ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2021 р. Справа №926/2971/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Федорів Н.В.

розглянув апеляційну скаргу Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.09.2021 (повний текст рішення складено 08.09.2021, суддя Швець М.В.)

у справі № 926/2971/21

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

до Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго, м.Чернівці

про стягнення збитків у сумі 68042,06 грн.

представники сторін:

від позивача Єгоров В.С.

від відповідача Мадай Н.О.

14.07.2021 Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (надалі АТ НАК Нафтогаз України) звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою про стягнення з Міського комунального підприємства (надалі МКП) Чернівцітеплокомуненерго 68?042,06 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу, поставленого йому на підставі договору постачання № 5342/18-БО-38 від 08.10.2018, у березні 2019 року був менший на 13,76 % від замовленого обсягу газу, у квітні 2019 року на 6,78 % більший від замовленого обсягу газу, у червні 2019 року на 59,31 % більший від замовленого обсягу газу. Відповідно до умов договору, вказані невідповідності свідчать про те, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки на суму 68?042,06 грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07.09.2021 позов у даній справі було задоволено.

Ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд виходив з наступного:

1) умовами договору постачання природного газу передбачено можливість відхилення відповідачем від обсягів споживання природнього газу протягом відповідного періоду постачання газу в розмірі ± 5 % від підтвердженого постачальником планового обсягу, а також обов`язок відповідача відшкодувати позивачу збитки у випадку, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період. Порядок нарахування відповідних збитків визначений сторонами у пункті 5.7 договору;

2) беручи до уваги вказані договірні положення, а також положення Правил постачання природного газу (зокрема, підпункт 1 пункту 1 розділу VI), оскільки фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу у березні був менший від замовленого обсягу природного газу, позивач нарахував відповідачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період, що складає 37522,30 грн. Розмір збитків за червень та квітень був розрахований за формулою, що наведена у договорі та Правилах постачання природного газу;

3) матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Правил постачання та передачі природного газу позивач надіслав на адресу відповідача акти-претензії № 26-1350-19 від 16.05.2019, № 26-1797-19 від 11.06.2019 та № 26/10-3189-19 від 11.11.2019. Також у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у строки, визначені пунктом 2.4 договору, звертався до позивача із вимогою про перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу у відповідні місяці;

4) показники, наведені у розрахунку позивача, підтверджуються умовами укладеного договору та додаткових угод до нього (щодо обсягів та вартості), актами прийому - передачі природного газу у спірні місяці (стосовно фактично переданих обсягів природного газу) та не заперечуються відповідачем.

З огляду на наведене в сукупності, на переконання місцевого господарського суду, протиправна поведінка заподіювача збитків у спірних правовідносинах полягає у бездіяльності відповідача щодо невиконання обов`язку самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором - фактичного споживання обсягів природного газу, у результаті чого позивачу було нанесено збитки, розмір яких розрахований відповідно до порядку розрахунку та відшкодування таких збитків згідно пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу.

МКП Чернівцітеплокомуненерго, не погодившись з вказаним судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, у якій послалося на те, що вирішуючи спір, місцевий господарський суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, у зв?язку з чим просило рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову у даній справі відмовити.

У своїй апеляційній скарзі відповідач послався на те, що позивач не довів наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, а у діях відповідача не вбачається протиправної поведінки, оскільки він зробив усе, щоб мінімізувати відхилення спожитого природного газу від його замовленого обсягу. При цьому, скаржник навів наступні аргументи на обґрунтування своєї позиції:

1) у зв`язку із змінами температури зовнішнього повітря (різким підвищенням) в березні 2019 року, яка впливає на об`єми спожитого газу МКП «Чернівцітеплокомуненерго» було скориговано обсяг природного газу на 1192,000 тис.куб.м. та 25.03.2019 направлено позивачу додаткову угоду №5 від 20.03.2019. В квітні 2019 року, у зв`язку тим, що температура зовнішнього повітря була нижчою від нормативної, а також продовженням надання гарячої води пологовому будинку та дитячій лікарні, об`єм газу був скоригований на 113,338 тис. куб.м. (додаткова угода № 7 від 22.04.2019). У червні 2019 року відбулось коригування об`ємів природного газу на 0,902 тис.м.куб. (додаткова угода № 12 від 25.06.2019). Вказане свідчить, що відповідач відповідно до умов договору намагався не допустити відхилень від обсягів замовленого природного газу, але точно це передбачити неможливо;

2) про добросовісну поведінку відповідача свідчать те, що він, із врахуванням довідки про нормативну та фактичну температуру зовнішнього середовища по місяцях за 2014-2018 роки, розробив розрахункове споживання газу помісячно на 2019 рік. Як свідчать довідки метеостанції м. Чернівці, середньодобова температура у спірний період дуже різко змінювалась, тому МКП «Чернівцітеплокомуненерго» не могло з точністю до 5% відсотків скоригувати обсяги споживання природного газу. На кількість спожитого природного газу на підприємстві впливають і інші чинники, наприклад, відсутність забезпечення усіх котельнь м.Чернівці коректорами, у зв`язку із чим, похибка коригування обсягів газу по підприємству становить 10-14%. Така ситуація щодо коригувань обсягів газу склалась у всіх теплопостачальних організаціях по Україні, через що наприкінці 2019 року у Правила постачання природного газу було внесено відповідні зміни;

3) у постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі №910/4608/20 містяться наступні правові висновки, які підлягають застосуванню у даній справі:

- враховуючи положення підпункту 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу та те, що договором передбачено обсяги природного газу та встановлена допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу (в розмірі до 5,0 відсотків без проведення коригування), AT «НАК «Нафтогаз» має право вимагати від споживача відшкодування збитків, у разі підтвердження факту, що за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем);

- проте наявність такого права не вказує на можливість автоматичного/безумовного стягнення суми у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період у разі якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу. Вказане право на стягнення збитків з споживача не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку передбаченому ГПК України;

4) вищенаведене в сукупності свідчить про те, що позивач не обґрунтував та не надав доказів, якими підтверджувались би завдані відповідачем збитки в результаті споживання природного газу у березні, квітні, червні 2019 року та їх фактичний розмір, а передбачений у договорі порядок розрахунку збитків, за відсутності факту реально понесених збитків, не є підставою для розрахунку та стягнення збитків.

АТ НАК «Нафтогаз України» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому не погодилося із доводами та вимогами апеляційної скарги, просило відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. У своєму відзиві позивач послався на наступне:

1) відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу (в редакції, що була чинна протягом березня - вересня 2019 року), відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: - якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; - якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу.

2) з вказаного випливає, що Правила постачання природного газу визначають поняття збитків у сфері постачання природного газу, а також порядок розрахунку та відшкодування таких збитків. Отже, незалежно від того, що загальні правила відшкодування збитків викладені в положеннях Цивільного та Господарського кодексів України, порядок відшкодування збитків, завданих суб`єктам ринку природного газу у правовідносинах між постачальниками та споживачами природного газу імперативно регулюються розділом VI Правил постачання природного газу, застосування яких є обов`язковим до даного виду правовідносин;

3) в діях відповідача, в контексті спірних правовідносин, наявний склад цивільного правопорушення, що згідно з приписами ст. 22, 611 Цивільного кодексу України, ст. 224, 225 Господарського кодексу України є підставами для відшкодування саме збитків внаслідок наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками; та вини відповідача у заподіянні збитків. Вказані обставини належним чином були досліджені та оцінені місцевим господарським судом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, з огляду на наступне:

08.10.2018 між АТ НАК Нафтогаз України (постачальник) та МКП Чернівцітеплокомуненерго (споживач) було укладено договір № 5342/18/БО-38 про постачання природного газу, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах договору. Умовами вказаного договору передбачено, що природний газ, що постачається за договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установам та організаціями. Також договором встановлено, що необхідний споживачу плановий обсяг природного газу він визначає самостійно.

До вказаного договору сторони неодноразово вносили зміни та доповнення, які відображені в додаткових угодах №1 від 22.10.2018, №2 від 27.10.2018, №3 від 05.11.2018, №4 від 28.11.2018 (про викладення договору в новій редакції), №5 від 20.03.2019 (обсяги поставки газу), №6 від 29.03.2019, №7 від 22.04.2019 (обсяги поставки газу), №8 від 24.04.2019 (обсяги поставки газу), №9 від 28.05.2019 (обсяги поставки газу та нова редакція низки пунктів, в т.ч. щодо ціни), №10 від 28.05.2019 (обсяги поставки газу), №11 від 24.06.2019 (ціна газу), №12 від 25.06.2019 (обсяги поставки газу), №13 від 25.07.2019 (ціна газу), №14 від 30.07.2019 (обсяги поставки газу), №15 від 23.08.2019 (ціна газу), №16 від 30.08.2019 (обсяги поставки газу), №17 від 12.09.2019 (ціна газу), №18 від 27.09.2019 (обсяги поставки газу).

Відповідно до умов договору та додаткових угод до нього, сторони дійшли згоди про поставку природного газу у період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року.

Спірні правовідносини стосуються поставок, що здійснювались позивачем у період березня, квітня та червня 2019 року. Норми договору, які застосовуються до спірних правовідносин, колегія суддів наводить у редакції, що була чинна станом на момент здійснення відповідних спірних поставок.

Так, у пункті 2.1 договору сторони передбачали кількість газу по місяцях, який підлягає поставці споживачу, зокрема, у березні 2019 року 2153,905 тис.куб.м, у квітні 2019 року 508,719 тис.куб.м, у червні 2019 року 3,288 тис.куб.м.

Згідно п. 2.4. договору, перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживча шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, але не пізніше останнього робочого дня розрахункового періоду. Для цього споживач зобов`язаний своєчасно надати постачальнику два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Пунктом 3.13 договору визначено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки в порядку, визначеному п. 5.7 договору. При цьому, розмір збитків визначається таким чином:

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використаного природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використаного природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Уф - Уп) х Цх К, де: Уф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений позивачем відповідачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Уп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 договору; Ц - ціна природного газу за цим Договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом 5.7 договору передбачено, що відшкодування позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 договору, здійснюється наступним чином:

- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п. 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1. договору, розраховує збитки відповідно до п. 3.13.1. або 3.13.2. п. 3.13. договору;

- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає відповідачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- споживач протягом 20 робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Відповідно до підпункту 8 п.6.2 договору, споживач зобов`язався, зокрема, відшкодувати позивачу збитки, розраховані відповідно до п. 3.13 договору.

Підпунктом 4 п. 6.3. договору передбачено, що постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов п. 2.1. договору у разі якщо відхилення фактично використаних відповідачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

На виконання умов договору в березні 2019 року, квітні 2019 року та червні 2019 року позивач передавав відповідачу природний газ, що підтверджується відповідними актами приймання - передачі.

20.03.2019 сторони підписали додаткову угоду № 5, якою було скориговано обсяг природного газу, який підлягає поставці у березні 2019 року до 1192,00 тис.куб.м.

31.03.2019 сторони підписали акт приймання-передачі, в якому погодили розмір фактично переданого природного газу у березні 2019 року у обсязі 1027,992 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач у березні 2019 року спожив природній газ у обсязі меншому на 164,008 тис. куб. м., що складає 13,76 %.

Актом - претензією № 26-1350-19 від 16.05.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити збитки в розмірі 37 522,30 грн. за різницю між замовленим в березні 2019 року обсягом природного газу (1192,000 тис.куб.м.) та фактичним обсягом використаного природного газу за договором (1027,992 тис.куб.м.), що були розраховані на підставі п. 3.13 та 5.7 договору та п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу. Зазначена претензія була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

22.04.2019 сторони підписали додаткову угоду № 7, якою скоригували обсяг природного газу, який підлягає поставці у квітні 2019 року, до 113,338 тис.куб.м.

30.04.2019 сторони підписали акт приймання-передачі в якому погодили розмір фактично переданого природного газу у квітні 2019 року у обсязі 121,019 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач у квітні 2019 року спожив природній газ у обсязі більшому на 7,681 тис. куб. м., що складає 6,78 %.

Актом - претензією № 26-1797-19 від 11.06.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити збитки в розмірі 28736,96 грн за різницю між замовленим в квітні 2019 року обсягом природного газу (113,338 тис.куб.м.) та фактичним обсягом використаного природного газу за договором (121,019 тис.куб.м.). Зазначена претензія була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

25.06.2021 сторони підписали додаткову угоду № 12, якою скориговали обсяг природного газу, який підлягає поставці у червні 2019 року, до 0,902 тис.куб.м.

30.06.2019 сторони підписали акт приймання-передачі в якому погодили розмір фактично переданого природного газу у червні 2019 року у обсязі 1,437 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач у червні 2019 року спожив природній газ у обсязі більшому на 0,535 тис. куб. м., що складає 59,31 %, чим завдав позивачу збитків на суму 1782,80 грн.

Актом - претензією № 26/10-3189-19 від 11.11.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити збитки в розмірі 1782,80 грн за різницю між замовленим в червні 2019 року обсягом природного газу (0,902 тис.куб.м.) та фактичним обсягом використаного природного газу за договором (1,437 тис.куб.м.). Зазначена претензія була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував позивачу збитки завдані неналежним виконанням умов договору, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення збитків в сумі 68042,06 грн.

Відповідно до вимог ст. 11, 509 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно з приписами ст. 525, 526, 629 ЦК України і ст. 193 ГК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 ст. 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому у випадку невиконання договору чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Крім того, відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/ газотранспортної системи регулюються Правилами постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за від 30.09.2015 за № 2496, умови яких підлягають врахуванню при вирішенні даного спору.

Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється наступним чином:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за встановленою формулою.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Правил постачання природного газу, у договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені пунктом 1 цього розділу.

За результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія. Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку не реагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Таким чином, судом при досліджені умов договору встановлено, що сторонами передбачено обсяги газу, які є плановими та можуть змінюватись, а також передбачено, що обсяги спожитого газу підтверджуються актами приймання-передачі.

Сторони домовились про те, що допускається зменшення або перевищення місячних обсягів споживання природного газу, встановлених у даному пункті, в розмірі до 5% без проведення коригування, а споживач самостійно визначає планові обсяги споживання природного газу і несе відповідальність за їх правильне визначення.

Враховуючи, що додатковими угодами до договору передбачено обсяги природного газу та встановлена допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу та беручи до уваги положення Правил постачання природного газу, суд дійшов до висновку, що позивач має право вимагати від споживача відшкодування збитків, у разі підтвердження факту, що за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, відрізнявся від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем).

Колегія суддів погоджується із доводами скаржника про те, що наявність такого права у постачальника не вказує на можливість автоматичного/безумовного стягнення відповідної суми зі споживача. Вказане право на стягнення збитків із споживача не звільняє постачальника від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку передбаченому ГПК України. Вказаний висновок також зазначив у своєму рішенні суд першої інстанції.

Матеріали справи свідчать про те, що у діях відповідача в контексті спірних правовідносин сторін наявний склад цивільного правопорушення, що згідно з приписами ст. 22, 611 ЦК України та ст. 224, 225 ГК України є підставами для відшкодування саме збитків внаслідок наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками; та вини відповідача у заподіянні збитків.

Так, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Як було зазначено вище, умовами договору на споживача (відповідача) було покладено обов`язок здійснювати споживання природного газу в межах замовленого обсягу газу з відхиленням не більше, ніж на 5%, а також обов`язок самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором. Всупереч умовам договору, відповідач перевищив показники узгодженого між сторонами рівня споживання та не повідомив позивача у порядку, встановленому п. 2.4 договору в редакції додаткових угод щодо відповідного зменшення та збільшення до визначеного рівня споживання природного газу за відповідний місяць.

Щодо розміру заявлених до стягнення збитків та процедури повідомлення позивачем відповідача про ці збитки, то відповідно до наведеного у позові розрахунку збитків позивач здійснив їх нарахування за спірний період, виходячи з наступних показників:

- за березень 2019 року: замовлений обсяг природного газу 1192 тис. куб.м., фактичне споживання 1027,99200 тис. куб.м., відхилення в бік зменшення від обсягу замовленого газу - 164,00800 тис. м. куб., що складає 13,76 %, ціна за 1000 куб.м. природного газу 7482,61000 грн., сума збитків, що підлягає відшкодуванню - 37522,30 грн.;

- за квітень 2019 року: замовлений обсяг природного газу 113,33800 тис. куб.м., фактичне споживання 121,01900 тис. куб.м., відхилення в бік збільшення від обсягу замовленого газу 7,68100 тис. м. куб., що складає 6,78 %, ціна за 1000 куб.м. природного газу 7482,61000 грн, коєфіцієнт 0,5, сума збитків, що підлягає відшкодуванню - 28736,96 грн.;

- за червень 2019 року: замовлений обсяг природного газу 0,90200 тис. куб.м., фактичне споживання 1,43700 тис. куб.м., відхилення в бік збільшення від обсягу замовленого газу 0,53500 тис.м.куб., що складає 59,31 %, коєфіцієнт 0,5, сума збитків, що підлягає відшкодуванню 1782,80 грн.

