48 грн заборгованості.

За участю представників сторін:

Позивача: Гасай Мар`яни Борисівни, довіреність № 1-2526 від 10.12.2020 р. свідоцтво серія ТР № 000340 від 30.11.2018 р.

Відповідача: Панчук Сергія Миколайовича, довіреність № 5 від 05.01.2021 р.

ВСТАНОВИВ:

29.03.2021 Акціонерне товариство Укртрансгаз звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовом до Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" про стягнення 3 981 118,48 грн заборгованості з яких: 3 373 775,66 грн боргу з оплати перевищення замовленої потужності, 431 619,60 грн пені, 108 213,30 грн 3% річних та 67 509,92 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не здійснено своєчасну сплату рахунків за перевищення договірної потужності за травень-грудень 2019 року на загальну суму 3 373 775,66 грн чим порушено умови п. п. 2.5, 8.4 Договору транспортування природного газу № від 19.09.2019 (з урахуванням Додаткової угоди №1 до даного Договору). У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання у вказаному розмірі позивачем на підставах п.п. 13.1, 13.5 Договору, ст.ст. 258 , 536, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ч. 3 ст. 198, ст. 232 ГК України нараховано відповідачу 431 619,60 грн пені, 108 213,30 грн 3% річних та 67 509,92 грн інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 02.04.2021 відкрито провадження у справі № 921/184/21 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.05.2021 з подальшим його відкладенням на 27.05.2021на 11:00 год.

05.05.2021 через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву б/н від 05.05.2021 (вх. № 3775 від 05.05.2021), в якому заперечує проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та безпідставними з наступних підстав:

- із змісту розділу II договору від 19.09.2019р. № вбачається, що його предметом є надання послуг, а саме:

- послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи;

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій;

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

Такі послуги надаються оператором на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Обсяг послуг, що надаються, за цим договором визначаються підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (пункт 2.4 договору).

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник газу (пункт 2.8 договору).

Відповідач зазначає, що як відповідні додатки 1 та 2 щодо розподілу потужності/ транспортування природного газу, так і додаток 3 не складались.

При цьому процедура погодження потужності має бути здійснена на момент укладення договору та вимагає узгодженості у даному випадку її розміру обома сторонами договору з оформленням відповідного додатку.

Відсутність вказаних додатків, на його переконання, вказує на неузгодженість сторонами такої істотної умови як предмет договору, а тому такий договір в силу вимог частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України є неукладеним (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 27.10.2020р. у справі № 916/2093/19 ).

Таким чином, послуги транспортування природного газу перебувають у безпосередньому зв`язку і відсутність узгоджених умов щодо обсягів та порядку надання цих послуг унеможливлює виконання й решти положень договору, у тому числі, в частині порядку визначення договірної потужності.

До відзиву долучив докази надіслання його копії позивачу, оригінал довіреності № 5 від 05.01.2021 та копію медичної довідки № 78 на підтвердження підстав поважності пропуску строку на подання вказаного відзиву.

24.05.2021 через електронну адресу суду позивачем подано відповідь на відзив №1001ВИХ-21-3902 від 24.05.2021 (вх. № 4279 від 24.05.2021), в якій зазначив, що аргументи викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву є безпідставними та не обґрунтованими, так як:

- у позовній заяві, а також далі по тексту позивач керується положеннями Договору транспортування природного газу № від 19.09.2019 зі змінами внесеними Додатковою угодою №1 від 29.07.2019, тоді як обґрунтування відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, містять посилання на положення Договору без урахування внесених до нього змін та які є вже необов`язковими до виконання Сторонами в силу втрати ними чинності;

- з посиланням на умови Договору (п.п. 2.1, 2.3, 27.7, 3.2, 8.4) стверджує, що Сторонами правочину погоджено, що надання доступу до потужності на період однієї газової доби та отримання плати у разі перевищення розміру договірної потужності не обумовлюється підписанням ані Додатку 1, ані Додатку 2 до Договору, тобто відповідно до статей 6, 627 ЦК України Сторони на власний розсуд, не порушуючи принципу свободи договору, узгодили можливість замовлення відповідачем потужності на добу наперед (можливість отримання послуг) за умовами Договору та визначили підстави, порядок виникнення обов`язку з оплати у випадку, коли обсяг використаної потужності перевищує обсяг договірної потужності за результатами звітного місяця, а отже досягли згоди щодо цієї істотної умови.

Крім того, вказує на те, що визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладання договору, а не за наслідками виконання його сторонами; про виконання умов договору свідчать дії відповідача по виконанню його зобов`язань, зокрема підписання актів наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) за спірний період, тощо;

- ПрАТ «Тернопільміськгаз» на підставі укладеного Договору було надано AT «Укртрансгаз» оформлене належним чином повідомлення на створення облікового запису користувача та відповідні довіреності на право вчиняти всі необхідно юридично значущі дії на інформаційній платформі оператора ГТС (№1001ВХ-19-97 від 02.01.2019), таким чином, надання Замовником повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача є свідченням вчинення ПрАТ «Тернопільміськгаз» дій спрямованих виконання умов Договору (п.2.8 Договору) з метою набуття права доступу до інформаційної платформи;

- також позивач вважає, що відповідачем безпідставно здійснюється посилання на правову позицію Верховного Суду, сформульовану у постанові від 27.10.2020 у справі №916/2093/19, зважаючи, що при розгляді зазначеної справи надано оцінку правовідносинам, що склалися за інших фактичних обставин, іншим юридичним фактам, якими позивач обґрунтовував заявлені вимоги;

- зважаючи на фактичне перевищення відповідачем договірної потужності в рамках відбору (споживання) обсягів природного газу з газотранспортної системи у якості замовника послуг транспортування (яким він є відповідно до умов зазначеного договору), необґрунтованими є посилання відповідача на неузгодженість Сторонами предмету договору транспортування природного газу № від 19.09.2018 року.

