ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
16.12.2021 Справа № 905/1330/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В, розглянувши клопотання фермерського господарства "Олександрівська Рів`єра" б/н від 02.12.2021 про ухвалення додаткового рішення,
за участю у справі в якості третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 );
за участю у справі в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 );
за участю у справі в якості третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 );
за участю у справі в якості третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_4 );
за участю у справі в якості третьої особи 5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_5 );
за участю у справі в якості третьої особи 6, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , ІПН НОМЕР_6 );
за участю у справі в якості третьої особи 7, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 , ІПН НОМЕР_7 );
за участю у справі в якості третьої особи 8, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_8 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_8 )
за участю у справі в якості третьої особи 9, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_9 ( АДРЕСА_8 , ІПН НОМЕР_9 )
Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.11.2021 позовні вимоги фермерського господарства "Олександрівська Рів`єра" до Лиманської міської ради Донецької області та Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про скасування рішення Лиманської міської ради Донецької області №7/83-5867 від 20.08.2020; визнання незаконним та скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі; припинення усіх речових прав на земельні ділянки за кадастровими номерами: :12:000:0923; :12:000:0924; :12:000:0925; :12:000:0926; :12:000:0927; :12:000:0928; :12:000:0929; :12:000:0930; :12:000:0931; :12:000:0932; :12:000:0933; :12:000:0934; :12:000:0935; :12:000:0936; :12:000:0937; :12:000:0938; :12:000:0939; :12:000:0940; :12:000:0941; :12:000:0942; :12:000:0943; :12:000:0944; :12:000:0945; :12:000:0946; :12:000:0947; :12:000:0948; :12:000:0949; :12:000:0950, задоволені частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Лиманської міської ради Донецької області №7/83-5867 від 20.08.2020 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради)".

Стягнуто з Лиманської міської ради Донецької області на користь фермерського господарства "Олександрівська Рів`єра" судовий збір в сумі 2270,00 грн.

У задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі; припинення усіх речових прав на земельні ділянки за кадастровими номерами: :12:000:0923; :12:000:0924; :12:000:0925; :12:000:0926; :12:000:0927; :12:000:0928; :12:000:0929; :12:000:0930; :12:000:0931; :12:000:0932; :12:000:0933; :12:000:0934; :12:000:0935; :12:000:0936; :12:000:0937; :12:000:0938; :12:000:0939; :12:000:0940; :12:000:0941; :12:000:0942; :12:000:0943; :12:000:0944; :12:000:0945; :12:000:0946; :12:000:0947; :12:000:0948; :12:000:0949; :12:000:0950, відмовити.

Згідно ст.221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Позивачем до позовної заяви було додано розрахунок орієнтовних витрат на правничу допомогу в сумі 23 100,00 грн.

07.12.2021 від позивача надійшло клопотання б/н від 02.12.2021 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17600,00 грн.

Дослідивши клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правову допомогу у сумі 17600,00 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 15.05.2021 між фермерським господарством "Олександрівська Рів`єра" (далі - клієнт) та адвокатом Музикантом Владиславом Сергійовичем (далі - адвокат) був укладений договір про надання правничої допомоги (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту юридичні послуги в ході розгляду справи клієнта про визнання незаконним рішення Лиманської ради від 20.08.2020 № 7/83-5867 та визнання незаконною та скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельних ділянок, утворених внаслідок поділу ділянки з кадастровим номером 142308200:12:000:0393 площею 54,9160 га.

У розумінні цього договору юридичні послуги означають: надання усних консультацій; складання необхідних процесуальних документів; представництво інтересів клієнта в суді (п. 1.2. договору).

Згідно п. 1.4. договору для виконання наданих повноважень клієнт надає адвокату право:

- представляти інтереси клієнта в судах загальної юрисдикції; місцевих, в тому числі загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій (господарських, адміністративних), апеляційних, в тому числі загальних та спеціалізованих судах окремих судових юрисдикцій (господарських, адміністративних), Верховному Суді з усіма правами та обов`язками, наданими законодавством позивачеві, відповідачеві та третім особам.

- підписувати позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, підписувати заяви про збільшення позовних вимог, про повну або часткову відмову від позову, про зміну підстави або предмету позову, заяви про визнання або невизнання позову, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення, доповнення, доповнення, заперечення, відзив, підписувати мирові угоди, та інші - процесуальні документи;

- отримувати поштову кореспонденцію, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, брати участь у судових засіданнях, збирати та подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до п. 3.1. договору гонорар складається з суми вартості послуг, які узгоджені сторонами та зазначені в додатку до цього договору.

