АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/384/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від АТ "Херсонобленерго" Дереза Т.І.

від ТОВ "Хутір Рибальства, Полювання та Відпочинку "Корабелка" Гузиніна С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Херсонобленерго"

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 14.09.2021

по справі №923/384/21

за позовом Акціонерного товариства "Херсонобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутір Рибальства, Полювання та Відпочинку "Корабелка"

про стягнення 208 128 грн 57 коп

ВСТАНОВИВ

У березні 2021 Акціонерне товариство "Херсонобленерго" (далі АТ "Херсонобленерго") звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом в якому просило, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутір Рибальства, Полювання та Відпочинку "Корабелка" (далі ТОВ "Хутір Рибальства, Полювання та Відпочинку "Корабелка") 94 019,13 грн вартості необлікованої електричної енергії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїми діями законодавства у галузі енергетики та умови договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Під час розгляду справи, відповідач звернувся до суду першої інстанції із клопотанням клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 14.09.2021 клопотання ТОВ "Хутір Рибальства, Полювання та Відпочинку "Корабелка" про призначення електротехнічної експертизи задоволено, призначено у справі № 923/384/21 судову електротехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, за переліком питань, що визначені в п.3 даної ухвали, на час проведення судової електротехнічної експертизи провадження у справі зупинено.

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої зазначив, що з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, суд погоджується з доводами представника відповідача, що зазначені обставини можна встановити за допомогою такого засобу, як висновок експерта, тому судом задовольняється клопотання відповідача про призначення судової електротехнічної експертизи.

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось АТ "Херсонобленерго" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 14.09.2021 року у справі №923/384/21 в повному обсязі та направити справу для продовження розгляду до господарського суду Херсонської області.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що у відповідно до Акту про порушення на об`єкті відповідача зафіксовано спрацювання датчика електролічильника впливу високочастотного електромагнітного поля. При цьому, як стверджує апелянт, спрацювання індикаторів (фіксації індикаторами впливу фізичних полів) з урахуванням змісту п.8.4.4. ПРРЕЕ є єдиним видом порушення для якого не передбачено необхідність доведення факту спрацювання індикатора експертизою, проведеною спеціалізованою організацією (підприємством).

На переконання апелянта, законотворцем визначений чіткий перелік порушень Правил, факт яких підтверджується експертизою, проведеною спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право на її проведення відповідно до законодавства. Таке порушення, як спрацювання індикаторів (фіксації індикаторами впливу фізичних полів) виключено з вказаного переліку, що свідчить про формальний склад правопорушення, тобто порушення ПРРЕЕ є закінченим з моменту появи на табло лічильника надпису, який свідчить про вплив на останній змінними або постійними полями.

В той же час, за твердженням апелянта, за змістом п.8.4.4 ПРРЕЕ у разі незгоди споживача з фактом впливу на лічильник електричної енергії фізичними полями, зафіксованим індикатором, який схемотехнічно вмонтований у лічильник, споживач має право (з метою встановлення причин спрацювання індикатора) направити лічильник на експертизу (обстеження) до його виробника або іншої організації (підприємства), яка має право на її проведення згідно із законодавством. За таких обставин, виходячи із зазначених вище положень, скаржник вважає, що відповідач, в даному випадку, міг реалізувати своє право щодо встановлення причин спрацювання вмонтованого в лічильник індикатору шляхом направлення лічильника на експертизу (обстеження) до його виробника. В свою чергу, як стверджує апелянт, ТОВ "Хутір Рибальства, Полювання та Відпочинку "Корабелка" своїм правом, визначеним п.8.4.4. Правил щодо направлення лічильника на експертизу (обстеження) до його виробника не скористалось.

З огляду на таке, скаржник вважає, що зафіксований 03.04.2020 року в Акті про порушення факт спрацювання індикатору став правовою підставою для визначення відповідачу обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на суму 94019,13 грн.

Як вважає скаржник, наявні в матеріалах справи докази, серед яких Акт про порушення та паспорт лічильника, надають змогу встановити обставини, що мають значення для справи, що в свою чергу, виключає підставу проведення експертизи, метою якої є з`ясування обставин, що мають значення для справи, встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Таким чином, апелянт вважає, що Господарський суду Херсонської області дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав, для задоволення клопотання відповідача про призначення судової електротехнічної експертизи.

Скаржник вважає, що в порушення ст.99 ГПК України судом першої інстанції, в оскаржуваній ухвалі не зазначено для з`ясування яких саме обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини справи є неможливим. А отже, судом попередньої інстанції не наведено підстави дійсної потреби у спеціальних знаннях, відмінних від права, для встановлення фактичних даних, що входять в предмет доказування, тобто таких, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. В свою чергу, наявні в матеріалах справи докази надають можливість суду, в розумінні приписів ПРРЕЕ, ККО встановити фактичні дані, які входять в предмет доказування та правильного вирішення спору по суті.

Також, на переконання апелянта, оскаржувана ухвала призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

До того ж, скаржник наголошує на тому, що в оскаржувані ухвалі суд першої інстанції обмежився лише цитуванням норм права, в той же час не навів жодних мотивів з яких дійшов такого висновку і закону, яким керувався, постановляючи дану ухвалу. Тобто, судом першої інстанції не зазначено в чому саме полягає неможливість розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №923/384/21 за апеляційною скаргою АТ "Херсонобленерго" на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 14.09.2021 та призначено справу до розгляду на 15.12.2021.

Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що проведення експертизи в даній справі є єдиним способом для підтвердження доводів відповідача стосовно того, що індикація «EnnA9nEt» була наявна на електролічильнику станом на 14.01.2019.

За твердженням відповідача, 04 січня 2019 року була подана заява до AT «Херсонобленерго» за фактом некоректної роботи електричного лічильника. За результатами візиту працівника позивача, на запитання від споживача про індикацію «EnnA9nEL» стосовно якої була подана заява, інспектор відповів що це не в його компетенції, однак, за твердженням відповідача, інший фахівець так і не приїхав.

Відповідач зазначає, що у відповідності до наявних матеріалів справи, зокрема копії паспорта на електролічильника та Акту про заміну приладів обліку і акту про опломбування від 14.01.2019, вбачаються розбіжності у назвах індикацій які з`являються при впливі на електролічильник високочастотним електромагнітним полем. У зв`язку з чим необхідно достовірно з`ясувати, чи дійсно на електролічильник був здійснений вплив високочастотним електромагнітним полем, чи це спричинено несправністю лічильника, так як з наданих доказів позивачем, не є за можливим встановити, яка саме назва індикації повинна була з`явитися на ж/к дисплеї електролічильника при впливі на нього високочастотним електромагнітним полем.

До того ж, відповідач наголошує, що в Акті про порушення зазначено, що повірка лічильника проведена у І кварталі 2017 року, про що позивачем також зазначено у позовній заяві, однак, у акті про встановлення та опломбування лічильника зазначено що повірка проведена у ІІ кварталі 2017 року. В наданому позивачем, паспорті електролічильника зазначено, що лічильник виготовлено 08.08.2017 року (третій квартал 2017 року). З огляду на таке, як вважає відповідача, виникає питання, яким чином повірка лічильника могла бути проведена до того як його виготовили.

З вище наведеного слідує, на переконання відповідача, що з наданих позивачем копій паспортів на електролічильник неможливо встановити дійсну дату його виготовлення та повірки. Тому, відповідач вважає, що відсутність паспорта на електролічильник не дає можливості з`ясувати, яка ж саме назва індикації підтверджує той факт, що на електролічильник був здійснений вплив високочастотним електромагнітним полем, а тому саме за допомогою судової електротехнічної експертизи можливо з`ясувати чи дійсно такий вплив був здійснений.

Під час судового засідання від 15.12.2021 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Херсонської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, звертаючись із позовом до суду першої інстанції АТ "Херсонобленерго" посилалось на те, що його працівниками в ході перевірки на об`єкті відповідача виявлено порушення, зокрема, спрацювання датчика електричного лічильника впливу високочастотного електромагнітного поля, а саме виявлено, що на електричному лічильнику відображається на ж/к моніторі надпис «EnnA9nEt», що свідчить про вплив на електричний лічильник високочастотного електромагнітного поля.

В свою чергу, відповідач стверджує, що на дисплеї лічильника була наявна індикація «EnnA9nEt» на день його пломбування, 14.01.2019, про що було повідомлено інспектору позивача, який зазначив, що це не входить до його компетенції та необхідно зачекати на візит іншого фахівця, однак з того часу та до моменту складання Акту про порушення позивачем не вчинено жодних дій задля з`ясування причин такої індикації.

Відповідач стверджує, що з його боку відсутні дії, які за кодом індикації на електролічильнику свідчать про вплив на електролічильник високочастотного електромагнітного поля та вважає, що для з`ясування такого втручання є необхідність у призначені по даній справі електротехнічної експертизи, за допомогою висновку якої буде можливо з`ясувати чи дійсно на електролічильник було здійснено вплив високочастотним електромагнітним полем, коли саме цей вплив здійснено або це проста несправність лічильника.

З огляду на таке, відповідач звернувся до сулу першої інстанції із клопотанням про призначення по справі судової електротехнічної експертизи.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку, що для встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, слід призначити по справі судову електротехнічну експертизу.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на таке.

За приписами ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006 р. зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Статтею 99 ГПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно з ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Означена правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 927/685/20).

Правовідносини у сфері електроенергетики регулюються, зокрема, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі ПРРЕЕ).

З прийняттям ПРРЕЕ законодавець врегулював дискусійне питання, щодо проведення чи не проведення експертизи в результаті спрацювання індикатора магнітного впливу.

Так, пунктом 8.4.4 ПРРЕЕ встановлено, що факт пошкодження пломб та/або індикаторів, та/або засобів вимірювальної техніки, факт втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки, крім випадків спрацювання індикаторів (фіксації індикаторами впливу фізичних полів), має бути підтверджений експертизою, проведеною спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право на її проведення відповідно до законодавства (далі - експертиза). До отримання оператором системи результатів експертизи положення цієї глави не застосовуються для визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, за винятком випадків, передбачених цим пунктом.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що працівниками АТ "Херсонобленерго" 03.04.2020 в ході перевірки на об`єкті відповідача виявлено порушення пп.1, 5, 8, п. 5.5.5. ПРРЕЕ, а саме інші дії споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку. Спрацювання датчика електричного лічильника впливу високочастотного електромагнітного поля, а саме виявлено, що на електричному лічильнику відображається на ж/к моніторі надпис «EnnA9nEt», що свідчить про вплив на електричний лічильник високочастотного електромагнітного поля. Електроенергія споживається, але електролічильником не враховується та не сплачується в повному обсязі. Дане порушення оформлено Актом про порушення №133124.

Враховуючи вищенаведені положення ПРРЕЕ, до даного виду порушення, вимоги щодо обов`язковості проведення експертизи не застосовуються.

Згідно п. 1.1.2 ПРРЕЕ технічні (контрольні) засоби обліку - засоби обліку, що застосовуються учасником роздрібного ринку для контролю споживання електричної енергії, аналізу втрат електричної енергії у власних електричних мережах тощо.

Колегія суддів зазначає, що індикатори дії магнітного поля не відносяться до засобів обліку, а тому факт фіксації сертифікованим індикаторам впливу магнітного поля не повинен підтверджуватись висновком експерта. Натомість, акт про порушення ПРРЕЕ, яким зафіксовано факт пошкодження індикатора впливу постійного магнітного поля, є достатньо правовою підставою для застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією (аналогічний правовий висновок наведений в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.04.2018 у справі № 909/21/17).

Крім того, як зазначено у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 16.12.2013 №9151/26/47-13, у разі виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів проведення експертизи приладу обліку є недоцільним у зв`язку з тим, що вплив магнітного або електричного полів на роботу приладу обліку не викликає фізичних та хімічних змін в матеріалах, з яких виготовляється певний прилад обліку, крім того для монтажу та демонтажу магнітів відсутня необхідність здійснювати пошкодження приладів обліку та після демонтажу магнітів з приладу обліку, метрологічні характеристики цих приладів обліку, як правило, відповідають встановленим для них нормованим метрологічним характеристикам.

Підтвердження встановлення на прилад обліку споживача таких індикаторів та передачі їх на збереження споживачу та підтвердження фіксації цими індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, свідчить про явні ознаки втручання споживача в параметри розрахункового приладу обліку з метою зміни його показів, що є порушенням ПКЕЕ, і не потребує додаткового встановлення факту порушення споживачем ПКЕЕ, оскільки цей факт підтверджується самим індикатором, яким зафіксовано вплив магнітного чи електричного полів.