Також позивач заявив клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив, оскільки відзив відповідача б/н від 05.05.2021 ним отримано лише 07.05.2021 та зважаючи на віддалену роботу працівників АТ Укртрансгаз під час коронавірусної інфекції (COVID-19), що позбавило представника позивача можливості подати відповідь на відзив у встановлений судом строк, яке судом задоволено та відповідь на відзив № 1001ВИХ-21-3902 від 24.05.2021долучена до матеріалів справи.

26.05.2021 на електронну адресу суду позивачем надіслано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи б/н від 26.05.2021 (вх.№ 4379 від 26.05.2021), в якому просить долучити докази надіслання копії відповіді на відзив №1001 ВИХ-21 від 24.05.2021 відповідачу - ПрАТ "Тернопільміськгаз", яке судом задоволено.

01.07.2021 відповідачем надано суду додаткові пояснення (вх. номер 5509 від 01.07.2021), у яких заперечує проти заявлених позовних вимог та додатково зазначає наступне:

- вважає твердження позивача щодо досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов правочину, в тому числі стосовно предмету договору, а також про те, що Додаток 1 (розподіл потужності) та Додаток 2 (розподіл потужності з обмеженням), як предмет Договору, не укладався в силу того, що сторони погодили надання/отримання послуги доступу до потужності на період однієї газової доби, що не передбачає необхідності підписання ані Додатку 1, ані Додатку 2, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам та нормам чинного законодавства, посилаючись при цьому на п. 2 глави 1 Розділу IX та п. 1 глави 7 Розділу IX Кодексу газотранспортної системи;

- зазначає, що вказані позивачем у позовній заяві як «обсяги перевищення замовленої потужності», є фактично обсягами небалансів за відповідні місяці;

- щодо тверджень позивача про те, що у випадку якщо спірний договір сторонами виконується, це виключає кваліфікацію договору як неукладеного, зазначає, що відповідачем на виконання умов спірного договору не вчинялися дії, які б стверджували виконання його останнім (не перераховувалися кошти), що підтверджує і сам позивач у позовній заяві.

В судовому засіданні, яке відбулося 06.07.2021, представник позивача подав письмові пояснення б/н від 06.07.2021, в якому просить долучити до матеріалів справи докази, а саме:

- USB флеш-накопичувач, що містить електронні докази;

- повідомлення ПрАТ "Тернопільміськгаз" про створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи та копії довіреностей користувача платформи на кожну уповноважену особу;

- витяг із Акту перевірки Національної поліції, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 297 від 15.06.2021;

- докази надіслання копії письмових пояснень відповідачу у справі.

06.07.2021 відповідач подав клопотання № 275 від 05.07.2021 (вх. № 5624 від 06.07.2021) про застосування строків позовної давності. Заявляючи про застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності за договором транспортування природного газу № від 19.09.2018 року відповідач посилається, на те, що за умовами вказаного договору здійснюється переміщення продукції (природного газу) трубопроводами, то, з огляду на об`єктивні ознаки цієї діяльності, вона підпадає під визначення перевезення вантажів закріплене в статті 306 Господарського кодексу України, а відтак на нього, разом із нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про транспорт», Закону України «Про трубопровідний транспорт», Закону України «Про ринок природного газ» та інших законодавчих актів поширюються й норми Господарського кодексу України, зокрема, в частині правового регулювання перевезення вантажів, а укладеному договору притаманні риси, у тому числі договору перевезення. При цьому позивач у справі є перевізником в розумінні вищевказаних положень чинного законодавства. За таких обставин, до спірних правовідносин мають бути застосовані положення частини п`ятої статті 315 Господарського кодексу України. І оскільки, враховуючи п. 8,4 договору, строк оплати послуг наданих у період з травня по грудень 2019року, настав з 15.05.2018р. по 15.01.2019р, відповідно, шестимісячний строк позовної давності для звернення позивач до суду з вимогою про стягнення сум основної заборгованості за надані послуги сплив з 15.11.2018р. по 15.07.2019р. (в залежності від кінцевої дати строку виконання основного зобов`язання). Із цим позовом позивач звернувся до суду 25.03.20121р., тобто поза межами строку позовної давності, а тому, на думку відповідача, відповідно до ч. 4. ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Крім того, з посиланням на приписи ст. 266 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), а відтак до позовних вимог про стягнення до вимог позивача про стягнення пені, інфляційної складової та 3% річних, нарахованих на суму основної заборгованості у розмірі 3373775,66 грн., слід також застосувати спеціальний строк позовної давності і, як наслідок його пропуску, відмовити у задоволенні вимог у цій частині також.