Розрахунок гонорару здійснюється із суми в 1100 грн. 00 коп. за кожну годину витраченого часу (3.2. договору).

Згідно п. 3.3. договору гонорар узгоджений сторонами договору у відповідному додатку до договору підлягає сплаті впродовж трьох банківських днів від дати підписання відповідного додатку.

Відповідно до п. 3.4. договору остаточний розрахунок з адвокатом, за надані послуги час на витрачення яких не можливо розрахувати та зазначити в додатку до договору (приклад: кількість витраченого часу на участь у судових засіданнях), здійснюється клієнтом впродовж трьох банківських днів після підписання акту виконаних робіт.

Гонорар зазначений у додатку до цього договору сплачується клієнтом готівкою або здійснюється у безготівковому порядку у національній валюті на рахунок адвоката (п. 3.7 договору).

Згідно п. 5.2. договору він набирає чинності з моменту його підписання.

Термін дії цього договору - до проголошення судом судового рішення за наслідком розгляду справи. Таким рішенням може бути: ухвала про закриття провадження у справі; ухвала про залишення позовної заяви без розгляду; постанова; рішення тощо. Після закінчення строку дії договору він пролонгації не підлягає (п. 5.3. та п. 5.4. договору).

Вказаний договір підписаний сторонами без зауважень та скріплений печатками.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналізуючи вищевказане, суд зазначає, що при зверненні з заявою про відшкодування судових витрат на послуги адвоката сторона повинна документально довести, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надати договір на правову допомогу, акт приймання - передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату вищевказаних послуг, розрахунок таких витрат.

Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи наявний акт виконаних робіт (надання послуг) від 02.12.2021, згідно якого адвокат в повному обсязі надав послуги по договору про надання правничої допомоги від 15.05.2021 року, клієнт прийняв та оплатив (зобов`язується оплатити) наступні послуги:

- надання консультації клієнту (попереднє опрацювання матеріалів) та надання допомоги клієнту в зборі документів - 2 год. - 2200,00 грн.;

аналіз судової практики зі спірного питання - 2 год. - 2200,00 грн.;

формування правової позиції - 2 год. - 2200,00 грн.;

підготовка (подання) позовної заяви - 4 год. - 4400,00 грн.;

участь у судових засіданнях в суді першої інстанції - 6 год. - 6600,00 грн.

Як зазначено у даному акті, клієнт підтверджує факт належного отримання послуг відповідно до положень договору від 15.05.2021, а також не має претензій до адвоката стосовно отриманих від нього послуг, вказаних у цьому акті.

Вищезазначений акт виконаних робіт (надання послуг) підписаний представниками сторін та скріплений печатками без зауважень та заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом Музикантом В.С. було підготовлено та надано до суду наступні документи: позовну заяву, лист про усунення недоліків, заяву про надання доступу до електронної справи № 905/1330/21 в підсистемі «Електронний суд», клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ), додаткові пояснення по справі від 10.09.2021, супровідний лист з додатками від 04.10.2021, заяву про розгляд справи без участі від 02.11.2021, клопотання про ухвалення додаткового судового рішення від 02.12.2021.

Також судом встановлено, що представник позивача - адвокат Музикант В.С. брав участь у судових засіданнях 01.09.2021, 19.10.2021 та 23.11.2021, що відображено у відповідних протоколах судових засідань.

Тобто, заявником доведено факт надання послуг з професійної правничої допомоги.

Відповідно до приписів частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Принцип розумного обґрунтування розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка, тощо.

Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистки або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 по справі № 915/237/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Так, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи характер спірних правовідносин, задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення Лиманської міської ради Донецької області №7/83-5867 від 20.08.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської міської ради (колишньої Рідкодубівської сільської ради)», заявлений позивачем розмір витрат в сумі 17 600,00 грн., за висновком суду, підлягає стягненню з Лиманської міської ради Донецької області на користь позивача, оскільки відповідає критеріям обґрунтованості, реальності та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 15, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В

Стягнути з Лиманської міської ради Донецької області (84406, Донецька обл., місто Лиман, вулиця Незалежності, будинок 46; ) на користь фермерського господарства "Олександрівська Рів`єра" (84420, Донецька обл., Лиманський р-н, село Рідкодуб, вулиця Шкільна, будинок 7; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17 600,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено 16.12.2021.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.В. Бокова