ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
16.12.2021 р. Справа № 917/1557/21
Суддя Солодюк О.В., розглянувши заяву Заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області про забезпечення позову у справі за позовом Заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах:
про визнання недійсними договорів підряду та купівлі-продажу, повернення частини земельної ділянки
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду від 11.10.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 11.11.2021р. на 09-30 год.
Ухвалою суду від 11.11.2021р. відкладено розгляд справи на 25.01.2022р. на 10-00 год.
Вищевказана земельна ділянка належить до земель державної власності із функціональним призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Зазначена земельна ділянка передана у постійне користування підприємства установи на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, зареєстрованого відділом Держкомзему у Машівському районі 18.11.2009 та відділом Держземагентства у Машівському районі 10.05.2011.
У подальшому між ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби №9» - (Замовником) та приватним підприємством «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» (Підрядником) 08.04.2021 укладено Договір № 08-04/2021 підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт (далі - Договір).
Відповідно до умов Договору ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» зобов`язується на свій ризик виконати на земельних ділянках, що перебувають у користуванні ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально виконавчої служби (№9)», у відповідності до умов договору, сільськогосподарські роботи, які включають в себе підготовку та обробіток площ у весняний період та визначаються в додатках, які є невідємними частинами договору на сільськогосподарських полях/угіддях, що перебувають у користуванні ДП «Сільськогосподарське підприємство ДКВС (№9)» на праві постійного користування.
Згідно з умовами Договору ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 9)» зобов`язано надати ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» доступ до земельних ділянок загальною площею 1909,69 га, визначених Додатком №1 до Договору, за рахунок земель, які перебувають у постійному користуванні державного підприємства.
Договором встановлено, що вартість виконання робіт ПП «Бурякорадгосп цукрокомбігнату імені Халтуріна» вказана у Додатках до договору. Додатком № 2 до Договору визначено перелік робіт і зазначенням вартості, які будуть виконуватися підрядником під час проведенн весняно-польових робіт у 2021 році і загальна сума складає 22 324 737,16 грі (в тому числі ПДВ).
Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2021 року.
Таким чином, як зазначає прокурор, наявність, формальних умов договору підряду, (назви Договору, предмет Договору тощо) та відсутність підписаного між сторонам акту приймання-передачі земельної ділянки необхідно розцінювати як неналежне оформлення відносин оренди земельної ділянки і є лише способом, завдяки якому досягається мета передачі в оренду ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» земельних ділянок державної власності.
Умовами оскаржуваного правочину сторонами фактично узгоджені істотні умови договору оренди землі, такі як об`єкт оренди (земельна ділянка, розмір, місце розташування), орендна плата (зазначено її розмір, спосіб та умови розрахунку, строки внесення), дата укладення та строк дії договору.
За таких умов, як зазначає прокурор, оспорюваний договір не є договором підряду, а прихованим договором оренди землі та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому підлягає визнанню недійсним і припиненню на майбутнє.
Також, ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально виконавчої служби України (№ 9)» не наділене повноваженнями на надання земельних ділянок державної форми власності у користування (оренду) іншим особам. Взявши на себе вказані вище права та обов`язки за спірним Договором, ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавче служби України (№ 9)» здійснило розпорядження вказаними землями, визначивши фактичну долю речі (майна) - земельних ділянок.
Факт використання ПП «Бурякорадкгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» спірних земельних ділянок підтверджується актом прийому - передачі виконаних робіт №118 від 09.06.2021.
Згідно вказаного акту ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» упродовж у 2021 проводило на спірних земельних ділянка комплекс робіт з боронування, культивації, посів соняшника з внесенням мінеральних добрив, внесення гербіцидів та боронування посівів.
У подальшому, між ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім. Халтуріна» в особі директора Павлюченка О.П. (Покупець), та Підприємством, в особі директора Тищенка С. В. (Продавець) 01.06.2021 укладено договір купівлі - продажу №01-06/2021/Г-64 на предмет передачі, прийняття та оплат біологічних активів (незавершене виробництво - посіви соняшника), що знаходяться на території Михайлівської об`єднаної територіальної громади.
Продавець зобов`язується на строк до закінчення збирання Покупцем врожаю передати за актами приймання-передачі, як незавершене сільськогосподарське виробництво (посіви соняшника).
Відповідно до умов п.1.2 загальна сума договору складає 36265466,52 грн (з ПДВ).
Оплата Покупцем проводиться шляхом безготівкового переказу грошових коштів на рахунок Продавця з моменту переходу прав власності на біологічні активи (незавершене виробництво - посіви соняшнику) визначені в п.1.1 договору (п.2.1 договору).
Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 01.06.2021 №01-06/2021/Г-64 Підприємство передало ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінат ім.Халтуріна» біологічні активи, а саме: посіви соняшника на території Михайлівської об`єднаної територіальної громади на загальну суму 36265466,52 грн. (з ПДВ), що підтверджується актом приймання-передач біологічних активів № 5 від 11.06.2021 з площі 1909,69 га па суму 36265466.52 грн.
Сторони визначають, що з моменту підписання актів приймання-передачі власником сільськогосподарської продукції буде ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім. Халтурина».
Розглянувши заяву заявника, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Зі змісту цієї норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.
При цьому, піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.
Згідно з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19 під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, суд має виходити із того, що арешт має стосуватися майна, яке належить до предмета спору, а в даному випадку предметом спору є визнання недійсними договору підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт, договору купівлі - продажу та повернення земельної ділянки. Тобто біологічні активи, а саме: врожай соняшника, на які позивач просить накласти арешт, не є предметом спору у цій справі.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (зі змінами та доповненнями) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.
З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
При цьому обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини та наданих доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Проте позивач до заяви не надав жодних доказів, які стосуються заявлених позивачем ризиків невиконання чи утруднення виконання рішення у цій справі у разі ухвалення рішення на користь позивача.
Позивач не довів, що невжиття заходів забезпечення позову у вказаний ним спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Також, матеріали заяви не містять доказів на підтвердження того, що на спірній земельній ділянці міститься врожай соняшника станом на час подання заяви про забезпечення позову.
Також суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.
Разом з цим, у заяві не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони підприємству проводити будь-які сільськогосподарські роботи на спірній земельній ділянці може зашкодити виконанню рішення суду у справі, предметом якої є визнання недійсними договору підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт та договору купівлі-продажу, повернення частини земельної ділянки.
Отже, твердження заявника про неможливість виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, зводяться до припущень заявника.
З огляду на викладене, запропонований заявником захід забезпечення позову не є співмірним із предметом спору, який у даному випадку виник між сторонами. Заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову у вказаний ним спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями) (ст.ст. 235, 255-256 ГПК України).

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Солодюк О.В.