ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2021 р. Справа №923/696/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Марка Р.І.,

Суддів: Кравчук Н.М.,

Плотніцький Б.Д.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження Товариства з обмеженою відповідальністю Макпетер б/н та б/д (вх. № 01-05/2980/21 від 02.09.2021)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 13.08.2021 (повний текст рішення складено 13.08.2021)

у справі № 923/696/21 (головуючий суддя Ремецькі О.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НАВАРТА, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Макпетер, м. Берегово

про стягнення суми 30 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю НАВАРТА (далі ТОВ «Наварта») звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Макпетер (далі ТОВ «Макпетер») про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 30 000,00 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що ТОВ «Наварта» помилково перерахувало ТОВ «Макпетер» 30 000,00 грн. З врахуванням того, що на вимогу в порядку ст. 530 ЦК України, відповідач не повернув борг позивачу, останній звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача помилково перерахованих коштів в порядку ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.05.2021 матеріали позовної заяви ТОВ "Наварта" до ТОВ "Макпетер" про стягнення 30000грн передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 13.08.2021 справі № 923/696/21 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ Макпетер на користь ТОВ Наварта суму 30 000, 00 грн помилково сплачених коштів та 2 270, 00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивоване ст. 11, 177, 1212, 1213 ЦК України та ст. 175 ГК України. Місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Наварта» перераховано ТОВ «Макпетер» 30 000, 00 грн. Відповідач не надав суду доказів, які би свідчили про відсутність підстав для задоволення позву, у зв`язку із чим суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача 30 000, 00 грн.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, ТОВ Макпетер оскаржило рішення суду в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що позивачем не надано пояснень яким чином платіжні реквізити TOB «Макпетер» (які носять статус умовно комерційної таємниці) отримані позивачем. Крім цього, TOB «Макпетер» звертає увагу суду на відсутність інформації щодо відображення коштів у бухгалтерському обліку як безпідставно перерахованих коштів. На думку скаржника для встановлення такого факту слід дослідити первинні документи, які підтверджують факт занесення до бухгалтерського обліку відомостей про помилки та відповідно податкового обліку ТОВ «Наварта».

Окрім цього, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що місцевим господарським судом безпідставно відхилені клопотання відповідача: про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, про витребування доказів та про розгляд справи з викликом сторін, а не в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач вважає, що відхиливши такі клопотання суд першої інстанції позбавив його права надати аргументи про безпідставність заявлених позовних вимог і виступити в засіданні з контаргументами щодо позовної заяви.

Позивач у даній справі своїм правом, визначеним ст. 263 ГПК України, не скористався та не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021 справу № 923/696/21 розподілено до розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Кравчук Н.М., Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.09. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Макпетер б/н та б/д (вх. № 01-05/2980/21 від 02.09.2021) на рішення Господарського суду Закарпатської області від 13.08.2021 у справі № 923/696/21 та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, а також з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи з викликом осіб, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційні скарги, матеріали справи, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

З пояснень позивача, за наслідками перевірки платіжної дисципліни за перший квартал 2021, встановлено, що 19.02.2021 року, внаслідок помилки, ТОВ «НАВАРТА» перерахувало на підставі платіжного доручення №287 від 19.02.2021 на розрахунковий рахунок ТОВ «Макпетер» 30 000,00 грн (в тому числі 5000,00 грн ПДВ), без укладення договору, тобто без достатньої правової підстави.

19.02.2021 ТОВ «Макпетер» виставило ТОВ «Оратор» рахунок-фактуру № К-000008 на суму 30 000,00 грн за оренду нежитлових приміщень (а. с. 13).

Відповідно до платіжного доручення №207 від 19.02.2021 ТОВ «Наварта» на підставі рахунку № 8 від 19.02.2021 перерахувало ТОВ «Макпетер» за оренду нежитлових приміщень 30 000, 00 грн (а. с. 12).

Листом № 0704/21 від 07.04.2021 позивач надіслав відповідачу претензію, в якій просить повернути йому безпідставно сплачені кошти в сумі 30 000, 00 грн, оскільки рахунок фактури № 000008 на підставі якого здійснено платіж позивачем оформлений на інше підприємство (ТОВ Оратор). Окрім цього позивач в листі зазначає, що орендні відносини ТОВ «Наварта» з ТОВ «Макпетер» відсутні (а. с. 14-16).

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частин першої, третьої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

У матеріалах даної справи відсутні докази того, що між ТОВ «Наварта» та ТОВ «Макпетер» існують договірні відносини на виконання яких позивач міг би переказувати відповідачу кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України (дана норма регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Таким чином, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджується і сам відповідач не заперечує, що ним отримані кошти від позивача в сумі 30 000, 00 грн відповідно до платіжного доручення № 207 від 19.02.2021. На вимогу позивача, заявлену в порядку ст. 530 ЦК України (претензія № 0704/21 від 07.04.2021) відповідач безпідставно збережених коштів не повернув.

Посилання відповідача на ту обставину, що факт відсутності інформації щодо відображення коштів у бухгалтерському обліку як безпідставно перерахованих коштів, може свідчити про безпідставність заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Як зазначено вище право стягнення безпідставно набутих коштів в порядку ст. 1212 ЦК України виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (наведений правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, від 26.06.2018 у справі №910/9072/17).

Оскільки матеріалами справи підтверджується обгрунтованість заявлених до стягнення вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що Господарським судом Закарпатської області правомірно задоволено позовні вимоги ТОВ «Наварта» до ТОВ «Макпетер» про стягнення 30 000, 00 грн.

Дослідження ж первинних документів, які, на думку відповідача, підтверджують факт занесення до бухгалтерського обліку відомостей про здійснену помилку щодо перерахування коштів у даній справі не впливає на той факт, що перерахування позивачем на рахунок відповідача коштів здійснено без правової підстави.

В матеріалах справи відсутні докази того, що між відповідачем та позивачем існували якісь договірні відносини, чи надавались послуги, на виконання яких позивач міг би перераховувати відповідачу кошти. Такі докази не надано і самим відповідачем.

Згідно з ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За таких обставин позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення, що вірно було зроблено судом першої інстанції.

Щодо тверджень апелянта про безпідставне відхилення місцевим господарським судом клопотань відповідача: про врегулювання спору за участі судді, про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, про витребування доказів та про розгляд справи з викликом сторін, а не в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст.73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідач вважає, що відхиливши зазначені вище ним клопотання суд першої інстанції позбавив його права надати аргументи про безпідставність заявлених позовних вимог і виступити в засіданні з контраргументами щодо позовної заяви,

З положень ст. 73, 74, 76 ГПК України обов`язок доказування обставин справи лежить на сторонах у справі.

Крім того, поняття належності доказів визначена ст. 76 ГПК України (докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування). В матеріалах даної справи з клопотання відповідача про витребування доказів вбачається, що докази, які відповідач просить витребувати не відносяться до предмету доказування. Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції в ухвалі від 12.08.2021, таке клопотання подане з пропуском строку на його подання, що визначений ст. 80 ГПК України і має наслідком залишення без розгляду такого клопотання.

Щодо відхилення клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з врахуванням положень ст. 12, 247, 252 ГПК України справи незначної складності для яких пріоритетним є швидке вирішення справи розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Саме ж клопотання про розгляд справи за участі сторін подане з пропуском строку на його подання, що визначений ст. 80 ГПК України і має наслідком залишення без розгляду такого клопотання.

Щодо клопотання про поновлення та продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неналежність подання даного клопотання, відсутність підстав для його задоволення , а відтак, наявність підстав для його відхилення.

Щодо клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з врахуванням того, що таке клопотання заявлено відповідачем одноособово, в силу ст. 186 ГПУ України, воно підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржниками не доведено наявності підстав, визначених ст.277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційних скарг. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Макпетер б/н та б/д (вх. № 01-05/2980/21 від 02.09.2021) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 13.08.2021 у справі № 923/696/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Марка Р.І. та відпусткою судді члена колегії Кравчук Н.М., датою складення даної постанови є 17.12.2021.

Головуючий суддя Марко Р.І.

Суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Кравчук Н.М.