Колегія суддів зазначає, що сталою також є практика щодо того, що втручання у роботу приладу обліку, що зафіксовано індикатором впливу, є самостійним видом порушення та не потребує додаткового встановлення факту вчинення споживачем дій стосовно крадіжки електроенергії (правопорушення), цей факт підтверджується самим індикатором. Верховний Суд звертається до власних правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 20.05.2018 у справі № 904/5846/17, від 23.10.2018 у справі № 923/144/18 та від 10.03.2020 у справі № 911/825/18.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що наявні у матеріалах справи докази надають можливість суду самостійно встановити обставини, що мають значення для справи та не потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини не є за можливе.

Слід також відзначити, що пунктом 8.4.4 ПРРЕЕ, серед іншого, визначено, що у разі незгоди споживача з фактом впливу на лічильник електричної енергії фізичними полями, зафіксованим індикатором, який схемотехнічно вмонтований у лічильник, споживач має право (з метою встановлення причин спрацювання індикатора) направити лічильник на експертизу (обстеження) до його виробника або іншої організації (підприємства), яка має право на її проведення згідно із законодавством. Якщо власником лічильника є оператор системи, споживач має право протягом 50 календарних днів з дня виявлення представниками оператора системи факту спрацювання індикатора, який схемотехнічно вмонтований у лічильник, звернутися до оператора системи із заявою про направлення лічильника на експертизу (обстеження). Оператор системи має протягом 7 робочих днів від дня отримання заяви споживача направити лічильник на експертизу (обстеження). Якщо за результатами експертизи (обстеження) підтверджено спрацювання індикатора через вплив на лічильник фізичних полів, споживач відшкодовує оператору системи витрати на проведення експертизи (обстеження) лічильника. Якщо за результатами експертизи (обстеження) встановлено, що індикатор, який схемотехнічно вмонтований у лічильник, спрацював не через вплив на лічильник фізичних полів, а з інших причин, здійснені згідно з вимогами цієї глави нарахування у зв`язку зі спрацюванням індикатора підлягають скасуванню. У цьому разі витрати споживача на проведення експертизи (обстеження) лічильника відшкодовуються власником лічильника.

Виходячи із наведених положень Правил, відповідач не був позбавлений можливості реалізувати своє право щодо встановлення причин спрацювання вмонтованого в лічильник індикатора шляхом направлення лічильника на експертизу до його виробника. Однак, як свідчать наявні матеріали справи, своїм правом відповідач не скористався.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що суду слід виходити з того, що призначення судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для призначення експертизи та зупинення провадження по справі, оскільки відсутня необхідність у спеціальних знаннях для встановлення обставин справи, що стосуються предмету доказування, а даний спір може бути розглянуто за наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів зазначає, що необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи. Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Щодо досліджуваної справи, то при постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд обмежився лише посиланням на те, що експертиза призначається з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору, однак жодним чином не обґрунтував доцільності проведення експертизи, не встановив чи входять зазначені обставини до предмету доказування по справі та не надав обґрунтування необхідності вирішення поставлених експерту питань з урахуванням характеру предмета спору.

Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не надав жодних оцінок запереченням позивача, викладеним у письмових запереченнях на клопотання про призначення експертизи та не зазначив мотиви їх відхилення, чим порушив принцип змагальності, визначений ст.13 ГПК України.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувана ухвала не відповідає таким критеріям. Суд першої інстанції дійшов висновку про призначення експертизи у справі без ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін, при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення у вирішенні питання про призначення експертизи.

Судова колегія не приймає до уваги заперечення відповідача викладені у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки вони стосуються безпосереднього розгляду справи по суті, однак, наразі судом апеляційної інстанції вирішується питання щодо наявності підстав для призначення по справі судової експертизи, а не вирішується справа по суті.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

По справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 269 - 271, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 14.09.2021 по справі №923/384/21 скасувати.

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутір Рибальства, Полювання та Відпочинку "Корабелка" про призначення експертизи відмовити.

Справу №923/384/21 направити до Господарського суду Херсонської області для продовження розгляду.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.12.2021.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Лавриненко Л.В.