07.07.2021 позивачем подано письмові пояснення б/н від 06.07.2021 (вх.номер 5694 від 07.07.2021), у яких, з огляду на подані відповідачем у судовому засіданні 01.07.2021 додаткові пояснення, вважає зазначені у них твердження безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують правомірності заявлених АТ «Укртрансгаз» позовних вимог, з огляду на те, що :

- в частині нормативно-правового обґрунтування позовних вимог щодо стягнення плати за перевищення договірної потужності вважає, що згідно п. 9.1 Договору з Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу. Таким чином, одержання доступу до потужності є окремою від послуг врегулювання добового негативного небалансу послугою, яка сплачується за можливість користування договірною потужністю, тобто частиною технічної потужності газотранспортної системи, в той час як послуга врегулювання добового небалансу є оплатою вартості природного газу в обсязі добового небалансу, що, серед іншого, також підтверджується інформацією наведеною в Акті перевірки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), складеному за результатами проведення планової перевірки дотримання суб`єктом господарювання - ПрАТ «Тернопільміськгаз» - вимог законодавства та ліцензійних вимог від 15.06.2021 №297;

- щодо тверджень відповідача про те, що Договір транспортування природного газу є неукладеним та не породжує для сторін будь-яких прав та обов`язків, зазначає, що відповідно абз.5 п.2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону. Водночас, про виконання умов Договору свідчать дії відповідача по виконанню його зобов`язань за цим Договором, а саме: надсилання повідомлень з довіреностями для авторизації уповноважених осіб на Інформаційній платформі для набуття права доступу до такої платформи відповідно до п.2.8 Договору, підписання актів наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) від 31.05.2019 року №05-2019-/1000519, від 30.06.2019 року №06-2019-/1000619, від 31.07.2019 № 7-2019-/1000719, від 31.08.2019 року №08-2019-/1000819, від 30.09.2019 року №09-2019-/1000919, від 31.10.2019 року №10-2019-/1001019, від 30.11.2019 року №11-2019-/1001119, від 31.12.2019 року №12-2019-/1001219, а тому, на переконання позивача, відповідачем вчинено дії, якими схвалено виконання Договору, відповідно останній позбавлений права стверджувати, що договір транспортування природного газу від 19.09.2018 № є неукладеним. Крім того, вказує, що з моменту укладення Договору АТ «Укртрансгаз» не отримувало від відповідача листів, звернень чи претензій стосовно укладеного Договору;

- щодо обставин підтвердження належними доказами невиконання відповідачем умов Договору в частині не здійснення оплати за перевищення замовленої потужності позивач посилається на: звіти Оператора про використання замовленої потужності відповідачем, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, Акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності), рахунки на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності, які у відповідності до п. 8.4 Договору позивачем були направлені в інформаційній платформі відповідачу, що, в свою чергу, спростовує доводи останнього про те, що звіти та рахунки на оплату за перевищення потужності за спірний період йому позивачем не надсилались.

31.08.2021 через канцелярію суду позивачем подано заперечення № 1001ВИХ-21-6172 від 17.08.2021 (вх. № 7104 від 31.08.2021) на клопотання відповідача № 275 від 05.07.2021 про застосування строків позовної давності, у яких категорично не визнає твердження відповідача щодо пропуску строку позовної давності при звернення до суду із цим позовом з тих підстав, що Договір транспортування природного газу № від 19.09.2018 року (далі - Договір) за своєю правовою природою є самостійним видом договору про надання послуг, поняття якого визначено спеціальним законодавством, зокрема, у Кодексі газотранспортної системи, Законі України «Про ринок природного газу» та зміст якого, визначений на основі типового договору, затвердженого органом державної влади, сторони Договору не виступають по відношенню один до одного перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, а на правовідносини, що виникають із Договору поширюються загальні положення щодо договорів про надання послуг, а тому застосовувати до правовідносин за Договором на транспортування природного газу № від 19.09.2018 року норми ч. 5 ст. 315 ГК України є безпідставним та незаконним, а як і застосувати ч. 3 ст. 267 ЦК України, оскільки позовна давність за Договором № від 19.09.2018 року відповідно до ст. 257 ЦК України є загальною та становить 3 роки.

Ухвалою суду від 02.09.2021 закрито підготовче провадження у справі №921/184/21 та призначено судове засідання по розгляду справи по суті на 30.09.2021 на 12:30 год.

В судовому засіданні 30.09.2021 оголошено перерву до 28.10.2021 до 10:30 год.

В судовому засіданні 28.10.2021 оголошено перерву до 25.11.2021 до 10:00 год, з подальшим відкладенням судового засідання на 09.12.2021 на 12:30год.

В судове засідання, яке відбулося 09.12.2021, представник позивача прибув, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив, письмових поясненнях та усних поясненнях, наданих під час розгляду спору, просив про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача у даному судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов, клопотанні про застосування позовної давності, додаткових поясненнях, а також усних поясненнях, наданих у судових засіданнях.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, повно та об`єктивно оцінивши подані докази в їх сукупності, судом встановлено таке.

Між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі - Оператор) та Приватним акціонерним товариством «Тернопільміськгаз» (далі - Замовник) було укладено договір транспортування природного газу № від 19.09.2018 (далі - Договір), згідно з яким Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі - Послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1 Договору).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2493 (далі - Кодекс ГТС), з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором (п. 2.2 Договору).

Положеннями п. 2.3 Договору визначено, що послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Відповідно до п. 2.4 Договору, обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

Згідно п. п. 2.6 та 2.7 Договору, Сторони погодили, що Замовник має виконувати вимоги , визначені в кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів (аналогічні положення містяться у п.п.2.5 та 2.6. Додаткової угоди №1 до Договору).

