РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021Справа № 910/14734/21

За позовом ОСОБА_1 Закарпатської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вернум" м. Києва

про визнання договору іпотеки недійсним,

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з указаним позовом.

Позивачка зазначала, що у листопаді 2018 році їй стало відомо про те, що 24 грудня 2015 р. між відповідачем як правонаступником Публічного акціонерного товариства "Вернум Банк" (кредитор) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Колосок" (позичальник) було укладено кредитний договір № КЮ-186 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно умов якого відповідач зобов`язався надати Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Колосок" кредит, а останнє - повернути кредит та сплатити за його користування проценти у встановленому договором розмірі.

Виконання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колосок" зобов`язання за вказаним кредитним договором було забезпечене іпотекою належного їй нерухомого майна - нежилого приміщення № 6 з підвалом та мансардою, поз. 1-25, І, ІІ, загальною площею 339,6 м2, ганок літ. А у житловому будинку літ. А-1, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0571 га по АДРЕСА_1 загальною вартістю 8584478,48 грн. на підставі укладеного між нею та відповідачем договору іпотеки від 27 січня 2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 18.

Останній договір укладений від її імені представником Новіцьким О.А. з перевищенням повноважень, визначених довіреністю від 18 грудня 2015 р. зареєстрованої за № 4976, зміст якої обмежував повноваження представника укладати правочини на забезпечення її власних зобов`язань, не зобов`язань третіх осіб.

Посилаючись на такі обставини, а також те, що її не було ознайомлено зі змістом договору іпотеки від 27 січня 2016 р., позивачка на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України просила задовольнити позов та визнати цей договір недійсним.

У процесі розгляду справи позивачка подала клопотання про витребування від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. належним чином посвідченої копії довіреності від 18 грудня 2015 р. Судом відмовлено у цьому клопотанні за безпідставністю, оскільки копія такої довіреності наявна у матеріалах справи, подана самою позивачкою разом із позовною заявою, завірена її представником адвокатом Шевченком А.В. та її зміст не викликає сумніву у суду та інших учасників судового процесу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Вказував, що 18 грудня 2015 р. позивачкою власноруч було підписано нотаріальну довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. та зареєстрована за № 4976. Згідно цієї довіреності позивачка уповноважила Новіцького О.А. представляти інтереси та бути її представником з питань підписання договору іпотеки з будь-яким банком розташованим на території України та вчиняти інші дії на належний позивачці на праві особистої приватної власності об`єкт нерухомості, який згідно правовстановлюючого документу значиться як нежиле приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Довіреність видана з правом надання підпису, подачі та отримання будь-яких документів, та без права передовіри строком на три роки та зберігає чинність до 18 грудня 2018 р. Також зазначав, що позивачці достовірно було відомо про факт укладення та в подальшому підписання договору іпотеки від 27 січня 2016 р.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 грудня 2015 року між відповідачем як правонаступником Публічного акціонерного товариства "Вернум Банк" (кредитор) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Колосок" (позичальник) було укладено кредитний договір № КЮ-186 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно умов якого відповідач зобов`язався надати Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Колосок" кредит, а останнє - повернути кредит та сплатити за його користування проценти у встановленому договором розмірі.

Згідно п. 1.2.2. договору кредитні кошти у сумі 3800000 грн. надаються після оформлення договору іпотеки з фізичною особою ОСОБА_1 нерухомого майна - нежитлові приміщення № 6 з підвалом та мансардою, поз. 1-25, І, ІІ, загальною площею 339,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колосок" зобов`язання за вказаним кредитним договором було забезпечене іпотекою нерухомого майна нежилого приміщення № 6 з підвалом та мансардою, поз. 1-25, І, ІІ, загальною площею 339,6 м2, ганок літ. А у житловому будинку літ. А-1, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0571 га по АДРЕСА_1 загальною вартістю 8584478,48 грн. на підставі укладеного між позивачкою та відповідачем договору іпотеки від 27 січня 2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 18.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі копіями вищезазначених договорів.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані укладенням договору іпотеки від імені позивачки Новіцьким О.А. з перевищенням наданих йому повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 2-5 ст. 203 ЦК України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З тексту спірного договору іпотеки, вбачається, що від імені позивачки він підписаний Новіцьким О.А. , який діяв на підставі довіреності від 18 грудня 2015 р., посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. та зареєстрованої за № 4976.

Згідно ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

З наявної у матеріалах справи нотаріальної довіреності від 18 грудня 2015 р., зареєстрованої за № 4976, вбачається, що позивачка уповноважила Новіцького О.А. :

представляти її інтереси та бути представником по укладених нею кредитним договорам та договором іпотеки з питань отримання кредиту і передачі у заставу та укладення і підписання кредитного договору та договору іпотеки з будь-яким банком, розташованим на території України, та проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень на належний їй на праві приватної власності об`єкт нерухомості - нежиле приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для чого надала представнику право, зокрема, укладати та підписувати додаткові договори, договори про внесення змін та доповнень до вищевказаних договорів, укладати та підписувати договори про розірвання вищевказаних договорів;

представляти її інтереси у будь-якому банку, розташованому на території України, з будь-яких питань, які будуть її стосуватися, а саме, стосовно будь-яких питань, пов`язаних з укладанням з цим банком договору іпотеки на вищезазначене нерухоме майно та отримання у цьому банку грошових коштів (кредиту), для чого надала представнику право, зокрема, підписувати договори та інші необхідні документи.

Тобто зміст доручення стосувався як вже укладених кредитного та іпотечного договорів за участю позивачки, так і укладення іншого договору іпотеки щодо належного позивачці нерухомого майна.

При цьому довіреність від 18 грудня 2015 р. в частині укладення іншого договору іпотеки не обмежує повноважень представника вчиняти від імені позивачки правочини іпотеки лише на забезпечення її власних зобов`язань, не зобов`язань третіх осіб.

Доводи позовної заяви з цього приводу суперечать зібраним у справі доказам, тому є безпідставними.

Суттю представництва є вчинення представником правочинів від імені та в інтересах особу, яку представляють, відповідно до наданих йому повноважень.

Спірний договір іпотеки від 27 січня 2016 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 18, вчинений представником у межах наданих повноважень.

Враховуючи встановлені обставини укладення спірного договору з дотриманням вимог ст. 203 ЦК України, у позові відповідно до вимог ст. 215 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 Закарпатської області відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар