ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1250/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Пеьківській О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явися;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТАЛГАЗ" (м.Київ)

до Комунального підприємства Готельний комплекс "Україна" Житомирської обласної ради (м.Житомир)

про стягнення 23421,45грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТАЛГАЗ" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Комунального підприємства Готельний комплекс "Україна" Житомирської обласної ради про стягнення 23421,45грн заборгованості, яка виникла на підставі договору постачання природного газу №18/244 від 11.01.2019, з яких: 21582,51грн основного боргу, 1623,12грн пені та 215,82грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу від 11.01.2019 в частині оплати поставлено у лютому 2021 природного газу, право вимоги за якими перейшло до позивача як нового кредитора від ТОВ "ТРАНСГАЗЕНЕРГО" на підставі договору №21/449 про заміну кредитора у зобов`язанні (відступлення права вимоги) від 05.11.2021.

Ухвалою господарського суду від 24.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.12.2021.

15.12.2021 на адресу суду від ТОВ "РЕНТАЛГАЗ" надійшла заява від 15.12.2021 №21/12-215 з доданими до неї оригіналами документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у якій позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності.

20.12.2021 на поштову пошту суду від позивача надійшла довідка за №21/12-232 від 20.12.2021, відповідно до якої станом на день судового засідання заборгованість відповідача за спожитий природний газ не погашена та становить 21582,51грн.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив; про час та місце розгляду справи по суті повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується підписом представника у повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.20).

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСГАЗЕНЕРГО" (постачальник, первісний кредитор) та Комунальним підприємством Готельний комплекс "Україна" Житомирської обласної ради (споживач, відповідач) було укладено договір №18/244 постачання природного газу (а.с.8-10), за умовами якого постачальник зобов`язався передати споживачу природний газ у власність, а споживач зобов`язався прийняти цей газ та оплатити його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1 договору).

Відповідно до п.3.5 договору №18/244 приймання-передача газу, поставленого постачальником споживачу у відповідному місяці, оформляється щомісячними актами приймання-передачі природного газу, які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно п.5.1 договору споживач зобов`язаний сплатити вартість отриманого місячного обсягу газу на рахунок постачальника наступним чином: розрахунок за фактично отриманий у звітному місяці обсяг газу, здійснюється до 7 числа місяця, наступного за звітним місяцем (місяцем передачі газу).

У п.6.1.2 договору сторони передбачили, що споживач зобов`язується забезпечити своєчасну та повну оплату поставленого природного газу.

Строк дії договору встановлено до 31.12.2019 та може бути продовжений шляхом укладення додаткових угод (п.п.12.1-12-2 договору №18/244).

Договір підписаний представниками та скріплений відтиском печаток сторін.

Дія договору №18/244 від 11.01.2019 постачання природного газу неодноразово продовжувалася.

29.01.2021 сторонами погоджено та підписано додаткову угоду №15 до договору №18/244 від 11.01.2019 постачання природного газу щодо ціни поставленого газу.

Відповідно до акту приймання передачі природного газу від 28.02.2021 у лютому 2021 року постачальник передав, а споживач прийняв 2,52427тис.куб.м. природного газу на загальну суму 21582,51грн (а.с.12).

Всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором №18/244 від 11.01.2019 споживач не здійснив оплату природного газу, отриманого у лютому 2021 року на суму 21582,51грн.

05.11.2021 між ТОВ "ТРАНСГАЗЕНЕРГО" (первісний кредитор) та ТОВ "РЕНТАЛГАЗ" (новий кредитор, позивач) укладено договір №21/449 про заміну кредитора у зобов`язанні (відступлення права вимоги) (а.с.13-14), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору за договором №18/244 від 11.01.2019 постачання природного газу, укладеним між первісним кредитором та Комунальним підприємством Готельний комплекс "Україна" Житомирської обласної ради.

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за договором постачання природного газу у розмірі основного боргу, а також пені і штрафів на умовах, що передбачені на момент укладання цього договору договором постачання природного газу (п.2 договору №21/449 про заміну кредитора у зобов`язанні).

Пунктом 3 договору №21/449 передбачено, що сума боргу за договором постачання природного газу становить 21582,51грн.

Згідно п.4 договору №21/449, первісний кредитор не пізніше 5 робочих днів з дня підписання цього договору зобов`язаний письмово повідомити боржника про передачу права вимоги первісного кредитора новому кредитору.

На виконання положень п. 4 договору про відступлення права вимоги 08.11.2021 первісний кредитор направив відповідачу повідомлення за №21/11-277 від 08.11.2021 про заміну кредитора у зобов`язанні, яке виникло за договором №18/244 на постачання природного газу.

Враховуючи, що відповідачем зобов`язання не виконані, новий кредитор звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення заборгованості, що виникла на підставі договору №18/244 постачання природного газу, право вимоги за яким перейшло до позивача як нового кредитора від ТОВ "ТРАНСГАЗЕНЕРГО" на підставі договору №21/449 про заміну кредитора у зобов`язанні (відступлення права вимоги) від 05.11.2021.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За своєю правовою природою правовідносини, що склалися між первісним кредитором та відповідачем, є правовідносинами з постачання енергетичних та інших ресурсів, згідно яких у відповідача, внаслідок постачання йому позивачем природного газу на загальну суму 21582,51грн, виник кореспондуючий обов`язок оплатити його.

Згідно з ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачу/абоненту) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач - оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За умовами ч.2 ст.714 ЦК України, до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 5.1 договору №18/244 постачання природного газу визначено, що оплата газу здійснюється споживачем до 7 числа місяця, наступного за звітним.

Постачальник зобов`язання за договором №18/244 постачання природного газу виконав в повному обсязі, про що свідчать підписаний між первісним кредитором та відповідачем акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2021 на суму 21582,51грн. Однак споживач не провів розрахунок за спожитий природний газ на суму 21582,51грн.

У подальшому, як уже зазначалось судом, між ТОВ ТРАНСГАЗЕНЕРГО" (первісний кредитор) та ТОВ "РЕНТАЛГАЗ" (новий кредитор) укладено договір №21/449 про відступлення права вимоги за договором № 18/244 на постачання природного газу від 11.01.2019.

Статтею 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Суд бере до уваги, що умовами договору № 18/244 на постачання природного газу від 11.01.2019 не передбачено заборони щодо відступлення кредитором права вимоги щодо заборгованості за цими договорами. Діючим законодавством також не передбачено такої заборони.

Грошові зобов`язання передані за указаним договором про відступлення права вимоги витікають з неналежного виконання боржником зобов`язань за договором №18/244 на постачання природного газу від 11.01.2019 у частині оплати виконаних робіт.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Судом враховується, що відступлення права вимоги (уступка вимоги - цесія) являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію). Цесія - це заміна особи у зобов`язанні, що виникає в силу укладення відповідного договору купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов`язання. Так, договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним так і оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги.

Нормами Цивільного кодексу України не встановлено заборони щодо оплатності договору цесії, сторони самі визначають оплатний він чи безоплатний. Якщо договір цесії є оплатним, то до нього застосовуються положення про договір купівлі-продажу а якщо - безоплатний, то - застосовуються положення про договір дарування.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про перехід права вимоги від ТОВ ТРАНСГАЗЕНЕРГО" до ТОВ "РЕНТАЛГАЗ" за договором №21/449 від 05.11.2021, належне первісному кредитору за договором №18/244 на постачання природного газу від 11.01.2019.

Суд приймає до уваги, що вищезазначений договір відступлення права вимоги є чинним, оскільки відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відтак, саме ТОВ "РЕНТАЛГАЗ" є належним позивачем за заявленими позовними вимогами.

Судом встановлено, що відповідач не здійснив відповідних розрахунків за отриманий природний газ у лютому 2021 року на підставі договору №18/244 на постачання природного газу від 11.01.2019 на суму 21582,51грн в обумовлені сторонами строки.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення в оплаті отриманого від первісного кредитора природного газу у розмірі 21582,51грн.

Відповідач не надав суду доказів сплати вказаної заборгованості, доводів позивача не спростував.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Нормою ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 21582,51грн основного боргу є правомірними, такими, що підтверджуються належними доказами, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, позивач просить за порушення строків проведення розрахунків стягнути з відповідача 1623,12грн пені та 215,82грн штрафу, які нарахованої на підставі п.8.3 та п.8.4 договору №18/244 на постачання природного газу від 11.01.2019 (а.с.2).

Пунктом 3 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання

Пунктами 8.3, 8.4 договору №18/244 на постачання природного газу від 11.01.2019 передбачено, що у разі порушення умов оплати згідно п.5.1 договору споживач сплачує постачальнику суму заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за спожитий газ за кожний день прострочення. В разі порушення споживачем порядку та строків оплати поставленого постачальником більш ніж на 30 днів, постачальник має право стягнути з споживача штраф у розмірі 1% від вартості поставленого та неоплаченого обсягу природного газу в місці, за який виникла заборгованість.

Судом враховано, що умовами договору про відступлення права вимоги від 05.11.2021 також передбачено, що новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за договором постачання природного газу у розмірі основного боргу, а також пені і штрафів на умовах, що передбачені на момент укладання цього договору договором постачання природного газу.

Перевіривши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" перерахунок пені та штрафу, суд встановив, що розрахунок пені та штрафу є обґрунтованим та арифметично правильним.

Отже, вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 1623,12грн та штрафу в сумі 215,82грн є такими, що заявлені відповідно до чинного законодавства України та підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, вимоги позивача підлягають задоволенню на суму 23421,45грн з яких: 21582,51грн основного боргу, 1623,12грн пені та 215,82грн штрафу.

Судовий збір, відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТАЛГАЗ" до Комунального підприємства Готельний комплекс "Україна" Житомирської міської ради задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Готельний комплекс "Україна" Житомирської обласної ради (вул.Київська, 3, м.Житомир, 10014, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТАЛГАЗ" (вул.Гната Юри, 9, поверх 1, м.Київ, 03148, )

- 21582,51грн основного боргу;

-1623,12грн пені;

- 215,82грн штрафу;

- 2270,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1- у справу

2,3- сторонам (рек. з повід)