ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" грудня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2239/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Нагібіна І.В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу №916/2239/21

за позовом Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Мрія-2

про стягнення 552 639, 52 грн.

за участю представників:

від позивача: Зубачова Ю.В. /самопредставництво/;

від відповідача: адвокат Гончарук І.В. довіреність № б/н від 20.01.2021р.

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство Теплопостачання міста Одеси звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Мрія-2 заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 552 639, 52 грн., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 8 289, 6 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 3217 на постачання теплової енергії від 01.11.2006р. щодо оплати вартості теплової енергії, спожитої в період з березня 2020р. по травень 2021р.

02.08.2021р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.09.2021р.

19.08.2021р. за вх.№22152/21 господарським судом одержано відзив на по позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову, та стягнути з позивача на користь відповідача компенсацію витрат на праву допомогу у розмірі 15 000 грн. До відзиву відповідачем надано платіжні доручення:

№169 від 24.05.2021р. про сплату 2700 грн.

№171 від 26.05.2021р. про сплату 21 000 грн.

№196 від 23.06.2021р. про сплату 27639,52 грн.

№230 від 26.07.2021р. про сплату 105000 грн.

№236 від 27.07.2021р. про сплату 5000 грн.

№239 від 30.07.2021р. про сплату 25 000 грн.

30.08.2021р. за вх.№22790/21 господарським судом одержано відповідь на відзив, в якій позивач просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі та відмовити ТОВ Мрія-2 у стягненні компенсації витрат на правову допомогу.

09.09.2021р. за вх.№23834/21 господарським судом одержано заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову та стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу.

Окрім того у підготовчому засіданні відповідачем надано до суду заяви про долучення доказів від 26.08.2021р. за вх.№22501/21, від 05.09.2021р. за вх.№23262/21, від 22.09.2021р. за вх.№25093/21, від 30.09.2021р. за вх.№25821/21, від 06.10.2021р. за вх.№26413/21 , які задоволено господарським судом, про що поставлені відповідні ухвали, які занесені до протоколів судових засідань, та до справи долучено наступні платіжні доручення:

№274 від 26.08.2021р. про сплату 105 000 грн.

№276 від 30.08.2021р. про сплату 45 000 грн.

№300 від 21.09.2021р. про сплату 40 000 грн.

№307 від 30.09.2021р. про сплату 60 000 грн.

№308 від 05.10.2021р. про сплату 40 000 грн.

У підготовчому засіданні 11.10.2021р. господарським судом за участю представників сторін, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 04.11.2021р., із викликом учасників справи у судове засідання.

27.10.2021р. за вх.№28524/21, 29.10.2021р. за вх.№28788/21, 04.11.2021р. за вх.№29438/21, 08.11.2021р. за вх.№29711/21, 09.11.2021р. за вх.№29980/21, господарським судом одержано заяви відповідача про долучення доказів, а саме платіжних доручень

№330 від 27.10.2021р. про сплату 15 000 грн.

№331 від 29.10.2021р. про сплату 35 000 грн.

№334 від 04.11.2021р. про сплату 10 000 грн.

№339 від 08.11.2021р. про сплату 20 000 грн.

№341 від 09.11.2021р. про сплату 15 000 грн.

та квитанція №0.0..1 від 09.11.2021р. про сплату 4500 грн.

23.11.2021р. за вх.№31455/21 господарським судом одержано заяву про закриття провадження, в якій ТОВ Мрія-2 просить суд закрити провадження по справі №916/2239/21 за позовом Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси до Товариства з обмеженою відповідальністю Мрія-2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що станом на дату звернення із вказаною заявою відповідачем сплачено на користь позивача загальну суму у розмірі 552 639, 52 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами.

24.11.2021р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з непрацездатністю судді Смелянець Г.Є. у період з 24.11.2021р. по 01.12.2021р. включно, внаслідок чого, ухвалою господарського суду Одеської області від 02.12.2021р. призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 13.12.2021р.

13.12.2021р. за вх.№33672/21 господарським судом одержано заяву про звільнення від сплати судового збору, в якій ТОВ Мрія-2 просить суд звільнити останнього від сплати судового збору за наслідком розподілу судових витрат по справі №916/2239/21.

У судовому засіданні 13.12.2021р. представник відповідача просив задовольнити заяву про закриття провадження у справі та звільнити відповідача від сплати судового збору.

Представник позивача у судовому засіданні 13.12.2021р. не заперечував проти закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вище встановлено господарським судом на підставі поданих відповідачем доказів, та не заперечується позивачем, відповідач під час розгляду справи оплатив позивачу борг в розмірі 552639,52 грн.

Отже, сплата відповідачем заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 552 639, 52 грн., стягнення якої з відповідача є предметом спору у даній справі, свідчить про відсутність предмету спору, що в свою чергу є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно з ч.ч.3,4 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 8 289, 6, господарський суд виходить з наступного.

Згідно з п.5 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, після надходження до суду відповідної заяви позивача, судом буде вирішено питання щодо повернення з бюджету судового збору.

Щодо заявлених відповідачем до стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн., господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, відповідно до приписів ч. 5 ст. 130 ГПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

При цьому, сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат: статті 129 ГПК України (розподіл судових витрат) та статті 130 ГПК України (розподіл судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду) дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 ГПК України.

Тобто, у разі залишення позову без розгляду у справі або закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, саме внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі №924/804/20.

У даній справі неправильність дій позивача судом не досліджувалось та не встановлена, оскільки провадження у справі закрито на підставі заяви відповідача про закриття провадження у справі.

Слід також відмітити, що саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Меншаков проти України" №377/02 п.52 рішення від 08.04.2010, суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі "право на суд", яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом. Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Тому, кваліфікуючи подання позову як зловживання процесуальним правом та встановлюючи негативні наслідки за такі дії у вигляді залишення позову без розгляду, тим самим сторону позбавляють гарантованого законом права на справедливий судовий розгляд, складовою якого є право доступу до суду.

Добросовісні дії позивача спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про стягнення з позивача компенсації витрат на праву допомогу у розмірі 15 000 грн.

Керуючись ст.ст. 130, п.2 ч.1 ст.231, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Мрія-2 про закриття провадження у справі за вх.№31455/21 від 23.11.2021р. задовольнити.

2.Закрити провадження у справі №916/2239/21 за позовом Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси до Товариства з обмеженою відповідальністю Мрія-2 про стягнення 552 639, 52 грн.

Ухвала набирає чинності в порядку встановленому ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 20.12.2021р.

Суддя Г.Є. Смелянець