Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Господарський суд Харківської області 07 грудня 2021 року м. Харків
справа № 591/5455/18
склад суду:суддя Бринцев О.В.
секретар судового засідання:Гула Д.В.
позивач:ОСОБА_1
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМТЕПЛОЕНЕРГО»
вимоги позивача:визнання недійсним рішенням загальних зборів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
представник позивача:ОСОБА_2
представник відповідача:ОСОБА_3 ;

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач вважає незаконним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Комтеплоенерго" (далі - Товариство) про звільнення її з посади директора. Вказує, що цим рішенням були порушені її корпоративні та трудові права. Так, її як учасника Товариства не було повідомлено про дату, час та місце проведення зборів. Її як директора Товариства було безпідставно звинувачено у порушенні трудової дисципліни (прогулі).

1.2. Відповідач просить суд в позові відмовити. Стверджує, що оскаржуване рішення є правомірним, адже звільнення директора в будь-який час та з будь-яких підстав є необмеженим правом учасників Товариства. Рішення було ухвалено за наявності кворуму. Відсутність позивача на загальних зборах учасників Товариства та неповідомлення її про збори не вплинули ні на визначення кворуму, ні на результати голосування, оскільки частка позивача в статутному капіталі є незначною (3%). Підстава звільнення - відсутність на робочому місці (прогул), була зафіксована належним чином. В якості додаткової підстави відмови в позові відповідач просить суд застосувати строк позовної давності.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Згідно з положеннями пунктів 1.6., 4.2. статуту Товариства (в редакції 2016 року) його засновниками є ТОВ "Харківспецінвест" (97%) та ОСОБА_1 (3%).

2.2. Рішенням установчих зборів учасників Товариства оформленим протоколом від 25.04.2016 №1 (т.III, а.с. 99-100) ОСОБА_1 обрана директором Товариства.

2.3. Рішенням загальних зборів учасників Товариства оформленим протоколом від 13.08.2018 №13/08-18 (далі - Рішення, т.III, а.с. 111-112) ОСОБА_1 звільнена з посади директора Товариства.

2.4. З посиланням на Рішення директором Товариства ОСОБА_4 (призначеним Рішенням від 13.08.2018) видано наказ від 17.08.2018 №1-К про звільнення ОСОБА_1 за прогули без поважних причин згідно пунктом четвертим статті 40 КЗпП України (т.III, а.с. 108, зворотна сторона).

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 27.09.2021 вх. №22616 (т.III, а.с. 129), є:

- визнання незаконним та скасування Рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства;

- визнання незаконним та скасування наказу Товариства "Про звільнення ОСОБА_1 " від 17.08.2021 №1-К;

- поновлення з 14.08.2018 ОСОБА_1 на посаді директора Товариства;

- стягнення з Товариства середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 14.08.2018 по 05.10.2021 у сумі 211.253,22 грн.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 31, 32, 33 Закону України "Про Товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", стаття 235 КЗпП України, статті 97, 99 ЦК України.

3.3. Фактичними підставами позову є неповідомлення позивача про скликання загальних зборів учасників Товариства; відсутність факту порушення трудової дисципліни (прогулу).

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач проти позову заперечує. Стверджує, що оскаржуване рішення є правомірним, адже звільнення директора в будь-який час та з будь-яких підстав є необмеженим правом учасників Товариства. Рішення було ухвалено за наявності кворуму. Відсутність позивача на загальних зборах учасників Товариства та неповідомлення її про збори не вплинули ні на визначення кворуму, ні на результати голосування, оскільки частка позивача в статутному капіталі є незначною (3%). Підстава звільнення - відсутність на робочому місці (прогул), була зафіксована належним чином. В якості додаткової підстави відмови в позові відповідач просить застосувати строк позовної давності.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 18.12.2018 у справі №591/5455/18 позовні вимоги було задоволено частково. Постановою Сумського апеляційного суду від 14.03.2019, рішення Зарічного районного суду міста Суми від 18.12.2018 у справі №591/5455/18 змінено в частині розподілу судових витрат. В решті рішення Зарічного районного суду міста Суми від 18.12.2018 залишено без змін.

5.2. Постановою Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №591/5455/18, рішення Зарічного районного суду міста Суми від 18.12.2018 та постанову Сумського апеляційного суду від 14.03.2019 у справі №591/5455/18 скасовано. Провадження у справі №591/5455/18 закрито.

5.3. Ухвалою Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №591/5455/18 справу передано для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

5.4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.03.2021 у справі №591/5455/18 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

5.5. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.04.2021 позовну заяву залишено без розгляду.

5.6. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.03.2021 у справі №591/5455/18 .

5.7. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.08.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

5.8. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.09.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі №591/5455/18.

5.9. Ухвалою господарського суду, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 16.11.2021, прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову.

5.10. Ухвалою господарського суду, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 25.11.2021, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

5.11. В судовому засіданні 02.12.2021 судом оголошено перерву до 07.12.2021.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи спливла позовна давність?

- Чи є підстави для визнання причин пропущення позовної давності поважними?

- Чи є підстави для визнання Рішення незаконним?

- Чи є підстави для застосування інших способів захисту права обраних позивачем?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають позитивну відповідь на друге-четверте ключові питання та негативну на перше, а відповідач навпаки.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СПЛИВ ПОЗОВНОЇ ДАВНОСТІ

7.1. Відповідач вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо вимог про визнання незаконним та скасування Рішення.

7.2. Суд погоджується з цим твердженням відповідача з наступних підстав.

7.3. Згідно положень статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

7.4. Пунктом восьмим частини другої статті 258 ЦК України до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства встановлена спеціальна (скорочена) позовна давність в один рік.

7.5. Рішення ухвалене 13.08.2018. Отже, однорічний строк позовної давності до вимог про визнання його недійсним закінчився 14.08.2019.

7.6. Позовна заява в первісній редакції поданій 17.08.2018 до Зарічного районного суду міста Суми містила вимогу «визнати протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтеплоенерго" №13/08-18 від 13.08.2018 р., в частині звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтеплоенерго" незаконним та скасувати його». Вимоги «визнати рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтеплоенерго" від 13.08.2018 р., оформлене протоколом №13/08-18, щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтеплоенерго" () незаконним та скасувати його» позовна заява в первісній редакції не містила.

7.7. Із зазначеною позовною вимогою позивач звернулася до Господарського суду Харківської області шляхом подачі заяви про зміну предмету позову від 27.09.2021 вх. №22616. Ця заява була прийнята до розгляду ухвалою суду від 16.11.2021, що занесена до протоколу підготовчого засідання.

7.8. Таким чином, названа позовна вимога (про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства), що є предметом розгляду в даній справі, подана з пропущенням встановленого статтею 258 ЦК України однорічного строку позовної давності.

7.9. Суд не вбачає підстав вважати строк позовної давності перерваним, з наступних підстав.

7.10. Згідно з частиною другою статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Зі змісту наведеної норми вбачається, що перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову переривається лише у разі, якщо позивач звернувся до суду з додержанням вимог процесуального законодавства.

7.11. Натомість в даному разі, як встановлено постановою Верховного Суду від 11.11.2020 у цій справі, звернення позивача до Зарічного районного суду міста Суми відбулося з порушенням процесуальних правил юрисдикції (підвідомчості), тобто з порушенням закону. Порушення закону не може приводити то тих самих наслідків, що і його додержання. Тому подача позову з порушенням правил підвідомчості не перериває позовну давність. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду у аналогічній справі (постанова від 15.05.2020 у справі 922/1467/19).

7.12. З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що строк позовної давності щодо вимоги про визнання незаконним та скасування Рішення сплив.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОВАЖНІСТЬ ПРИЧИН ПРОПУЩЕННЯ СТРОКУ ПОЗОВНОЇ ДАВНОСТІ

8.1. Позивач просить визнати причини пропущення строку позовної давності поважними.

8.2. Суд задовольняє зазначену заяву позивача з наступних підстав.

8.3. Згідно з частиною п`ятою статті 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

8.4. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

8.5. Європейський суд з прав людини також неодноразово наголошував, що механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (рішення у справах "Фінікарідов проти Кіпру", "Іліан проти Туреччини" та ін).

8.6. Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 у справі 922/1467/19 зазначив, що за змістом статті 267 ЦК України, сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі можна дійти до висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим. При цьому, очевидно, підкреслює Верховний Суд, що перебування справи у провадженні судових органів, вчинення в ній передбачених законом дій на думку добросовісного розсудливого спостерігача виключає необхідність вчинення процесуальних дій спрямованих на припинення цього процесу, а саме подачі заяв про закриття провадження у справі, подачі позовів в порядку іншого судочинства тощо. За таких обставин є неправильним та несправедливим покладення виключно на позивача відповідальності за помилку у визначенні підвідомчості відповідної справи і позбавлення його права на захист у спірних правовідносинах.

8.7. Так само і в даному випадку обставини справи, а саме факт відкриття Зарічним районним судом міста Суми провадження у справі за позовною заявою позивача; тривалий судовий розгляд відповідної справи, під час якого судом не вчинялося жодних процесуальних дій спрямованих на припинення розгляду справи з причин її непідвідомчості судам загальної юрисдикції; ухвалення у справі кінцевого судового рішення про повне задоволення вимог позивача; перегляд справи Сумським апеляційним судом; залишення постановленого в порядку цивільного судочинства рішення в цій частині без змін, як такого що відповідає вимогам закону та ін., свідчать про те, що у позивача у даній справі дійсно були відсутні підстави вважати, що його позовні вимоги заявлені з порушенням процесуальних норм, та їх слід розглядати не в порядку цивільного, а в порядку господарського судочинства.

8.8. З огляду на викладене, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, а також принципи справедливості, добросовісності і розумності суд у даній справі дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропущення строку позовної давності поважними.

8.9. Додатково до викладеного суд зауважує, що помилка у визначені підвідомчості справи є прямим наслідком дій самого відповідача. Останній у відповідному протоколі від 13.08.2018 в якості підстав Рішення про звільнення позивача з посади директора послався (т.III, а.с. 111 зворотна сторона) не на норми корпоративного права (ст. 99 ЦК України), а на норми трудового законодавства (п.4 ст. 40 КЗпП України). Такі дії відповідача стали підставою для створення уявлення про те, що спір наразі носить не господарський, а трудовий характер, і тому підлягає вирішенню не в господарському суді, а в суді загальної юрисдикції.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НЕЗАКОННІСТЬ РІШЕННЯ.

9.1. Позивач стверджує, що Рішення є незаконним тому, що воно ухвалене зборами учасників Товариства про скликання яких відповідач позивача не повідомив, чим порушив відповідні норми чинного законодавства України, статуту Товариства та її, позивача, права, як учасника Товариства.

9.2. Суд погоджується з даним твердженням позивача з огляду на наступне.

9.3. Відповідно до положень статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (тут і далі в редакції від 17.06.2018) виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення.

9.4. Згідно з пунктом 7.2.1. Статуту Товариства (в редакції 2018 року) учасники повідомляються про проведення зборів учасників персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за тридцять днів до скликання зборів учасників.

9.5. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду (п.41 постанови від 03.12.2019 у справі №904/10956/16) правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах є однією зі складових корпоративних прав. Зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

9.6. Позивач є учасником товариства із часткою в статутному капіталі 3% (т.IV а.с. 60).

9.7. Відповідач в порядку визначеному статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та пунктом 7.2.1. Статуту Товариства про дату час та місце проведення загальних зборів учасників Товариства, які відбулися 13.08.2018, позивача не повідомив.

9.8. Факт неповідомлення відповідачем позивача у встановленому порядку про загальні збори, що відбулися 13.08.2018, визнається усіма учасниками справи. Про це свідчать письмові заяви сторін по суті справи, а також пояснення представників сторін, надані в судових засіданнях (19.10.2021) та інші наявні у справі докази. Тому згідно з частиною першою статті 75 ГПК України цей факт не підлягає доказуванню і визнається судом встановленим.

9.9. З огляду на це суд приходить до висновку про те, що внаслідок неповідомлення позивача про дату, час та місце проведення зборів учасників Товариства, що відбулися 13.08.2018, відповідачем були порушені вимоги статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", пункт 7.2.1. Статуту Товариства щодо порядку скликання загальних зборів та тим самим порушені корпоративні права позивача на участь в управлінні Товариством.

9.10. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст.15 ЦК України).

9.11. Статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Одним з них є визнання недійсними актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання.

9.12. Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнані недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства (п. 21 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 № 13).

9.13. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішення загальних зборів господарського товариства недійсними (правовий висновок Судової палати у господарських справах (постанова від 02.09.2014 у справі № 3-39гс14)).

9.14. З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вимог позивача про визнання незаконним та скасування Рішення, як такого що ухвалене з порушенням вимог закону, статуту щодо повідомлення учасників про дату, час та місце проведення загальних зборів учасників Товариства та яке порушує права позивача на участь в управлінні Товариством.

9.15. Заперечення відповідача проти визнання незаконним Рішення мотивовані тим, що він, відповідач, здійснював спроби повідомити позивача про загальні збори скликані на 13.08.2018 за допомогою телефонного зв`язку, суд оцінює критично. Всупереч вимог статей 13, 74 ГПК України (кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на підтвердження зазначених обставин не надав.

9.16. Між тим Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що спосіб повідомлення про скликання загальних зборів повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника. Особа, яка скликає загальні збори учасників ТОВ повинна вжити всіх розумних заходів для повідомлення учасників про проведення цих зборів. Обраний особою, що скликає загальні збори учасників товариства, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направлення такого повідомлення (постанови Верховного Суду у справах №904/6983/17, №904/6965/17, №908/3577/16).

9.17. Також критично суд оцінює заперечення відповідача проти визнання Рішення недійсним мотивовані посиланнями на статтю 99 ЦК України, якою передбачено, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені. Суд зауважує, що вказане в статті 99 ЦК України право не є абсолютним. Його реалізація повинна відбуватися в порядку визначеному законом. Положення статті 99 ЦК України не спростовують необхідності додержання Товариством встановленого іншими законодавчими нормами та установчими документами порядку скликання та проведення загальних зборів. В тому числі вони не надають права мажоритарним учасникам товариства відступити від вимог щодо повідомлення міноритарних учасників про дату, час та місце проведення зборів.

9.18. Юридично неспроможною суд визнає і позицію відповідача, яка зводиться до думки про законність проведення відповідних зборів учасників Товариства без повідомлення позивача тому, що її частка в статутному капіталі є незначною (3%), а отже вона, позивач, все одно була нездатна вплинути ні на визначення кворуму, ні на результати голосування. Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника (акціонера, члена) на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №907/167/17).

9.19. Заперечення відповідача проти визнання незаконним та скасування Рішення мотивовані посиланнями на пункт четвертий статті 40 КЗпП України та наявністю підстав для звільнення працівника (позивача) за порушення трудової дисципліни (прогулу) суд не бере до уваги. Встановлення та оцінка цих обставин по суті являє собою вирішення трудового спору, що виходить за межі компетенції господарського суду, визначені статтею 20 ГПК України. Разом з тим ці обставини не мають істотного значення для вирішення даного господарського спору, оскільки наразі судом в порядку господарського судочинства встановлені достатні самостійні підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування Рішення.

10. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СКАСУВАННЯ НАКАЗУ, ПОНОВЛЕННЯ НА РОБОТІ ТА СТЯГНЕННЯ СЕРЕДНЬОГО ЗАРОБІТКУ.

10.1. Згідно з частиною першою статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

10.2. Наказ директора Товариства "Про звільнення ОСОБА_1 " від 17.08.2021 №1-К було видано на підставі Рішення. Інші підстави для видачі зазначеного наказу відсутні. Самостійних підстав позовних вимог для скасування наказу також немає. Так само відсутні самостійні заперечення відповідача проти цих вимог. За таких умов вимоги про скасування названого наказу від 17.08.2021 №1-К є похідними від вимог про визнання незаконним і скасування Рішення. Враховуючи висновок про задоволення основних позовних вимог суд, відповідно, приходить і до висновку про задоволення похідних - позовних вимог про скасування зазначеного наказу.

10.3. Так само з огляду на викладене, а також враховуючи факт порушення наказом від 17.08.2021 №1-К права позивача на працю, на своєчасне одержання винагороди за працю, гарантій від незаконного звільнення встановлених статтею 43 Конституції України суд приходить до висновку про задоволення решти похідних позовних вимог, а саме поновлення позивача на посаді директора Товариства та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

10.4. Стосовно останньої вимоги суд додатково зазначає, що здійсненою судом перевіркою було встановлено, що розрахунок заявленої позивачем до стягнення сум середнього заробітку (211.253,22 грн) є арифметично правильним. Він відповідає вимогам чинного законодавства, в т.ч. Порядку обчислення середньої заробітної плати затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №10, а також матеріалам справи (довідці про доходи (т.III, а.с.114) та ін.).

11. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ВІДМОВУ В ДОПУСКУ РІШЕННЯ ДО НЕГАЙНОГО ВИКОНАННЯ.

11.1. Позивач просить суд допустити негайне виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі.

11.2. Суд відмовляє в задоволенні цих вимог з таких підстав.

11.3. Можливість допуску рішення суду до негайного виконання передбачена частиною восьмою статті 235 КЗпП України. Згідно з нею рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

11.4. Наразі спір, як визначено Постановою Верховного Суду від 11.11.2020 у даній справі №591/5455/18, не є трудовим. Господарський суд Харківської області, до якого розгляду якого цей спір було передано ухвалою Верховного Суду від 03.02.2021, не є "органом, який розглядає трудовий спір" в розумінні статті 235 КЗпП України. Наразі спір є господарським і розглядається за правилами господарського судочинства. ГПК України на відміну від КЗпП України можливості допуску рішення суду до негайного виконання не містить. Тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

12. СУДОВІ ВИТРАТИ.

12.1. Згідно статі 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно, витрати зі сплати судового збору в розмірі 5.438,80 грн (за вимоги про визнання незаконним і скасування рішення та стягнення середнього заробітку) покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» від 13.08.2018, оформлене протоколом №13/08-18, щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» ().

3. Визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» «Про звільнення ОСОБА_1 » від 17.08.2018 №1-К.

4. Поновити з 14.08.2018 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» ().

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 31, офіс 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.08.2018 по 05.10.2021 в сумі 211.253,22 грн - з врахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

6. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 31, офіс 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 5.438,80 грн.

8. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

9. В задоволенні позовних вимог в частині допуску рішення суду до негайного виконання відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.12.2021.

Суддя Бринцев О.В.