ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2021 р. Справа № 906/1163/21

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничотранспортна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс-СТ"

про стягнення 97269,06 грн

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 97269,06грн., з яких: 70179,96 грн. боргу в повернення передоплати по договору поставки №АСТ-ГТК-005-19-л від 26.04.19; 1403,59грн. штрафу; 25685,51 грн. пені.

Ухвалою від 03.11.21 суд відкрив провадження у справі №906/1163/21 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Ухвала, яка направлялась відповідачу на адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою поштового відділення:"адресат відсутній за вказаною адресою". Ухвала направлялася відповідачу за адресою: місто Житомир, вул.Перемоги,54, кв.200, та на електронну адресу. Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про розгляд даної справи, однак відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, надати свої заперечення по суті позову.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гірничотранспортна компанія" (покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алекс-СТ" (постачальник/відповідач) укладено Договір поставки №АСТ-ГТК-005-19-л (а.с.5).

Згідно п.1.1 договору, Постачальник зобов`язується в порядку, строки та на умовах визначених у Договору та/або Специфікаціях чи інших додатках до цього Договору, передати у власність Покупцеві продукцію або Товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених у цьому Договорі та/або Специфікаціях та інших додатках до Договору прийняти та оплатити її вартість.

За п. 2.1. Договору Постачальник зобов`язується поставляти Продукцію на умовах що зазначаються у Договорі та/або Специфікаціях до Договору. Умови поставки Продукції зазначаються у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС (в ред. 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей пов`язаних із внутрішньодержавних характером цього Договору, а також особливостей що випливають з умов Договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору розрахунки між Сторонами здійснюються в національній валюті України - гривні, у безготівковій формі, або за погодженням у будь-якій формі, що не заборонена чинним законодавством України, умови та порядок розрахунків вказується у Специфікаціях.

Сторони підписали Специфікацію №1 від 26.04.2019 року на суму 22134,00грн. та Специфікацію №2 від 31.05.2019 року на суму 252000,00грн.(а.с.10,11), за умовами яких оплата товару проводиться на умовах передоплати у розмірі 100% на протязі 2 календарних днів з моменту підписання Специфікації та отримання від Продавця належним чином оформленого рахунку (в залежності від того, яка з цих подій відбудеться пізніше). Згідно п. 5 Специфікацій термін поставки продукції протягом 30-ти робочих днів з дати авансового платежу.

Відповідач надав ТОВ " Гірничотранспортній компанії" рахунки фактури № РФ-19-0031 від 31.05.2019 року на суму 126000,00 грн; № РФ-19-0032 від 04.06.2019 року на суму 126000,00 грн, №РФ-19-0033 від 05.08.2019 р на суму 5000,00 грн.

На виконання домовленостей ТОВ "Гірничотранспортна компанія" здійснила оплату товару на користь ТОВ "Алекс-СТ" 05.06.2019 року у розмірі 252000,00 грн, 12.06.2019 року у розмірі 22134,00 грн, що підтверджується виписками з рахунку ( а.с. 12-16).

Позивач зазначає, що відповідач здійснив поставку товару на суму 115920.00 грн згідно видаткової накладної №5 від 10.07.2019р. та накладної №1731 від 11.07.2019 р за Рахунком фактурою № РФ-19-0031 від 31.05.2019 року на суму 126000,00 грн (а.с.18,19); на суму 65900,00 грн згідно видаткової накладної №5 від 05.08.2019р. та накладної № 2122 від 06.08.2021 р., за Рахунком фактурою № РФ-19-0032 від 04.06.2019 року на суму 126000,00 грн та рахунком фактурою №РФ-19-0033 від 05.08.2019 р на суму 5000,00 грн.( а.с.20-23).

Отже ТОВ "Алекс -СТ" поставило продукцію не в повному обсязі:

- за Рахунком фактурою № РФ-19-0031 від 31.05.2019 року на суму 126000,00 грн - недопоставлено на суму 10080 грн ;

- за Рахунком фактурою № РФ-19-0032 від 04.06.2019 року на суму 126000,00 грн та рахунком фактурою №РФ-19-0033 від 05.08.2019 р на суму 5000,04 грн. - недопоставлено на суму 60100 грн .

Таким чином, ТОВ "Алекс-CT" не поставив оплачений товар на суму 70179,96грн., вказані кошти не повернув.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією налагодити поставки та врегулювати їх порядок, що підтверджується листами № С- 0912/1 від 12.09.2019 , №С-0821/1 від 21.08.2020 , № С-0222/2 від 22.02.2021 (а.с.24-28), однак відповідач свої зобов`язання не виконав, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю- продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з ч.І ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 925/125/14.

Згідно із статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 06.07.19 по Специфікації №1 від 26.04.2019 та з 13.07.19 по Специфікації №2 від 31.05.2019 року.

Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 22.10.2020 у справі №918/631/19.

Позивач просить стягнути з відповідача 1403,59грн. штрафу, 25685,51грн. пені.

У статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Враховуючи положення п. 5.1 Договору поставки № АСТ-ПК-005-19-Л від 26.04.2019 року у випадку недопоставки або прострочення поставки Продукції Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцеві штраф у розмірі 2% від вартості недопоставленої або невчасно поставленої продукції.

70179,96х2%=1403,59 грн.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу, вважає його правильним, тому вимога про стягнення штрафу підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

У відповідності до положень п. 5.2. Договору поставки № АСТ-ПК-005-19-Л від 26.04.2019 розмір пені за порушення строків будь-яких розрахунків встановлений в розмірі 0.1 % за кожен день прострочення.

Згідно розрахунку позивача пеня обрахована за період з 20.09.19 по 27.10.21 на суму боргу 70179,96грн. у розмірі 0,1% (а.с.4).

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши розрахунки пені за допомогою "Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій" системи Ліга, встановив, що розмір пені за вказаний позивачем період з врахуванням приписів Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" становить 9924,86грн. та підлягає стягненню.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач контррозрахунку суми боргу та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 81508,41грн., з яких: 70179,96грн. боргу, 1403,59грн. штрафу, 9924,86грн. пені. Вимога про стягнення 15760,65грн. заявлена безпідставно та не підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс-СТ" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, б. 54, кв. 200; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничотранспортна компанія" (01113, м.Київ, б. Лесі Українки, б. 34, п. 2, кім. 513, ) - 70179,96 грн. боргу, 1403,59грн. штрафу, 9924,86грн. пені, 1902,19 грн. судового збору.

3.Відмовити у задоволенні вимоги про стягнення 15760,65грн. пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.12.21

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - сторонам (рек. з повідом.) та на ел. адреси