без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).
У вересні 2021 року фізична особа-підприємець Полтавцев Олег Юрійович (далі - Підприємець) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця Гончарова Миколи Сергійовича (далі - Замовник) грошових коштів у розмірі 148 964,54 грн, з яких: 135 920,00 грн - основний борг, 10 084,76 грн - інфляційні втрати, 2 959,78 грн - три проценти річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих йому послуг за договором від 14 травня 2020 року № 2 КД про консультування з питань комерційної діяльності, укладеним з позивачем.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29 листопада 2021 року позов Підприємця задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 135 920,00 грн, 9 792,75 грн інфляційних втрат, 2 959,78 грн трьох процентів річних та 2 265,55 грн судового збору.

7 грудня 2021 року до суду надійшла заява Підприємця від цієї ж дати про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача 15 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Також у вказаній заяві Підприємець просив суд поновити йому пропущений строк для подання цієї заяви, посилаючись на те, що рішення від 29 листопада 2021 року в даній справі було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 2 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2 статті 244 ГПК України).

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Положеннями статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, в якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, без повідомлення учасників справи. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

З огляду на встановлене частиною 8 статті 129 ГПК України право сторони подати докази на підтвердження розміру понесених нею судових витрат, беручи до уваги оприлюднення рішення від 29 листопада 2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 2 грудня 2021 року, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про розподіл судових витрат.

У зв`язку з наведеними обставинами, суд дійшов висновку про поновлення Підприємцю пропущеного строку для подання заяви про розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення, протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2021 року між Підприємцем та адвокатським об`єднанням "Армадум Груп" (далі - Об`єднання) було укладено договір про надання правової допомоги № LS-29/28-08/21, за умовами якого останнє зобов`язалося надавати за завданням клієнта юридичні послуги, а саме: підготовка та подання до суду першої інстанції (Господарський суд міста Києва) позовної заяви про стягнення заборгованості до фізичної особи-підприємця Гончарова Миколи Сергійовича та представництво інтересів клієнта в цьому суді (пункт 2.1. вказаного договору).

Відповідно до пунктів 5.1., 5.2. цієї угоди вартість юридичних послуг Об`єднання згідно даного договору складає 15 000,00 грн. Клієнт зобов`язується здійснити оплату протягом 3 банківських днів з дня виставлення Об`єднанням рахунку.

Відповідно до пункту 5.4. вказаного правочину приймання-передача наданих послуг оформлюється відповідним актом приймання-передачі наданих послуг.

7 вересня 2021 року Об`єднанням було виставлено рахунок № АО-19/09 на оплату юридичних послуг на суму 15 000,00 грн.

30 вересня 2021 року позивачем та Об`єднанням було підписано та скріплено їх печатками акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) на суму 15 000,00 грн.

Вартість наданих Об`єднанням юридичних послуг у розмірі 15 000,00 грн була сплачена Підприємцем платіжним дорученням від 10 вересня 2021 року № 468 на зазначену суму.

На підтвердження надання правничої допомоги за вказаним договором суду також надано належним чином засвідчені копії: ордеру серії АА № 1053847 від 14 серпня 2021 року та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 29 травня 2012 року № 4973, видане Зоріну О.В. (адвокату, який вказаний в зазначеному ордері).

Враховуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги часткове задоволення пред`явлених Підприємцем позовних вимог, а також зважаючи на відсутність клопотання відповідача про зменшення судових витрат на оплату професійної правничої допомоги у зв`язку, зокрема, з їх неспіврозмірністю, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо покладення на відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 14 970,60 грн.

Керуючись статтями 119, 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з фізичної особи-підприємця Гончарова Миколи Сергійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Полтавцева Олега Юрійовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 14 970 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн 60 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16 грудня 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко