ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 рокуСправа № 912/3010/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/3010/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія", 25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 78

до відповідача Державного підприємства "Інженерний центр твердих сплавів "Світкермет", 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 34

про стягнення 99 814,27 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "КОЕК", позивач), яка містить вимоги до Державного підприємства "Інженерний центр твердих сплавів "Світкермет" (далі - ДП "Інженерний центр твердих сплавів "Світкермет", відповідач) про стягнення 99 814,27 грн, з яких: 74 901,36 грн заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 13 694,34 грн пеня, 2 986,95 грн 3% річних, 8 231,62 грн інфляційні втрати, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії споживачу № 51Г від 09.08.2019 в частині повної та своєчасної оплати за отриману електроенергію.

Ухвалою від 20.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №912/3010/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

Органом поштового зв`язку повернуто конверт з вкладеннями (ухвала від 20.10.2021 про відкриття провадження у справі) з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою", яка направлена на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також, в матеріалах справи міститься телефонограма від 29.10.2021 №4239, відповідно до якої судом було здійснено спробу повідомити ДП "Інженерний центр твердих сплавів "Світкермет" про розгляд справи.

Крім того, суд зазначає, що статтею 42 ГПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане учасники справи не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарський суд вважає відповідача належним чином повідомленим про розгляд справи.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене та беручи до уваги необхідність забезпечення прав осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), суд розглядає справу за наявними матеріалами.

18.11.2021 суд розпочав розгляд справи та 17.12.2021 продовжив розгляд справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини.

Відповідачем подано заяву про приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії споживачу з 01.01.2019 року (а.с. 14).

Як стверджує позивач, відповідач споживав електроенергію починаючи з січня 2019 року, отримував рахунки-фактури від енергопостачальника на оплату фактично спожитої електричної енергії без будь-яких заперечень, а також оплачував спожиту електроенергію, що підтверджує здійснення відповідачем приєднання до умов Типового договору про постачання електричної енергії споживачу, опублікованого на офіційному веб-сайті Позивача (із присвоєнням договору відповідного реєстраційного номеру).

09.08.2019 між ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (далі - Постачальник) та ДП "Інженерний центр твердих сплавів "Світкермет" (далі - Споживач) укладено Договір №51Г про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) у письмовому вигляді та Комерційна пропозиція "Вільна ціна Стандарт" (термін дії Договору та Комерційної пропозиції з 09.08.2019 до 31.12.2019) (а.с. 5-13).

За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Інформація про об`єкти Споживача, постачання електричної енергії на потреби яких здійснюється на умовах цього Договору, та точки комерційного обліку, в яких відбувається зміна власника електричної енергії, наведена в заяві-приєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору (п. 2.1. Договору).

Обсяг проданої споживачу електроенергії визначається оператором системи розподілу та підтверджується шляхом підписання Сторонами до 7 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії / акта приймання передачі товарної продукції (п. 2.3. Договору).

Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору (п. 3.1. Договору).

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційного пропозицією, яка є Додатком №2 до цього Договору (п. 5.1. Договору).

Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4. Договору).

Порядок оплати за електричну енергію встановлюється згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком №2 до цього Договору. Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати попередню оплату, оплату авансових та/або планових платежів за цим Договором без отримання рахунку Постачальника. З даними щодо складових ціни на електричну енергію, необхідними для визначення величин авансових та/або планових платежів, Споживач може ознайомитися на веб-сайті Постачальника. Не отримання Споживачем рахунку Постачальника не звільняє Споживача від виконання зобов`язань з оплати електричної енергії згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією (п. 5.7. Договору).

У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є Додатком №2 до цього Договору (п. 5.8. Договору)

Відповідно до Додатку №1 початок постачання з 01.01.2019.

Згідно з пунктом 2.1. Комерційної пропозиції "Вільна ціна Стандарт" до Договору №51Г розрахунковим вважається період з 01 числа місяця, що передує розрахунковому, до такого ж числа розрахункового місяця. Споживач до початку розрахункового періоду здійснює попередню оплату у розмірі 100% заявленої величини обсягу споживання електричної енергії на наступний розрахунковий період грошовими коштами на поточний рахунок ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія".

Розмір суми платежу розраховується як добуток обсягу заявленої величини споживання електричної енергії на наступний розрахунковий період на величину визначену згідно п. 1.1.

По закінченню розрахункового місяця Постачальник, надає Споживачу остаточний розрахунок на оплату фактично спожитої електричної енергії за попередній розрахунковий період. Надані Постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті Споживачем, протягом п`яти робочих днів з дати отримання (п. 2.2. Комерційної пропозиції "Вільна ціна Стандарт").

