ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2021 р. м. Київ Справа № 911/1984/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХОЛДИНГ ДІС»

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ ПЛЮС»

про стягнення 65 976,14 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

За участю секретаря судового засідання Заїки В.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Сомах М.Ю. (наказ № 27-08/21 від 27.08.2021 року);

від відповідача: Чайка О.В. (ордер КС № 906566 від 15.07.2021 року).

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХОЛДИНГ ДІС» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ ПЛЮС».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.07.2021 року відкрито провадження у справі № 911/1984/21, справу № 911/1984/21 призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.08.2021 року.

11.08.2021 року представником позивача подано заяву про відкладення підготовчого засідання та заяву про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою он-лайн сервісу «Easycon».

05.08.2021 року представником відповідача подано відзив, яким останній проти позову заперечує та просить в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

У зв`язку з виникненням технічних проблем, що унеможливлюють проведення підготовчого засідання 11.08.2021 року, підготовче засідання відкладалось на 06.09.2021 року.

06.09.2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, яким останній проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач в судове засідання 06.09.2021 року не з`явився, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 05.08.2021 року не виконав, про причини неможливості виконання вимог цієї ухвали та про причини неявки не повідомив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.09.2021 року підготовче засідання у справі відкладалось на 24.09.2021 року. У позивач було витребувано письмові пояснення та докази хто та яким чином перевіряв товар та заносив відомості до ТТН серії 12ААИ № 047145 від 22.05.2021 року та чи відбирались контрольні зразки товару.

В підготовчому засіданні від 24.09.2021 року оголошено перерву на 13.10.2021 року.

08.10.2021 року позивачем подано заперечення щодо долучення доказів. Через канцелярію Госпродарського суду Київської області відповідачем 08.10.2021 року подано письмові пояснення по суті спору. Від представника позивача 12.10.2021 року надійшли заперечення на письмові пояснення відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 13.10.2021 року позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, уточнень позовних вимог не мав. Також зазначив і про те, що ним повідомлені всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.10.2021 року проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві поданому 05.08.2021 року. Також зазначив і про те, що відповідачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 03.11.2021 року.

В судовому засіданні 03.11.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 03.11.2021 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОХОЛДИНГ ДІС» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ ПЛЮС» про стягнення коштів за поставку неякісного товару.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.05.2021 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ ПЛЮС» (відповідач, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОХОЛДИНГ ДІС» (позивач, Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу № 180520/21 (далі - Договір), згідно якого, на умовах і в порядку, передбачених цим Договором, Продавець зобов`язується поставити і передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

Згідно з п. 1.2. Договору предметом цього Договору є поставка сільськогосподарської продукції (далі Товар), яка визначається у Специфікаціях, які є невід`ємними частинами Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору товар за даним Договором поставляється партіями протягом періоду, вказаного в Специфікаціях до цього Договору.

Пунктом 3.3 Договору визначено, кількість та строк поставки, ціна та загальна вартість товару для кожної партії товару, що поставляється, визначається у Специфікаціях до цього Договору, які підписуються Сторонами щодо кожної конкретної партії товару та є невід`ємними частинами цього Договору.

Продавець зобов`язується передати товар на умовах, які визначаються в Специфікаціях до Договору (п. 4.1 Договору).

18.05.2021 року сторони підписали Специфікацію № 1 до Договору, відповідно до якої погодили поставку товару - кукурудзи у кількості 500 тонн, загальною вартістю 4 149 999,00 грн. з ПДВ (по 8 300,00 грн. за 1 тонну товару). Така ціна товару була узгоджена Сторонами у випадку якщо якісні показники товару у пункті розвантаження будуть в повному обсязі відповідати якісним показникам товару, вказаним у цій Специфікації № 1.

19.05.2021 року Покупець перерахував на розрахунковий рахунок Продавця передплату - грошові кошти у розмірі 2 805 399,32 грн. за товар - кукурудзу, що підтверджується платіжним дорученням № 2064.

Позивач зазначає, що 21.05.2021 року ним було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В. КАРГО» Договір про надання послуг з приймання, сушіння, очищення та зберігання зерна № МК01-46/2021 (далі - Договір про надання послуг), предметом якого є комплекс послуг з приймання, сушіння, очищення і знеособленого зберігання зерна, що надаються Терміналом Поклажодавцю. Разом з Договором про надання послуг сторонами було підписано Додаток № 1 до Договору про надання послуг, в якому зазначено тарифи за послуги очищення та сушіння, що надаються Терміналом.

Протягом 19-22 травня 2021 року Продавцем поставлено Покупцю товар - кукурудзу у кількості 326,94 тонн на загальну суму 2 713 601,34 грн. по ціні 8 300,00 грн. за 1 тонну товару, зазначену у Специфікації № 1 від 18.05.2021 року, якщо товар відповідає усім зазначеним в ній показникам. Зазначене підтверджується видатковими накладними: ВН № 3 від 19.05.2021 року; ВН № 8 від 20.05.2021 року; ВН № 16 від 22.05.2021 року.

Вказаний товар у повному обсязі доставлявся у пункт розвантаження - Одеська обл., Лиманський р-н, село Визирка, вул. Морська, буд. 1, отримувач вантажу - ТОВ «М.В. КАРГО» (тобто особа, визначена Покупцем в межах надання послуг ), що підтверджується наступними товарно-транспортними накладними: ТТН серії 12ААИ № 047143 від 20.05.2021 року; ТТН серії 12ААИ № 047145 від 22.05.2021 року; ТТН серії 12ААИ № 047136 від 21.05.2021 року; ТТН серії 12ААИ № 047144 від 20.05.2021 року; ТТН серії 12ААИ № 050120 від 19.05.2021 року; ТТН серії 12ААИ № 050230 від 21.05.2021 року; ТТН серії 12ААИ № 050236 від 21.05.2021 року; ТТН серії 12ААИ № 050246 від 20.05.2021 року; ТТН серії 12ААИ № 050247 від 20.05.2021 року; ТТН серії 12ААЗ № 381180 від 20.05.2021 року; ТТН серії 12ААЗ № 459103 від 20.05.2021 року; ТТН серії 12ААЗ № 459104 від 20.05.2021 року.

Відповідно до інформації, зазначеної у вказаних ТТН (портових записів, які внесено до ТТН після розвантаження товару), виявлено, що товар - кукурудза, не відповідає якісним показникам, зазначеним у Специфікації № 1 до Договору (товар не відповідає показникам щодо вологості та сміттєвих домішок).

Згідно з п. 2.1. Договору товар по якості повинен відповідати вимогам, вказаним в Специфікації для кожної партії товару.

Відповідно до п. 2.3. Договору та п. 4 Специфікації № 1 остаточна якість товару визначається на пункті розвантаження товару, а саме: якість товару, яка буде вказана у товарно-транспортній накладній (чи іншому документі, що підтверджує якість товару). Якщо якість товару не відповідає показникам, зазначеним у пункті 2.1. Договору (Специфікації), то ціна товару знижується згідно знижок, діючих у пункті розвантаження.

Згідно з п. 6.3. Договору у випадку, коли якість товару в остаточному місці поставки (відповідно до даних, що зазначені у перевізних документах) не відповідає якості (некондиція), що зазначена у п. 2.1 Договору, Продавець відшкодовує Покупцеві збитки, понесені Покупцем, у повному обсязі.

В Специфікації № 1 до Договору зазначено, що товар повинен відповідати таким критеріям якості: вологість - до 14%; сміттєва домішка - до 2,0%; битих зерен - до 5,0%; пошкоджених зерен - 5,0%; зараженість шкідниками - не допускається; зернова домішка - до 10%; домішка інших культур - не допускається; амброзія - не допускається; всі інші показники згідно - 4525:2006.

Як вбачається з даних, зазначених у дев`яти ТТН із дванадцяти (серія 12ААЗ № 381180; серія 12ААИ № 047143; серія 12ААИ № 047144; серія 12ААИ № 050120; серія 12ААЗ № 459104; серія 12ААЗ № 459103; серія 12ААИ № 050236; серія 12ААИ № 050246; серія 12ААИ № 050247) показник вологості варіюється від 14,40% до 14,90%, що не відповідає критеріям якості, зазначеним у Специфікації № 1 до Договору.

Також з даних, зазначених у восьми ТТН із дванадцяти (серія 12ААИ № 047143; серія 12ААИ № 047144; серія 12ААИ № 050120; серія 12ААЗ № 459104; серія 12ААЗ № 459103; серія 12ААИ № 050236; серія 12ААИ № 050246; серія 12ААИ № 050247) показник сміттєвих домішок варіюється від 3,20% до 4,70%, що також не відповідає критеріям якості, зазначеним у Специфікації № 1 до Договору.

На дванадцяти вищезазначених ТТН середній показник вологості становить - 14,33%, сміттєвих домішок - 3,2%. Також, за 12 ТТН загальна маса поставленого товару складала 326,940 тонн, а залікова маса товару (фізична маса зерна, зменшена на розрахункову величину маси відхилень до кондиційного вмісту вологи та сміттєвої домішки у зерні) становить 321,708 тонн, тобто різниця між масою поставленого товару та фактично отриманою масою товару після сушіння та очищення складає 5,231 тонна, що в перерахунку на вартість тонни 8 300,00 грн. складає 43 417,30 грн. Також, для приведення товару в кондиційний стан вартість послуг по очищенню зерна становить 11 769,84 грн., вартість послуг по сушінню зерна становить 10 789,00 грн, всього 22 558,84 грн.

Відповідно до пп. 1) п. 2.4. Договору у випадку відмови прийняття товару в остаточному пункті розвантаження чи прийняття його зі знижками у зв`язку з невідповідністю якості Товару, передбаченої Договором та Специфікацією, Покупець інформує Продавця (листом по електронній пошті) до кінця робочого дня, в якому здійснюється розвантаження товару. В такому випадку Продавець повертає Покупцю кошти, перераховані за поставлений товар, та відшкодовує витрати, понесені Покупцем за перевезення товару в пункт розвантаження та до місця навантаження товару Продавцем. Після цього покупець повертає товар у місце навантаження його Продавцем.

Позивач зазначає, що на виконання вимог пп. 1) п. 2.4. Договору Покупець 24.05.2021 року направив на електронну пошту Продавця лист № 1/24.05.2021 року щодо необхідності зменшення ціни через неналежну якість поставленого товару та повернення різниці між вже сплаченою сумою та сумою, необхідною до сплати за Товар. Разом з вказаним листом було направлено зазначені вище дванадцять ТТН для підтвердження невідповідності якості (показникам вологості та сміттєвої домішки) поставленого Продавцем Товару згідно умов Договору та Специфікації № 1.

27.05.2021 року на адресу Покупця від Продавця надійшов лист (вих. № 79) щодо надання інформації відносно вартості послуг доробки (сушіння та очищення) товару.

02.06.2021 року Покупець направив на адресу Продавця претензію щодо повернення грошових коштів, сплачених за Товар у загальному розмірі 157 510,75 грн., з яких: 91 797,97 грн. - сума попередньої оплати, сплачена Покупцем, яка підлягає поверненню Продавцем як така, що була надлишково перерахована; 65 712,78 грн. - сума знижки за товар, якісні показники якого не відповідають тим, що зазначені у Специфікації (при визначенні знижки на товар, якісні показники якого не відповідають тим, що зазначені у Договорі та Специфікації № 1, її розраховано в розмірі 201,80 грн. на 1 тонну товару, тобто ціна 1 тонни кукурудзи становить 8 098,20 грн.).

03.06.2021 року на адресу Покупця надійшла відповідь на претензію (вих № 82 від 03.06.2021 року) відповідно до змісту якої, Продавець серед іншого посилається на порушення Покупцем п. 2.4. Договору, а саме пропуск строку повідомлення у разі виявлення будь-яких недоліків якості товару. На думку Продавця, Покупець повинен був повідомити його про виявленні якісні невідповідності товару не пізніше кінця робочого дня 22.05.2021 року, однак, надіслав лист лише 24.05.2021 року.

У зв`язку з чим, позивач пояснив, що остання поставка товару у пункт розвантаження відбулась 23.05.2021 року о 06 год. 06 хв., а висновок щодо невідповідності якісним характеристикам Товару був прийнятий о 06 год. 37 хв., що підтверджується ТТН серії 12ААИ № 047145 від 22.05.2021 року. Однак, 23.05.2021 року припадає на вихідний день - неділю, тому Покупець направив свій лист щодо необхідності зменшення ціни через неналежну якість поставленого товару 24.05.2021 року у робочий день тижня - понеділок.

В подальшому, Продавець повернув Покупцю суму надлишкової попередньої оплати у розмірі 91 797,97 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4535 від 04.06.2021 року.

Щодо неналежної якості зерна Продавець посилається на необхідність надання висновку експертизи щодо доробки товару у відповідність нормативним характеристикам (показникам вологості та сміттєвої домішки).

Позивач не погоджується з відповідними висновками відповідача (Продавця), оскільки згідно з погодженими сторонами умовами п. 2.3. Договору та п. 4 Специфікації №1 остаточна якість товару визначається в пункті розвантаження товару, яка буде вказана у товарно-транспортній накладній або іншому документі, що підтверджує якість товару. Тобто для підтвердження невідповідності якості товару достатньо лише інформації, зазначеної у ТТН щодо якісних показників (вологості та сміттєвої домішки) та характеристик товару, що виключає необхідність проведення будь-якої експертизи, отримання її висновків та направлення їх Продавцю для підтвердження факту невідповідності якості поставленого товару.

Позивач в позові просить стягнути з відповідача 65 712,78 грн. суми знижки на товар, якісні показники якого не відповідають тим, що зазначені у Специфікації № 1, яка визначена в розмірі 201,80 грн. на 1 тонну товару. Оскільки позивачем здійснено передплату Товару по ціні 8300,00 грн. за тонну, а з врахуванням знижки вартість тонни становить 8 098,20 грн., відповідні передплачені кошти, які складають різницю в ціні товару з врахуванням його фактичної якості, позивач просить стягнути з відповідача.

При цьому, як вбачається з наведених у позові пояснень та розрахунків, відповідна сума знижки в розмірі 201,80 грн. за тонну розрахована за формулою Дюваля з врахуванням відсотку зменшення загальної маси товару після сушіння та очищення. Заявлена у позові сума знижки 65 712,78 грн. складається з 43 417,30 грн. вартості зменшення маси товару після сушіння та очищення, 11 769,84 грн. вартості послуги з очищення зерна та 10 789,00 грн. вартості сушіння зерна.

В ході розгляду спору відповідач подав відзив, в якому позовні вимоги заперечував, зазначив, що на підставі Договору та Специфікації № 1 від 18.05.2021 року відповідачем було відвантажено позивачу 22.05.2021 року товар - кукурудзу кількістю 326,94 тонн на загальну суму 2 805 399,32 грн. (по ціні 8 300,00 грн. за 1 тонну).

Відповідач зазначає, що згідно з вимогами п.2.4 Договору у випадку відмови прийняття Товару в остаточному пункті розвантаження чи прийняття його із знижками у зв`язку з невідповідністю якості Товару, Покупець інформує про це Продавця до кінця робочого дня, в якому здійснювалось розвантаження. Відповідно до цього пункту у разі виявлення будь-яких недоліків в якості Товару, що потягло б за собою зменшення ціни, позивач мав би повідомити Продавця не пізніше кінця робочого дня 22.05.2021 року. Однак, позивач лише 24.05.2021 року надіслав листа № 1/24.05.2021, яким повідомив про необхідність зменшення ціни через неналежну якість Товару.

Також відповідач не погоджується з визначеною позивачем ціною 1 тонни зерна кукурудзи в розмірі 8 099,00 грн., тобто на 201 грн. менше від початкової ціни, посилаючись на відсутність висновку експертизи.

Стосовно посилань позивача на те, що субота не є робочим днем, відповідач зазначає, що роботи із навантаження та перевезення товару відбувались саме в суботу, а враховуючи специфіку роботи із сільськогосподарським товаром, день тижня не має значення, оскільки зерно не може відлежуватись, а вимагає швидкої роботи, незалежно від дня тижня. Тому слід враховувати цей факт, та визначати робочим днем тижня той день, коли здійснювалось навантаження.

Суд не погоджується з відповідними твердженнями відповідача, оскільки з огляду на зміст п. 2.4. Договору має значення день розвантаження, а не навантаження, а складення та надіслання претензії можливо в день роботи саме офісу компанії, а не вантажного підрозділу. Тому, враховуючи, що вимога про надання знижки у зв`язку з невідповідною якістю зерна була надіслана в перший робочий день 24.05.2021 року (понеділок) після розвантаження та з`ясування недоліків (вранці 23.05.2021 року (неділя), таке надіслання цілком відповідає змісту п. 2.4.Договору.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з умовами Договору дотримання визначених п. 2.4. строків повідомлення має значення у разі відмови від прийняття товару, в той час як згідно з п. 2.3. Договору отримання знижки через неналежну якість не має прямої залежності від дотримання визначених п. 2.4. Договору порядку та строків.

Також, відповідач зазначає, що 22.05.2021 року ним здійснювалось відвантаження кукурудзи на користь іншого товариства із того ж контейнеру, що й позивачу, але згідно наданого ними розрахунку ціни товару в залежності від фактичної якості, зробленого на підставі експертизи зерна, максимально можливе зниження ціни становить 106 грн./т.

Однак, відповідачем в підтвердження вищенаведених обставин не надано жодного доказу, тому відповідні обставини не приймаються судом до уваги.

Також відповідач посилався на необхідність дотримання визначеного Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7 від 25.04.1966 року, чого позивачем не доведено. Відповідач також стверджує, що відповідно до вимог п. 20. Інструкції № П-7 перевірка якості продукції повинна проводитися за участю представників Одеської торгово-промислової палати.

У відповіді на відзив позивач заперечував викладені у відзиві обставини, зазначив, що умовами Договору, які погоджені відповідачем, передбачено, що остаточна якість товару визначається на пункті розвантаження товару та вказується у товарно-транспортній накладній (п. 2.3. Договору та п. 4 Специфікації № 1), що виключає необхідність проведення будь-якої експертизи та доведення відповідачу факту невідповідності якості поставленого ним товару.

У зв`язку з чим, суд зазначає, що Сторони у Договорі погодили порядок приймання товару за якістю враховуючи специфіку діяльності сторін та віддаленість пунктів навантаження та розвантаження. Крім того, з огляду на зміст умов Договору, сторони допускали відхилення в показниках якості зерна, тому погодили у п. 2.3. Договору, що остаточна якість товару визначається на пункті розвантаження та вказується у товарно-транспортній накладній (п. 2.3. Договору та п. 4 Специфікації № 1). При цьому, сторони в момент укладення Договру не передбачали необхідності в дотриманні порядку прийомки товару, визначеного Інструкцією П-7 та необхідності залучення представників Одеської торгово-промислової палати.

За умови погодження соронами в Договорі іншого порядку приймання товару та засвідчення його якості, посилання відповідача на необхідність застосування норм Інструкції П-7 та залучення Одеської торгово-промислової палати свідчить про спробу змінити умови Договору та перекласти на Покупця ризики поставки товару неналежної якості.

В разі досягнення сторонами відповідних домовленостей про необхідність застосування норм Інструкції П-7 та залучення Одеської торгово-промислової палати, такі умови мали б бути відображені в Договорі, в разі ж неузгодження відповідних питань, Договір з відповідачем міг бути й неукладений. Таким чином, зміна умов Договору після його укладення та виконання є неправомірною.

Крім того, судом в ході розгляду спору з`ясовано, що Товарно-транспортні накладні заповнювались особою, з якою у позивача було укладено Договір про надання послуг з приймання, сушіння, очищення та зберігання зерна № МК01-46/2021 ТОВ «М.В.КАРГО», яке знеособлено надає послуги позивачу, як Поклажодавцю, відповідно здійснює незалежну оцінку якості товару за участю наявної у нього сертифікованої лабораторії та видачею складського документа.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до етапі 530 цього Кодексу.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Номери та індекси стандартів, технічних умов (у разі наявності) або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі.

Як зазначено у ч.ч. 4, 5 ст. 268 Господарського кодексу України постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами (у разі наявності) чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Умовою застосування ч. 5 ст. 268 Господарського кодексу України є неналежне виконання Продавцем свого зобов`язання з поставки якісного товару, а у разі настання такої умови Покупець має право діяти альтернативно: або відмовитися від прийняття і оплати товару, або вимагати повернення сплаченої суми.

Також, як визначено ч. 3 ст. 691 Цивільного кодексу України, якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

Беручи до уваги, що сторони в Договорі погодили порядок та умови прийняття товару за якістю і передбачили можливість Покупця отримати знижку в разі невідповідності якості товару умовам Договору та право на відшкодування збитків, завданих недотриманням стандартів щодо якості Товару, Продавець взяті на себе зобов`язання щодо поставки та передачі у власність Покупця товару відповідної якості не виконав, грошові кошти у сумі 43 417,30 грн., як різницю між ціною фактично поставленою та заліковою масою товару, та грошові кошти у сумі 22 558,84 грн., витрачені на приведення товару у відповідність нормативним показникам, підлягають стягненню.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені вірогідними доказами, в той час, як відповідачем позовні вимоги не спростовані, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 27 500,00 грн., понесені на оплату послуг адвоката Самох М.Ю. на підставі Договору про надання юридичних послуг № 02/06/21/Н від 02.06.2021 року, які підтверджуються Актом від 28.10.2021 року та оплачені за платіжним дорученням № 2156 від 18.06.2021 року.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України ).

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Як визначено ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру» встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, понесені стороною у справі витрати на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для їх відшкодування судом в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на наведені в ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України критерії, для включення всієї суми у відшкодування за рахунок іншої сторони, відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а також чи була їх сума обґрунтованою.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У постанові від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за розгляд справи має бути зменшений.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на послуги адвоката суд враховує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, спірні правовідносини не передбачають дослідження адвокатом і застосування великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, справа не відноситься до категорії складних та не викликає значного публічного інтересу.

Крім того, в Акті наданих адвокатських послуг зазначено загальну вартість послуг, про яку домовились адвокат з клієнтом, однак відповідний Акт не містить детального опису послуг та вартості кожної з них.

У зв`язку з чим, суд враховує кількість та тривалість проведених у справі судових засідань, у яких брав участь адвокат позивача та необхідний для такої справи обсяг адвокатських послуг. З урахуванням фактичних обставин суд визначає належну та співмірну вартість адвокатських послуг в розмірі 10 000,00 грн., чого достатньо для покриття витраченого адвокатом часу та дійсно необхідного обсягу послуг.

Таким чином, з огляду на складність справи, необхідний обсяг адвокатських послуг та витрат часу адвоката, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 27 500,00 грн., стосовно якої подано заяву про розподіл, не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат, з огляду на що суд дійшов висновку про покладення на відповідача відшкодування позивачу 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування понесених позивачем витрат на сплату судового збору покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОБУТ ПЛЮС» (09732, Київська обл., Богуславський р-н, с. Побережка, вул. Ярослава Мудрого, буд. 53; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХОЛДИНГ ДІС» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 115, офіс 409; ) 43 417,30 (сорок три тисячі чотириста сімнадцять) грн. різниці між фактично поставленою та заліковою масою товару, 22 558,84 (двадцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. вартості приведення товару у відповідність нормативним показникам, 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору та 10 000,00 (десять тисяч) грн. адвокатських витрат.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.12.2021 р.

Суддя Т.П. Карпечкін