У пункті 2.8 Договору встановлено, що додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього Договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Згідно з п. 2.9 Договору взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Відповідно до п. 3.2 Договору Оператор має право стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим Договором.

Згідно п. 4.1. Договору Замовник, зокрема, взяв на себе зобов`язання:

- не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому Договорі;

- здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати Оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим Договором та Кодексом ГТС;

- здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Договором.

У відповідності до п. 5.1 Договору, порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до /з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника.

За умовами п. 5.5 договору, на кожну фізичну точку входу/виходу до з/газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі - ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ).

Згідно із п. 6.1 та п. 6.2 Договору оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно додатком 1 до цього договору (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу.

Відповідно до п. 7.1 Договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого кодексом.

У п. 7.3 Договору встановлено, що тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Пунктом 8.1 цього договору встановлено, що величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначених у додатку 1 до цього договору. Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу та оформлюється додатком 1 до цього договору.

Згідно з п.8.3 цього договору вартість договірної потужності на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця: де Р вартість договірної потужності на період газового місяця; m кількість днів в газовому місяці; Рd- вартість договірної потужності за кожний день газового місяця, яка розраховується за відповідною формулою.

Замовник сплачує оператору вартість замовленої потужності, як зазначено в цьому розділі, незалежно від того, була чи не була повністю використана замовлена потужність.

Вартість послуг транспортування природного газу в точці виходу складається з двох частин: перша - виражена в грошовій формі (визначається з урахуванням тарифів у точках виходу та замовленої потужності в цих точках); друга у натуральному вираженні обсягів природного газу для забезпечення витрат оператора для точок виходу (визначається у відсотках до обсягу протранспортованого газу в точках виходу), що передаються замовником оператору за кожний газовий місяць та оформлюються актом приймання-передачі природного газу до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Пунктом 8.4 Договору визначено, що у випадку перевищення Замовником розміру договірних потужностей у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця Замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за формулою, вказаною у даному пункті договору. Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені Оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається Замовнику до 10 числа місяця, наступного за газовим місяцем на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до 15 числа місяця, наступного за газовим. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений п. 8.4 цього договору, визначається за даними оператора.

Відповідно до п. 11.1 договору, послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг.

У п. 11.2 договору визначено, що оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.

Замовник протягом 2-х днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язуються повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку.

Відповідно до п. 13.1 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором. Так у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу ( п. 13.5 Договору).

В подальшому 29.07.2019 сторонами правочину підписано Додаткову угоду №1 до договору транспортування природного газу від 19.09.2018 № , якою змінено розділи II-XII Договору та викладено їх в редакції даної Додаткової угоди №1.

Так серед іншого, згідно п. 2.6 Договору в редакції Додаткової угоди №1, Сторони погодили, що Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги, на умовах, зазначених у Договорі.

Так відповідно до п.2.7. Договору в редакції Додаткової угоди №1, Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Пунктом 2.8 Договору в редакції Додаткової угоди №1 вказано, що взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Згідно з п. 3.2 Договору у редакції вказаної Додаткової угоди Оператор має право стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до пункту 4.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 19.07.2019), Відповідач зобов`язаний здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати у разі перевищення розміру замовленої потужності, у порядку визначеному Кодексом ГТС та цим Договором.

Вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності Замовника згідно з Додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) та / або Додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби (п.8.1. Договору, в редакції Додаткової угоди №1 від 19.07.2019).

Пунктом 8.3 договору в редакції додаткової угоди №1 встановлено, що вартість перевищення замовником замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за відповідною формулою, одна зі складових якої є «р» - кількість замовлених точок входу та точок виходу, зазначених у додатку 1 до цього договору. За результатами остаточної алокації відборів та подач замовника оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці.

Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу.

Позивач зазначає, що укладений між сторонами спору договір транспортування природного газу від 19.09.2018 за № відповідає умовам типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2497.

Як стверджує позивач, згідно п. 8.4 Договору за результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача ним здійснено розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:

- за травень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 3 833,78256 тис.м.3/добу всього на загальну суму 723 158,74 грн;

- за червень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 2 015,49194 тис.м.3/добу всього на загальну суму 380 178,22 грн;

- за липень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 1 724,13621 тис.м.3/добу всього на загальну суму 325 220,36 грн;

- за серпень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 1 142,42886 тис.м.3/добу всього на загальну суму 215 494,07 грн;

- за вересень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 763,88841 тис.м.3/добу всього на загальну суму 144 090,74 грн;

- за жовтень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 1 199,70358 тис.м.3/добу всього на загальну суму 226 297,69 грн;

- за листопад 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 2 677,81444 тис.м.3/добу всього на загальну суму 505 110,78 грн;

- за грудень 2019 року було виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 4 528,62283 тис.м.3/добу всього на загальну суму 854 225,06 гривень. Всього на загальну суму 3 373 775,66 гривень.

На виконання вимог п. 8.4 Договору позивачем було направлено в Інформаційній платформі відповідачу:

- рахунок № 05-2019-9/ від 31.05.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 723 158,74 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за травень 2019 року;,

- рахунок № 06-2019-/1000619 від 30.06.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 380 178,22 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за червень 2019 року;

- рахунок № 07-2019-/1000719 від 31.07.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 325 220,36 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за липень 2019 року;

- рахунок № 08-2019-/1000819 від 31.08.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 215 494,07 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за серпень 2019 року;

- рахунок № 09-2019-/1000919 від 30.09.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 144 090,74 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за вересень 2019 року;

- рахунок № 10-2019-/1001019 від 31.10.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 226 297,69 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за жовтень 2019 року;

- рахунок № 11-2019-/1001119 від 30.11.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 505 110,78 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за листопад 2019 року;

- рахунок № 12-2019-/1001219 від 31.12.2019 року на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 854 225,06 гривень та Звіт про використання замовленої потужності за грудень 2019 року.

Реєстр щодо відправлених файлів з Інформаційної платформи AT «Укртрансгаз» додано позивачем до позовної заяви.

Крім того, позивачем направлялись відповідачу Акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності від 31.05.2019 року №05-2019-/1000519, від 30.06.2019 року №06-2019-/1000619, від 31.07.2019 року №07-2019-/1000719, від 31.08.2019 року №08-2019-/1000819, від 30.09.2019 року №09-2019-/1000919, від 31.10.2019 року №10-2019-/1001019, від 30.11.2019 року №11-2019-/1001119, від 30.11.2019 року №11-2019-/1001119, від 31.12.2019 року № 12-2019-/1001219, які відповідачем підписано без зауважень.

За твердженням позивача, відповідачем не здійснено сплату рахунків за перевищення замовленої потужності за травень - грудень 2019 року у строки, встановлені п. 8.4 Договору, чим порушено умови п, 2.5, 8.4 Договору, а також права та інтереси Позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

Також у зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язань із здійснення оплати перевищення замовленої потужності за травень - грудень 2019 року, позивачем, на підставах п. п. 13.1, 13.5 Договору, ст. ст. 258 (з урахуванням п. 12 Прикінцевих та перехідних положень), ст. 536, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ч. 3 ст. 198, ст. 232 (з урахуванням п. 7 Розділу IX Прикінцевих положень) ГК України нараховано пеню в розмірі 431 619,60 грн, 3% річних від простроченої суми в розмірі 108 213,30 грн та інфляційні втрати в розмірі 67 509,92 грн.

І оскільки досягти згоди щодо сплати існуючої заборгованості сторонам у позасудовому порядку не вдалося, Акціонерне товариство Укртрансгаз звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовом про примусове стягнення з Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" 3 981 118,48 грн заборгованості з яких: 3 373 775,66 грн боргу з оплати перевищення замовленої потужності, 431 619,60 грн пені, 108 213,30 грн 3% річних та 67 509,92 грн інфляційних втрат.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності судом встановлено таке.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення оплати за перевищення договірної потужності за травень-грудень 2019 року, підставою заявленого позову є неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності згідно з укладеним договором транспортування природного газу від 19.09.2018 №.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини 2 статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 ЦК України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно з частинами 4, 7 статті 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1, 2 статті 193 ГК встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 901 глави 63 "Послуги. Загальні положення" ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Поряд з наведеними нормами, що є загальними, які регулюють правовідносини з надання послуг та порядок виконання відповідних зобов`язань, спірні правовідносини між сторонами як суб`єктами ринку природного газу України також регулюються спеціальними нормами, якими регламентовані правовідносини, що виникають стосовно послуг у сфері функціонування газотранспортної системи України.

Так, правовідносини за участі всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувних підприємств, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ, що виникають стосовно функціонування газотранспортної системи України, регламентовані Кодексом газотранспортної системи, який: розроблено відповідно до Законів України «Про ринок природного газу», «Про метрологію та метрологічну діяльність», «Про трубопровідний транспорт», «Про нафту і газ", «Про природні монополії» та інших нормативно-правових актів; визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України; є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Пунктами 7, 45 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 32 Закону "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Отже, правовідносини між замовником та оператором газотранспортної системи щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування газу, у тому числі послуг балансування системи, що є складовими послуги транспортування природного газу, однією із особливостей яких є те, що вони здійснюються виключно на підставі договору транспортування, регламентуються, окрім як загальними положеннями про зобов`язання/договір та їх виконання, також спеціальними нормами, що регулюють правовідносини, які виникають стосовно функціонування газотранспортної системи України, зокрема положеннями Кодексу газотранспортної системи та Типового договору, який, з урахуванням приписів частини 4 статті 179 ГК України, визначає зміст та умови договору, укладеного між сторонами у цій справі.

Пунктом 5 гл. 1 «Загальні засади, терміни та скорочення» розділу І «Загальні положення» Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 N 2493 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N 1378/27823 (надалі Кодекс ГТС) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що:

- договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги);

- потужність - максимально допустиме перетікання обсягу природного газу, виражене в одиницях енергії до одиниці часу, що надається замовнику послуг транспортування відповідно до договору транспортування;

- розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу;

- розподілена (договірна) потужність - частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.

Відповідно до п. 1 глави 3 «Основні засади доступу до газотранспортної системи» розділу І Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Замовник послуг транспортування користується потужністю газотранспортної системи на засадах, визначених Законом України "Про ринок природного газу", цим Кодексом, а також договором транспортування природного газу (п.9 глави 3 «Основні засади доступу до газотранспортної системи» розділу І Кодексу ГТС ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 30.09.2015 №2497, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N1383/27828, затверджено типовий договір транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Відповідно до положень пунктів 1, 9, 10 глави 1 розділу VIII цього Кодексу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. Замовлені величини розподілу потужності визначаються додатком до договору транспортування природного газу.

Судом встановлено, що 19.09.2018 між АТ "Укртрансгаз" (оператором) та ПАТ «Тернопільміськгаз» (замовником) укладений договір транспортування природного газу №, п.2.1 якого встановлено, що оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

У п.2.3 цього договору визначені послуги, які можуть бути надані замовнику за договором:

- послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

29.07.2019 між сторонами спору укладена додаткова угода №1 до договору транспортування природного газу від 19.09.2018 №, п.1 якої встановлено викласти розділи ІІ-ХІІ договору в новій редакції. Так, відповідно до п.2.3 договору в редакції цієї угоди обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

При цьому слід зазначити, що період часу, за який позивачем здійснено розрахунок вартості плати за перевищення замовленої потужності газу ( травень - грудень 2019 року) включає в себе як період, що підпадає під правове регулювання умовами Договору від 19.09.2018 № в первісній редакції , а саме з травня 2019 по липень 2019 включно, так і період з серпня 2019 по грудень 2019, у якому набрали сили зміни до вказаного Договору внаслідок укладення між сторонами правочину додаткової угоди №1 від 29.07.2019.

Відповідно до п. 1 гл.1 розділу VІІІ «Порядок укладення договору транспортування природного газу та фінансове забезпечення» Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Згідно з п.п.1,2,10 глави 1 розділу ІХ «Розподіл потужності» Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності. Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує.

У п.п.16,17 глави 1 розділу ІХ «Розподіл потужності» Кодексу ГТС визначено, що замовник послуг транспортування одночасно може використовувати як гарантовану, так і переривчасту потужність у точках входу та виходу газотранспортної системи.

Величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Алокація - це віднесення Оператором ГТС природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Пунктом 2 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГТС встановлено, що доступ до потужності надається лише замовникам послуг транспортування, які уклали з оператором газотранспортної системи договір транспортування. У договорі транспортування природного газу чи його окремому додатку зазначаються: точки входу та/або виходу; обсяг розподіленої (договірної) потужності; період (річний, квартальний, місячний); тип потужності (гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями); строк, на який потужність була розподілена.

Розподіл потужності здійснюється за таких умов: у випадку річних періодів - для будь-яких п`ятнадцяти (15) газових років, наступних за газовим роком, у якому відбулося розподілення потужності; у випадку квартальних періодів - для будь-якого кварталу газового року, наступного за газовим роком, у якому відбулося розподілення потужності, або для будь-якого кварталу газового року, наступного за газовим кварталом, у якому відбулося розподілення потужності; у випадку місячних періодів - для газового місяця наступного за газовим місяцем, у якому відбулося розподілення потужності (п.5 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГТС).

Умови договору транспортування природного газу від 19.09.2018 за № , як і Додаткової угоди №1 від 29.07.2019 до цього Договору, не місять таких його обов`язкових положень (умов), як: точки входу та/або виходу; обсяг розподіленої (договірної) потужності; період (річний, квартальний, місячний); тип потужності (гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями), що в свою чергу позбавляє можливість встановити на який саме період наданий доступ до потужності та в яких точках входу/або виходу, з якими технічними характеристиками цих точок тощо.

За приписами п.п. 1-5 п.1 глави 4 розділу IV «Умови взаємодії оператора газотранспортної системи. Порядок присвоєння EIC-кодів та вимоги до інформаційної платформи» Кодексу ГТС інформаційна платформа має містити такі дані, зокрема: 1) перелік точок входу/виходу до/із газотранспортної системи; 2) інформацію про всіх суб`єктів ринку природного газу, включаючи споживачів, яким в установленому порядку присвоєні ЕІС-коди; 3) інформацію про постачальника "останньої надії"; 4) інформацію про постачальників із спеціальними обов`язками; 5) інформацію про Реєстри споживачів постачальників.

З огляду на зазначене судом встановлено, що матеріали справи не містять інформації яким чином відповідачеві присвоєні ЕІС-коди та на підставі яких даних визначені точки входу/виходу до/із газотранспортної системи відповідача, зважаючи на відсутність підписаних між сторонами спору додатків 1,2, 3 до договору транспортування природного газу.

Згідно з п.п. 1,2 глави 7 розділу ІХ «Розподіл потужності» Кодексу ГТС доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору транспортування та номінації (для точок міждержавного з`єднання - номінації/реномінації), підтвердженої оператором газотранспортної системи, відповідно до глави 1 цього розділу та вимог розділу XI цього Кодексу. У випадку якщо обсяг природного газу, визначений у номінації (для точок міждержавного з`єднання - номінації/реномінації), поданій замовником послуг транспортування, перевищує величину суми вже розподіленої йому потужності на річний, квартальний та місячний періоди, то вважається, що замовник послуг транспортування на величину перевищення подав заявку на розподіл потужності на добу наперед. Підтверджена оператором газотранспортної системи номінація на газову добу (для точок міждержавного з`єднання - номінація/реномінація) є підтвердженням розподілу потужності на добу наперед (на величину перевищення обсягом природного газу, визначеним у номінації, величини суми вже розподіленої замовнику послуг транспортування потужності на річний, квартальний та місячний періоди).

Відповідно до п. 2.8 Договору транспортування природного газу від 19.09.2018 додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього Договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу, а згідно з п.2.7 договору в редакції додаткової угоди від 29.07.2019 №1:

- додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу на перед;

- додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед;

- додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Додатком 3 згідно типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2497, є «Перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу», в якому визначається: Назва ПППГ (ГРС, ПВВГ); місце встановлення та тип ВОГ (до/після вузла редукування); Pmax абсолютне (МПа); максимальна витрата (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов тощо.

Згідно з п.6.1 Договору транспортування природного газу від 19.09.2018 визначено, що оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно додатком 1 до цього договору (розподіл потужності), тоді ж як відповідно до п. 6.1. договору в редакції додаткової угоди №1 оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Відповідно до п.8.1 вказаного договору встановлено, що величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначених у додатку 1 до цього договору. Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу та оформлюється додатком 1 до цього договору, тоді ж як відповідно до п. 8.1 договору в редакції додаткової угоди №1 вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

У 8.3 Договору у первісній редакції та у п.8.2 договору в редакції цієї додаткової угоди №1 сторони погодили формулу визначення вартості договірної потужності Замовника, крім замовника послуг транспортування , на якого в установленому законом порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язав, де вартість договірної потужності на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця.

Пунктом 8.4 Договору транспортування природного газу від 19.09.2018 визначено, що у випадку перевищення Замовником розміру договірних потужностей у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця Замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за формулою, вказаною у даному пункті договору

де

z = 1 до 01 січня 2018 року;

z = 2 з 01 січня 2018 року;

p кількість замовлених точок входу і точок виходу, зазначених в додатку 1 до цього Договору;

В d - вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей за день;

C і вх факт - фактично використана потужність для і-тої точки входу, тис. куб. м/добу;

C і вих факт - фактично використана потужність для і-тої точки виходу тис. куб. м/добу;

С і вх рік - договірна потужність річна для і-тої точки входу тис. куб. м/добу;

Т і вх рік - тариф потужності річної для і-тої точки входу тис. куб. м/добу;

С і вих рік - договірна потужність річна для і-тої точки виходу тис. куб. м/добу ;

Т і вих - тариф потужності річної для і-тої точки виходу.

Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені Оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається Замовнику до 10 числа місяця, наступного за газовим місяцем на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до 15 числа місяця, наступного за газовим. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений п. 8.4 цього договору, визначається за даними оператора.

Пунктом 8.3 договору в редакції додаткової угоди №1 встановлено, що вартість перевищення замовником замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою:

де

z = 1 до 01 січня 2018 року;

z = 2 з 01 січня 2018 року;

p кількість замовлених точок входу і точок виходу, зазначених в додатку 1 до цього Договору;

В d вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей за день;

C і вх факт фактично використана потужність для і-тої точки входу, тис.куб. м/добу;

C і вих факт фактично використана потужність для і-тої точки виходу тис.куб. м/добу;

С і вх -сума договірних потужностей на річний, квартальний, місячний та на добу наперед періоди для i-тої точки входу, тис.куб.м/добу;

Т і вх - відповідний тариф, встановлений Регулятором у відповідній точці входу;

С і вих - сума договірних потужностей на річний, квартальний, місячний та на добу наперед періоди для i-тої точки виходу, тис. куб. м/добу;

Т і вих - відповідний тариф, встановлений Регулятором у відповідній точці виходу.

За результатами остаточної алокації відборів та подач замовника оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці.

Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу.

Матеріали справи свідчать, що, на підтвердження позовних вимог, позивачем до позовної заяви надані звіти про використання замовленої потужності ПАТ «Тернопільміськгаз», які не містять розрахунку вартості перевищення розміру договірних потужностей з визначенням кількості замовлених точок входу та точок виходу, які мали бути узгоджені сторонами спору у відповідності до умов договору та Кодексу ГТС, як і відсутні алокації відборів та подач замовника, на підставі яких відповідно до умов договору транспортування природного газу від 19.09.2018 та Кодексу ГТС має здійснюватись розрахунок вартості плати за перевищення договірної потужності.

Також судом встановлено, що рахунки на оплату, які сформовані позивачем та виставлені відповідачеві, містять, зокрема, таку графу, як: «перевищення замовленої (договірної) потужності, тис.м.3/добу».

Проте, аналізуючи та порівнюючи інформацію, яка наведена в поданих до рахунках на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності № 05-2019-9/ від 31.05.2019, №06-2019-/1000619 від 30.06.2019 року, №07-2019-/1000719 від 31.07.2019 року , №08-2019-/1000819 від 31.08.2019 року, №09-2019-/1000919 від 30.09.2019, №10-2019-/1001019 від 31.10.2019, №11-2019-/1001119 від 30.11.2019 року та №12-2019-/1001219 від 31.12.2019 року у графі «перевищення замовленої (договірної) потужності, тис.м.3/добу» з інформацією, наведеною у звітах про використання замовленої потужності ПАТ «Тернопільміськгаз» за відповідні, у графі: «розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною потужністю, тис.м.3/добу)» вбачається, що у рахунках визначена загальна кількість перевищення замовленої (договірної) потужності, що не відповідає визначеним в графі вихідним даним, тобто визначена не за добу.

Крім того, ані рахунки на оплату, ані звіти про використання замовленої потужності не містять формул та порядку здійснення відповідного розрахунку ( з урахуванням того, що відповідно до умов Додатковою угодою до Договору внесено зміни до формули обрахунку перевищення замовником замовленої потужності), що, позбавляє суд можливості здійснити перевірку розрахунків, визначених позивачем у звітах про використану потужність, а отже і встановити правомірність чи неправомірність заявленої позивачем суми позовних вимог.

Отже, на переконання суду, позивачем не надано первинних документів, які б свідчили про перевищення договірної потужності ПАТ «Тернопільміськгаз» у травні-грудні 2019 року відповідно до положень Кодексу ГТС, з огляду на що складені позивачем односторонні звіти про використання замовленої потужності та рахунки не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу перевищення замовленої (договірної) потужності та, відповідно, вартості цих послуг.

Щодо наданих позивачем актів надання послуг від 31.05.2019 року №05-2019-/1000519, від 30.06.2019 року №06-2019-/1000619, від 31.07.2019 року №07-2019-/1000719, від 31.08.2019 року №08-2019-/1000819, від 30.09.2019 року №09-2019-/1000919, від 31.10.2019 року №10-2019-/1001019, від 30.11.2019 року №11-2019-/1001119, від 30.11.2019 року №11-2019-/1001119, від 31.12.2019 року № 12-2019-/1001219, то суд оцінює їх критично та не приймає до уваги як докази на підтвердження обсягів перевищення замовленої договірної потужності, оскільки умовами договору та приписами Кодексу ГТС складання таких актів саме щодо перевищення замовленої (договірної) потужності не передбачено.

Крім того, у розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату. Однак усі вони (права та обов`язки) не можуть охоплюватися предметом договору, оскільки можуть стосуватися як різноманітних умов договору, так і бути наслідком укладення договору, який є підставою їх виникнення. При цьому значення предмета договору може набувати основна дія (дії), що вчинятиметься сторонами і забезпечить досягнення мети договору.

Предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання; предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/22058/17.

Пунктами 2.3, 2.7 договору транспортування природного газу від 19.09.2018 у редакції додаткової угоди від 29.07.2019 №1 визначено, що обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби. Додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчатої потужності , крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Згідно з п.6.1 договору в редакції цієї додаткової угоди оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженням), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

ПАТ "Тернопільміськгаз" у спірних правовідносинах окрім статусу замовника послуг транспортування природного газу, має також статус оператора газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ), тобто є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Як зазначено вище, між сторонами договору транспортування природного газу не укладались додатки 1, 2, 3 до договору, якими визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, які повинні містити схеми потоків газу через вузли обліку природного газу, їх місцерозташування на схемі, межі балансової належності або схематичні позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки, а позивач не передавав об`єми (обсяги) природного газу в точках комерційного обліку.

У постанові від 27.10.2020 справі №916/2093/19 Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що відсутність додатку до договору транспортування природного газу вказує на неузгодженість сторонами такої істотної умови договору, як предмет, а тому договір є неукладеним в частині узгодження обсягу замовленої потужності (величина договірної потужності).

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка кореспондується з частиною 4 статті 236 ГПК України, встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, з метою дотримання принципу правової визначеності, та формування сталої судової практики суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права до спірних правовідносин.

Щодо доводів позивача про те, що визнання договору неукладеним може мати місце на стадії укладання договору, а не за наслідками виконання його сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

У п.п. 48, 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 зазначено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України (частина восьма статті 181 ГК України). Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

І оскільки позивачем не доведено належними і допустимими доказами фактичні обсяги перевищення договірної (замовленої) потужності та замовленої договірної потужності відповідачем, а тому договір слід вважати неукладеним лише в частині узгодження обсягу замовленої потужності (величина договірної потужності), а не в цілому.

При цьому судом враховано, що згідно положень ГПК України обов`язок доведення факту надання послуг покладається на позивача, який звертається до суду з позовом про стягнення оплати за надані послуги.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 76 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, саме на особу, яка хоче довести факт надання послуг, покладається обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а саме - надання послуг замовнику на виконання умов договору.

Відповідач (замовник) не зобов`язаний доводити факт ненадання йому послуг.

Велика Палата Верховного Суду у п.81 постанови від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц зазначила, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона, якщо інша сторона не надала доказів протилежного. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто "концепція негативного доказу", закріплена у ч. 10 ст. 81 ГПК, не може тлумачитися так, що певна обставина вважається доведеною, допоки інша сторона її не спростувала, оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Про це зазначено також у п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18. За загальним правилом, тягар доведення обставин, які є підставою позову, покладається на позивача.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення у судових рішеннях, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на встановлені судом обставини, а також зазначені норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Укртрансгаз про примусове стягнення з Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" 3 981 118,48 грн заборгованості з яких: 3 373 775,66 грн боргу з оплати перевищення замовленої потужності, 431 619,60 грн пені, 108 213,30 грн 3% річних та 67 509,92 грн інфляційних втрат, як таких, що не доведені належними і допустимими доказами у відповідності до приписів ст.ст. 73, 76, 77 ГПК України.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Застосування строку позовної давності можливе лише за наявності порушення відповідачем прав позивача. Якщо ж судом встановлено, що відповідачем не порушено право відповідача, то застосування строку позовної давності не можливе, а необхідно відмовляти у задоволенні позовних вимог саме з підстав необґрунтованості позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що результатами розгляду даної справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності, а відтак питання застосування до спірних правовідносин сторін позовної давності та наслідків її пропуску судом не розглядається.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 129-130, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено 17.12.2021

Суддя Н.М. Бурда