Позивач належним чином і в повному обсязі виконав власні зобов`язання з постачання відповідачу електроенергії. Так, за розрахунковий період січень-вересень 2020 позивачем були виставлені наступні рахунки-фактури:

- за спожиту у січні 2020 року електроенергію Відповідачу було нараховано 11 696,05 грн з ПДВ., про оплату яких було надано рахунок-фактуру № 23-51171 від 03.02.2020 з терміном оплати до 10.02.2020. У встановлений термін оплата була проведена неповністю. 07.02.2020 року було перераховано лише 5 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 44;

- за спожиту у лютому 2020 року електроенергію Відповідачу було нараховано 10 706,99 грн з ПДВ, про оплату яких було надано рахунок-фактуру № 23-51171 від 02.03.2020 з терміном оплати до 10.03.2020;

- за спожиту у березні 2020 року електроенергію Відповідачу було нараховано 8 802,86 грн з ПДВ, про оплату яких було надано рахунок-фактуру № 23-51Г/1 від 02.04.2020 з терміном оплати до 09.04.2020;

- за спожиту у квітні 2020 року електроенергію Відповідачу було нараховано 13 032,88 грн з ПДВ, про оплату яких було надано рахунок-фактуру № 23-51Г/1 від 04.05.2020 з терміном оплати до 12.05.2020. При цьому, 26.05.2020 згідно платіжного доручення № 92 Відповідачем було здійснено часткову оплату за квітень в сумі 1 250,00 грн;

- за спожиту у травні 2020 року електроенергію Відповідачу було нараховано 9 098,84 грн з ПДВ, про оплату яких було надано рахунок-фактуру № 23-51171 від 02.06.2020 з терміном оплати до 10.06.2020;

- за спожиту у червні 2020 року електроенергію Відповідачу було нараховано 6 671,83 грн з ПДВ, про оплату яких було надано рахунок-фактуру № 23-51171 від 01.07.2020 з терміном оплати до 08.07.2020;

- за спожиту у липні 2020 року електроенергію Відповідачу було нараховано 6 661,97 грн з ПДВ, про оплату яких було надано рахунок-фактуру № 23-51171 від 03.08.2020 з терміном оплати до 10.08.2020;

- за спожиту у серпні 2020 року електроенергію Відповідачу було нараховано 6 017,47 грн з ПДВ, про оплату яких було надано рахунок-фактуру № 23-51Г/1 від 31.08.2020 з терміном оплати до 07.09.2020;

- за спожиту у вересні 2020 року електроенергію Відповідачу було нараховано 8 462,47 грн з ПДВ, про оплату яких було надано рахунок-фактуру № 23-51Г/1 від 30.09.2020 з терміном оплати до 07.10.2020;

Таким чином, з урахуванням систематичної неповної оплати за спожиту електроенергію за період з січня по вересень 2020 року у відповідача станом на 30.09.2021 рахується заборгованість у сумі 74 901,36 грн.

Вказані рахунки отримано відповідачем, свідченням чого є підпис посадової особи про отримання рахунків та відсутність заперечень відповідача щодо фактичного отримання.

Всупереч умовам Договору та Комерційної пропозиції відповідач розрахувався за спожиту електричну енергію не своєчасно, що призвело до звернення позивача до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості та штрафних санкцій.

Норми права, які застосовано судом.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає, що споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання (ст. 1).

Згідно ст. 56 Закону, постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

В частині 7 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" наведено умови, які визначаються у договорі постачання електричної енергії, серед яких, зокрема, ціна електричної енергії та послуг, що надаються.

Згідно зі ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальники мають право, зокрема, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів, та зобов`язані укладати договори, обов`язкові для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови таких договорів.

Стаття 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлює, що споживач має право, зокрема, купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку та отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами договору та стандартами якості електричної енергії. Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 N312 (далі - ПРРЕЕ), врегульовано взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Згідно з пунктом 3.1.1. ПРРЕЕ, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії".

Пунктом 3.1.9. ПРРЕЕ встановлено, що споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Згідно ПРРЕЕ, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником (пункт 3.1.7.).

Споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії споживачу має ознайомитись з умовами постачання електричної енергії, правами та обов`язками, обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору (пункт 3.2.1.).

Зміна або розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при його укладенні, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України та цими Правилами (пункт 3.2.2.).

Розділом IV ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів (пункт 4.1.).

Споживач, який купує електричну енергію відповідно до умов договору в електропостачальника, здійснює оплату за виставленим електропостачальником рахунком виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання цього електропостачальника в одному з уповноважених банків (пункт 4.5.).

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії (пункт 4.7.).

Згідно визначення, наведеного в ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до частини першої, другої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ст. 13).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 86).

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

Судом встановлено, що відповідачем за період з січня по вересень 2020 включно було спожито 42498 кВт/год електричної енергії, на оплату якої позивачем виставлено відповідні рахунки-фактури.

Відповідно до умов Договору та Додатків до нього, відповідальність щодо здійснення своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів покладено на Споживача.

Докази повної оплати Відповідачем заборгованості за Договором №51Г від 09.08.2019 про постачання електричної енергії в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, враховуючи умови Договору №51Г від 09.08.2019 про постачання електричної енергії, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з постачання електричної енергії, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу за спожиту електроенергію в розмірі 74 901,36 грн обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Матеріали справи свідчать, що відповідач оплату за отриманий товар (спожиту електричну енергію) проводив із порушенням строків, встановлених умовами договору, чим порушив умови Договору та Комерційної пропозиції "Вільна ціна Cтандарт", а також норми ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, що стало підставою для нарахування позивачем 13 694,34 грн пені, 2 986,95 грн 3% річних та 8 231,62 грн інфляційних збитків.

Пунктом 5.8 Договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Згідно п. 2.9 Комерційної пропозиції, у разі, якщо споживач порушив терміни оплати (попередня оплата/остаточний розрахунок), Споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, індекс інфляції та 3% річних за кожен день прострочення, без обмеження періоду нарахування, до дати повної оплати.

Окрім того, за ст. 625 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних.

За неналежне виконання умов Договору в частині своєчасної оплати виставлених позивачем рахунків та вартості отриманої електричної енергії позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в загальній сумі 13 694,34 грн та 2 986,95 грн 3% річних.

Також суд враховує, що в пункті 2.9 Комерційної пропозиції, сторони встановили інший (більший), ніж передбачено частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України, період нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань - до моменту повного розрахунку.

Сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 ст. 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина 3 ст. 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати).

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19.

Отже, нарахування позивачем пені за період, який перевищує шість місяців є правомірним.

Разом з цим, судом перевірено зроблений позивачем розрахунок пені та 3% річних (а.с. 29-30) та встановлено, що позивачем не правильно обрано початок періоду прострочення за кожен місяць спожитої електроенергії.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 251 Цивільного кодексу України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 252 зазначеного Кодексу термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Прийменники "до" і "по" в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь, а отже зазначення в рахунках "до" означає, що саме вказана дата є останнім днем строку виконання зобов`язання. Вказане також відповідає строку розрахунку, встановленого в Комерційній пропозиції - 5 робочих днів з дати отримання рахунку.

Однак, позивачем при розрахунку пені та 3% річних не враховано наведені вище положення та помилково включено до періодів прострочення граничні дати для здійснення оплат.

Таким чином, суд наводить власний розрахунок пені та 3% річних в межах періоду позивача:

- за січень 2020:

за період з 11.02.2020 по 30.09.2021 на суму 6 696,05 грн пеня становить 1 585,41 грн, 3% річних - 328,63 грн;

- за лютий 2020:

за період з 11.03.2020 по 30.09.2021 на суму боргу 10 706,99 грн пеня становить 2 348,44 грн, 3% річних - 500,02 грн;

- за березень 2020:

за період з 10.04.2020 по 30.09.2021 на суму боргу 8 802,86 грн пеня становить 1 785,52 грн, 3% річних - 389,45 грн;

- за квітень 2020:

за період з 13.05.2020 по 25.05.2020 на суму боргу 13 032,88 грн пеня становить 74,07 грн, 3% річних - 13,89 грн;

за період з 26.05.2020 по 30.09.2021 на суму боргу 11 782,88 грн (25.05.2020 відповідачем сплачено 1 250,00 грн) пеня становить 2 134,99 грн, 3% річних - 476,87 грн;

- за травень 2020:

за період з 11.06.2020 по 30.09.2021 на суму боргу 9 098,84 грн пеня становить 1 585,02 грн, 3% річних - 356,31 грн;

- за червень 2020:

за період з 09.07.2020 по 30.09.2021 на суму боргу 6 671,83 грн пеня становить 1 100,25 грн, 3% річних - 245,95 грн;

- за липень 2020:

за період з 11.08.2020 по 30.09.2021 на суму боргу 6 661,97 грн пеня становить 1 026,55 грн, 3% річних - 227,57 грн.

- за серпень 2020:

за період з 08.09.2020 по 30.09.2021 на суму боргу 6 017,47 грн пеня становить 871,99 грн, 3% річних - 191,74 грн.

- за вересень 2020:

за період з 08.10.2020 по 30.09.2021 на суму боргу 8 462,47 грн пеня становить 1 143,06 грн, 3% річних - 248,84 грн.

Отже сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 13 655,30 грн, 3% річних - 2 979,27 грн.

У стягнення пені та 3% річних в іншій частині суд відмовляє у зв`язку з неправильним розрахунком.

Що стосується вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 8 231,62 грн суд виходить з наступного.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Перевірка судом розрахунку інфляційних втрат Позивача показала, що цей показник визначався позивачем не в цілому за місяці, а по днях, що не відповідає природі та механізму визначення інфляції.

У з зв`язку з чим суд наводить власний розрахунок інфляційних:

- за зобов`язаннями січня 2020 на суму боргу 6 696,05 грн за період лютий 2020 - вересень 2021 інфляційні становлять 848,13 грн;

- за зобов`язаннями лютого 2020 на суму боргу 10 706,99 грн за період березень 2020 -вересень 2021 інфляційні становлять 1 392,46 грн;

- за зобов`язаннями березня 2020 на суму боргу 8 802,86 грн за період квітень 2020 -вересень 2021 інфляційні становлять 1 065,88 грн;

- за зобов`язаннями квітня 2020 на суму боргу 13 032,88 грн за період травень 2020 інфляційні становлять 39,10 грн; на суму боргу 11 782,88 грн за період червень 2020 - вересень 2021 інфляційні становлять 1 282,67;

- за зобов`язаннями травня 2020 на суму боргу 9 098,84 грн за період червень 2020 -вересень 2021 інфляційні становлять 990,49 грн;

- за зобов`язаннями червня 2020 на суму боргу 6 671,83 грн за період липень 2020 -вересень 2021 інфляційні становлять 711,52 грн;

- за зобов`язаннями липня 2020 на суму боргу 6 661,97 грн за період серпень 2020 -вересень 2021 інфляційні становлять 754,97 грн;

- за зобов`язаннями серпня 2020 на суму боргу 6 017,47 грн за період вересень 2020 -вересень 2021 інфляційні становлять 695,36 грн;

- за зобов`язаннями вересня 2020 на суму боргу 8 462,47 грн за період жовтень 2020 -вересень 2021 інфляційні становлять 930,93 грн, всього 8 711,51 грн.

Разом з цим, позивач просить стягнути інфляційні в розмірі 8 231,62 грн, що є меншим від розрахованої судом суми, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в межах зазначеного позивачем розміру.

На підставі вищевикладених норм законодавства, умов Договору та встановлених обставин є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково позовні вимоги ТОВ "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" про стягнення з ДП "Інженерний центр твердих сплавів "Світкермет" 99 657,14 грн, з яких: 74 901,36 грн заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 13 655,30 грн пеня, 2 979,27 грн 3% річних, 8 231,62 грн інфляційні втрати.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інших судових витрат, передбачених ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, сторонами не заявлено.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Інженерний центр твердих сплавів "Світкермет" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 34, ідентифікаційний код 13767921) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 78, ідентифікаційний код 42132581) 74 901,36 грн заборгованість за спожиту активну електричну енергію, зарахувавши вказані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання IBAN № НОМЕР_1 в ПАТ "Ощадбанк" у м. Києві, МФО 332475, код 42132581

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Державного підприємства "Інженерний центр твердих сплавів "Світкермет" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 34, ідентифікаційний код 13767921) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 78, ідентифікаційний код 42132581) 13 655,30 грн пені, 2 979,27 грн 3% річних, 8 231,62 грн інфляційних втрат, зарахувавши вказані кошти на рахунок IBAN № НОМЕР_2 у АТ "Перший Інвестиційний Банк" у м. Києві, МФО 300506, код 42132581.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Інженерний центр твердих сплавів "Світкермет" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 34, ідентифікаційний код 13767921) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25006, м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 78, ідентифікаційний код 42132581) 2 268,94 грн судового збору зарахувавши вказані кошти на рахунок IBAN № НОМЕР_3 у АТ "Перший інвестиційний банк" у м. Києві, МФО 300506, код 42132581.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та Державному підприємству "Інженерний центр твердих сплавів "Світкермет" за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв Чорнобиля, 34.

Повне рішення складено 17.12.2021.

Суддя В.В.Тимошевська