Відповідні показники підтверджуються умовами укладеного договору та додатковими угодами до нього (щодо обсягів та вартості) та актами прийому - передачі природного газу у спірні місяці (стосовно фактично переданих обсягів природного газу). Відповідач не заперечував ні під час розгляду справи у місцевому господарському суді, ні у своїй апеляційній скарзі вказаних показників.

Таким чином, відповідно до умов договору, у зв`язку із тим, що фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу у березні був менший від замовленого обсягу природного газу, позивач нарахував відповідачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період, що складає 37522,30 грн. Розмір збитків за червень та квітень був розрахований за формулою, що наведена у договорі та Правилах постачання природного газу.

Відповідно до Правил постачання та передачі природного газу позивач надсилав на адересу відповідача рекомендованими листами акт-претензію № 26-1350-19 від 16.05.2019, акт-претензію № 26-1797-19 від 11.06.2019, акт-претензію № 26/10-3189-19 від 11.11.2019. Вищезазначені акти-претензії отримані відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, проте залишені без уваги.

Наведені вище докази в сукупності підтверджують наявність відповідних збитків, які полягають в тому, що відповідач у березні 2019 року спожив менше, а у квітні та червні 2019 року спожив більше природного газу, ніж погоджено з позивачем. У зв`язку із чим, відповідно до положень підпункту 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, у відповідача наявний обов`язок відшкодувати позивачу завдані збитки.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Таким чином за наслідками розгляду справи, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо повідомлення у порядку, встановленому п. 2.4 договору в редакції додаткових угод щодо відповідного зменшення та збільшення до визначеного рівня споживання природного газу за відповідний місяць.

Щодо вини відповідача у заподіянні збитків, то відповідач не спростував належними засобами доказування у розумінні ст. 76-79 ГПК України презумпцію своєї вини у порушенні обумовленого договором зобов`язання щодо споживання визначеного обсягу природного газу. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчити про намір відповідача здійснити відповідне повідомлення, як не містять доказів і існування непереборних обмежень у реалізації таких правомочностей.

Стосовно покликань скаржника на те, що він у спірних правовідносинах діяв добросовісно і не міг точно спрогнозувати показник відхилення від замовленого обсягу газу, то колегія суддів відхиляє такі з огляду на ст. 525, 526, 629 ЦК України і принцип обов`язковості договору. У випадку існування у договорі положень, які не можуть бути виконані сторонами, споживач має можливість захистити свої права та законні інтереси у встановлений законом спосіб, однак, станом на момент виникнення спірних правовідносин, відповідні норми договору (пункти 2.4, 2.5, 5.7) були чинними і не визнавались недійсними.

Більше того, як зазначено вище, з метою можливості коригування споживачем запланованих обсягів споживання природного газу у розрахунковому періоді, пункт 2.4 договору містить процедуру, відповідно до якої споживач може переглянути та відкоригувати обсяги природного шляхом підписання додаткової угоди із постачальником, в тому числі, протягом відповідного розрахункового періоду, але не пізніше останнього робочого дня розрахункового періоду.

В той же час, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач (споживач) звертався до позивача із вимогою про додатковий перегляд та коригування замовлених обсягів природного газу у відповідні місяці, хоча він міг це зробити в останній робочий день кожного зі спірних місяців.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що в діях відповідача, в контексті спірних правовідносин, наявний склад цивільного правопорушення, що згідно з приписами ст. 22, 611 ЦК України, ст. 224, 225 ГК України, 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу є підставами для відшкодування саме збитків. Таким чином, місцевий господарський суд обґрунтовано задоволив позовні вимоги у даній справі у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго.

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.09.2021 у справі №926/2971/21 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови складено 21.12.2021.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік