ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Черкаси справа № 925/898/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, із секретарем судового засідання А.М.Буднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради, смт.Драбів Черкаської області, вул.Гагаріна,17

до гр. Козлова Олександра Вікторовича , АДРЕСА_1

про стягнення 192086,08 грн заборгованості, розірвання договору оренди землі, скасування державної реєстрації договору

за участю повноважних представників сторін:

від прокуратури: А.А.Куліш - прокурор відділу - за посадою;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Д.Б.Сизько - адвокат.

Керівник Золотоніської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Черкаської області в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради Черкаської області з позовом до Козлова Олександра Вікторовича з вимогами:

- стягнути з Козлова Олександра Вікторовича (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на рахунок Драбівської селищної ради (, р/р НОМЕР_2 , код платежу 18010600) 192086,08 грн, з них:

164732,51 грн орендної плати,

7385,08 грн - 3% річних,

19968,49 грн інфляційних втрат;

- розірвати договір оренди земельної ділянки укладений 25.01.2008 між Драбівською селищною радою в особі селищного голови Осадчого І.В. (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем Козловим Олександром Вікторовичем (орендарем), що зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" при Держкомземі України від 25.01.2008 №48 площею 0,916 га за кадастровим номером :01:001:1204;

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за вказаним договором оренди;

- судовий збір в сумі 6275,24 грн стягнути з відповідача гр. Козлова Олександра Вікторовича (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Черкаської обласної прокуратури (бульвар Шевченка, буд. 286, м. Черкаси, 18001, , рахунок UA0003751 в Державній казначейській службі України в м. Київ, МФО 820172).

Короткий опис руху справи:

Ухвалами суду: від 12.07.2021 - відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 12.08.2021; від 12.08.2021 - підготовче засідання відкладено на 07.09.2021; від 07.09.2021 - прийнято заяву прокурора про уточнення позовних вимог в частині зміни кадастрового номеру, зазначеного у п.3 позовних вимог, та постановлено надалі розглядати справу з наступними вимогами: "розірвати договір оренди земельної ділянки, що укладений 25.01.2008 між Драбівською селищною радою в особі селищного голови Осадчого І.В. (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем Козловим Олександром Вікторовичем (орендарем), та зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" при Держкомземі України від 25.01.2008 №48 площею 0,916 га за кадастровим номером :01:002:1742, та скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди"; проведення підготовчого засідання відкладено до 01.11.2021; від 01.11.2021 - закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 18.11.2021; від 18.11.2021 - розгляд справи по суті відкладено на 09:00 год. 10.12.2021.

Керівник Золотоніської окружної прокуратури визначив підставу для звернення в суд з цим позовом в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради (як орган, уповноважений на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах) як невжиття належних заходів щодо усунення зазначених порушень в межах своїх повноважень, в тому числі шляхом звернення до суду.

Оскільки недоотримання значної суми орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і, як наслідок, до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету, прокурор вбачає підстави для представництва інтересів держави прокурором та звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідач у відзиві заперечує вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати, 3% річних та інфляційних втрат. Відповідач зазначає, що позивач при обрахуванні розміру заборгованості за Договором за основу взяв розмір орендної плати за місяць - 4452,23 грн, що, суперечить умовам Договору, оскільки в п. 9 встановлено, що плату за оренду земельної ділянки встановлено в розмірі 23083,20 грн за рік, тобто лише 1923,60 грн щомісяця. Також відповідач зазначає, що у зв`язку з неправильним розрахунком позивача суми основного боргу, розрахунок інфляційних втрат та 3% річних також є неправильним. Також відповідач вказує, що навіть на заборгованість, вказану позивачем, останнім неправильно розраховано 3% річних та інфляційні втрати, враховуючи відповідні формули.

Відповідач стверджує, що Договір є чинним на момент розгляду справи в його первісній і незмінній редакції.

У відповіді на відзив представник Золотоніської окружної прокуратури проти наведених відповідачем у відзиві розрахунків заперечує, посилаючись на п. 10 Договору, в якому зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (індексації розміру). Тому розрахунок річної орендної плати з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель по Україні згідно з Листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 06.01.2021 за № 22-28-0.222-171/2-21 становить:

23083,20 (нормативно грошова оцінка землі за Договором) х 1,152 х 1,059 х 1 х 1 х 1 х 1 х 1,249 х 1,433 х 1,06 х 1 х 1 х 1 х 1 = 53426,77 грн (тобто 4452,23 грн щомісяця).

12.08.2021 на вимогу суду ВО керівника Золотоніської окружної прокуратури подав письмове пояснення по суті спору у порядку ст. 161 ГПК України.

03.09.2021 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог (у порядку п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України), у якій керівник Золотоніської прокуратури виклав п. 3 позовних вимог у редакції:

розірвати договір оренди земельної ділянки укладений 25.01.2008 між Драбівською селищною радою в особі селищного голови Осадчого І.В. (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем Козловим Олександром Вікторовичем (орендарем), що зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" при Держкомземі України від 25.01.2008 №48 площею 0,916 га за кадастровим номером :01:001:1742 та скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди. Заява розцінена судом як заява про доповнення позовних вимог, оскільки у грошовому розмірі вимога прокурором не змінена та не збільшена.

В судовому засіданні 10.12.2021:

прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі,

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи належно повідомлений.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог в частині стягнення орендної плати, 3% річних та інфляційних втрат заперечив.

За результатами судового розгляду судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до приписів ст. 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Відповідно до рішення Драбівської селищної ради від 23.01.2008 за №16-23/V, 25.01.2008 між Драбівською селищною радою в особі селищного голови Осадчого І.В. (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем Козловим Олександром Вікторовичем (орендарем) укладено договір оренди землі, що зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України від 25.01.2008 № 48 (надалі - Договір).

25.01.2008 складено акт приймання - передачі земельної ділянки, згідно з яким Драбівська селищна рада в особі селищного голови Осадчого І.В., передає, а фізична особа-підприємець Козлов О.В. приймає в оренду земельну ділянку загальною площею 0,916 га, що знаходиться в адміністративних межах Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області, відповідно до плану земельної ділянки.

Відповідно до п. 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку комерційного призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Драбівської селищної ради.

За п. 2, 5 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,916 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 24,71 грн/м2.

В п. 8 визначено строк дії Договору - 49 років.

За п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 2,52 грн за 1 м2 в сумі 23083,20 грн за рік і вноситься орендарем щомісячно в рівних частинах до 25 числа кожного місяця. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до п. 36, дія Договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

За п. 37 Договору дія Договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором;

- внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 38 Договору передбачено можливість розірвання Договору в односторонньому порядку у випадку невиконання умов Договору, а саме: несвоєчасної сплати орендної плати.

Отже, між Драбівською селищною радою та фізичною особою-підприємцем Козловим Олександром Вікторовичем наявні договірні відносини оренди земельної ділянки комунальної власності, кадастровий №:01:001:1742.

Ці обставини встановлені рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.02.2017 у справі №925/1376/17 за позовом Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради до фізичної особи-підприємця Козлова О.В. та постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 по цій справі. Рішення суду набрало законної сили.

За п. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

15.02.2021 (а.с. 39) Відповідач звернувся до Позивача з листом, в якому просив на черговій сесії розглянути питання щодо розірвання Договору у зв`язку з відсутністю на території орендованої земельної ділянки нежитлових приміщень, що належали відповідачу на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно, серія ЯЯЯ від 08.09.2008 № 600954. Також відповідач повідомив позивача про проведення робіт по приведенню в належний санітарний стан земельної ділянки.

До листа відповідачем додано Акт обстеження земельної ділянки комерційного призначення площею 0,916 га від 14.08.2020 № 4, складеного комісією, призначеною розпорядженням Драбівського селищного голови від 13.08.2020 № 153 про те, що на земельній ділянці комерційного призначення площею 0,916 га за адресою: смт. Драбів, вул. Незалежності, буд. 41/2, будинки, споруди чи інше нерухоме майно відсутні.

Відповідно до Рішення Драбівської селищної ради Черкаської області 5 сесії VIII скликання від 19.02.2021 №5-194/VIII (а.с. 49), у зв`язку з наявністю заборгованості по орендній платі за Договором оренди земельної ділянки відповідачу відмовлено у розірванні Договору. Виконавчому комітету Драбівської селищної ради доручено звернутися з клопотанням до Золотоніської місцевої прокуратури з відповідними матеріалами та документами щодо представництва інтересів держави по стягненню заборгованості по орендній платі за договором оренди землі від 25.01.2008.

За розрахунками Драбівського відділу земельних відносин та екології Драбівської селищної ради, станом на 25.06.2021 у відповідача виникла заборгованість з орендної плати за укладеним сторонами Договором, яка становить 164732,51 грн за період з 25.06.2018 по 25.06.2021.

Вказане стало підставою для звернення Керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради в Господарський суд Черкаської області з позовом до Козлова О.В.

Укладений Договір є чинним на час розгляду справи, про що зазначає і сам Відповідач у відзиві на позов.

Відповідач зазначає, що звертався із Листом 15.02.2021 до позивача, в якому просив розглянути питання щодо розірвання Договору.

Водночас відповідач вимоги не визнав та просить в позові відмовити.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, письмові доводи та пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

На момент укладання договору оренди Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Припинення господарської діяльності відповідачем не впливає на суб`єктний склад сторін у даному процесі.

Позивач є органом місцевого самоврядування. Його діяльність регламентована приписами Конституції України та ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні". Позивач може діяти лише у спосіб, визначений Законом, і не інакше - приписи ст. 19 Конституції України.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та на момент вирішення спору в суді існують договірні відносини використання за плату земельної ділянки комунальної власності в межах селища Драбів.

Стосовно звернення відповідача та відмови Драбівської селищної ради Черкаської області у розірванні Договору:

Положеннями статей 24, 25 ЗУ «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Ст. 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Положеннями ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», ст. 141 ЗК України та ч. 1 ст. 782 ЦК України передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З урахуванням положень п. 38 Договору, в якому передбачено можливість розірвання Договору в односторонньому порядку у випадку невиконання умов Договору, а саме: несвоєчасної сплати орендної плати, а також зважаючи на твердження відповідача у відзиві про те, що Договір на цей момент є дійсним, суд доходить висновку про те, що Договір оренди не є розірваним та спірним питанням є момент (дата) розірвання даного договору.

Суд враховує, що саме орендодавець, а не орендар - звернувся суд з вимогою розірвання договору оренди землі на майбутнє.

Ч. 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

При вирішенні питання щодо розірвання договору з підстави, передбаченої договором, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 11.10.2017 № 6-1449цс17, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору .

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Також суд зазначає, що аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, а також постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, від 20.06.2019 у справі №383/708/16-ц, від 30.06.2020 у справі № 484/3514/17, від 04.12.2019 у справі № 318/433/18, що підставою для розірвання договору є систематична несплата орендної плати (два і більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не в повному обсязі, тобто як невиконання так і неналежне виконання умов договору є підставою до його розірвання.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова Великої палати Верховного суду від 16.02.2021 № 910/2861/18).

З урахуванням наведеного сам факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо несплати орендної плати є підставою до розірвання договору. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 02.05.2018 у справі № 925/549/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 04.12.2019 у справі № 318/433/18.

Як з`ясовано судом, відповідачем не сплачувалась орендна плата за користування земельною ділянкою за період з 25.06.2018 по 25.06.2021, внаслідок чого станом на 25.06.2021 утворився борг в розмірі 164732,51 грн. Внаслідок вказаних обставин позивач значною мірою позбавляється того, на що розраховував при укладенні договору і йому завдається цим значна матеріальна шкода.

Відповідач не подав до суду належних та допустимих доказів виконання своїх обов`язків за спірним Договором за оскаржуваний період, тобто повного та своєчасного виконання істотних умов.

Отже, з урахуванням того, що відповідач у відзиві не заперечує проти розірвання Договору, суд доходить висновку, що заявлена вимога про розірвання спірного Договору оренди землі від 25.01.2008, укладеного між Драбівською селищною радою в особі селищного голови Осадчого І.В. (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем Козловим Олександром Вікторовичем (орендарем) № 48 є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Даний договір оренди землі слід вважати розірваним на майбутнє, з моменту судового рішення, з урахуванням набрання рішенням суду законної сили.

З урахуванням висновків суду про істотність порушення відповідачем умов укладеного із позивачем Договору, що має наслідком розірвання Договору, суд зазначає про вмотивованість та обґрунтованість позовних вимог про скасування державної реєстрації вказаного Договору оренди.

Щодо відсутності в Державному реєстрі речових прав власності на нерухоме майно зареєстрованого права власності на оспорювань земельну ділянку за Драбівською селищною радою:

Відповідно до ст. 14 Конституції України та ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля та її надра є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України і Законами України.

Відповідно до п. а) ч. 2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

При укладанні сторонами 25.01.2008 договору про оренду землі комунальної власності чинне законодавство України не передбачало обов`язку реєстрації права власності на земельну ділянку як іншого речового права у спеціальному державному реєстрі.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», з дня набрання чинності цим Законом (з 01.01.2013) землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

За приписами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування» Первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 28.07.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:1742, місце розташування Черкаська обл., смт. Драбів, вул. Незалежності, 14/2 площею 0,9160 належить до комунальної власності. Враховуючи її розташування у межах населеного пункту смт. Драбів, в силу вищенаведених положень Земельного кодексу України, така земельна ділянка належить Драбівській селищній раді - за законом після розмежування земельних ділянок державної та комунальної власності з 01.01.2013.

Відсутність факту здійснення державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку комунальної власності за Драбівською селищною радою після 2015 не свідчить про відсутність у останньої права власності на неї.

Суд зазначає, що сторони у своїх взаємовідносинах мають керуватися положеннями земельного та цивільного законодавства, чинного на момент укладання договору, тобто на травень 2008 року. На той момент земельне законодавство не передбачало реєстрації в ЄДР права оренди земельної ділянки.

Відповідач та його представник не заперечують свого волевиявлення на укладання договору оренди землі, на подання селищній раді заяви про розірвання спірного договору оренди землі. Тобто дії орендаря свідчать про намір нести певні обов`язки та використовувати певні права стосовно визначеної земельної ділянки комунальної власності.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» (надалі - ЗУ «Про оренду землі») передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За приписами ст. 1 ЗУ «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Ст. 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 2,52 грн за 1 м2 в сумі 23083,20 грн за рік і вноситься орендарем щомісячно в рівних частинах до 25 числа кожного місяця. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Судом встановлено, що протягом спірного періоду орендна плата за користування земельною ділянкою відповідачем на користь орендодавця (Позивача) - не сплачувалася.

Твердження відповідача щодо необхідності сплати орендної плати в меншому розмірі - всього 2,52 грн за 1 м2 в сумі 23083,20 грн за рік - є хибними з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.

Згідно з приписами ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Частинами 1-3 ст. 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

З наведених норм права випливає, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Сторони у п. 10 Договору передбачили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Суд враховує, що:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.02.2017 у справі №925/1376/16 за позовом позивача до відповідача з відповідача присуджено до стягнення заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 25.01.2008, що утворилася станом на 25.09.2016 року у розмірі 101 628,82 грн, а також інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.02.2017 у справі № 925/1376/16 встановлені обставини укладення договору оренди, виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами та виникнення у відповідача (орендаря) речового права оренди.

Рішення Господарського суду Господарського суду Черкаської області від 07.02.2017 у справі № 925/1376/16 набрало законної сили, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини встановлені рішенням суду у справі №925/1376/16, а саме обставини укладення договору оренди, виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами та виникнення у відповідача (орендаря) речового права оренди, не доказуються у цій справі та визнаються судом встановленими.

Спір у даній справі виник у зв`язку з порушенням зобов`язання відповідачем зі сплати орендної плати.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.147. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності;

Відповідно до підпункту 14.1.136. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі - орендна плата);

Відповідно до пункту 288.1. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни

Відповідно до пункту 288.2. статті 288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. (п. 288.3. ст. 288 ПК України).

Згідно з пунктом 288.4. статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, є однією із істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Згідно з частиною другою статті 21 ЗУ «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч. 3 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі»).

Із вказаних норм земельного та податкового законодавства суд доходить до висновку про те, що відповідач, уклавши договір оренди землі від 25.01.2008, зобов`язаний вносити позивачу плату землю у виді орендної плати за користування земельною ділянкою (об`єктом оренди) у порядку, розмірі та строки, визначені договором оренди землі від 25.01.2008.

Відповідно до п. 9 договору оренди землі (орендна плата) орендна плата за оренду земельної ділянки встановлена у розмірі 2,52 грн з 1 м2 в сумі 23083,20 за рік і вноситься орендарем щомісячно в рівних частинах до 25 числа кожного місяця.

Відповідно до пункту 288.5. статті 288 Податкового кодексу України Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

Отже, суд доходить до висновку, що сторони у договорі оренди землі від 25.01.2008 встановили розмір орендної плати, який дорівнює 23083,20 грн на рік, і такий розмір орендної плати відповідає вимогам статті 288 Податкового кодексу України.

Водночас, суд звертає увагу, що сторони договору оренди землі від 25.01.2008 визначили розмір орендної плати не у відсотковому відношенні до нормативно грошової оцінки земельної ділянки, а у твердій грошовій сумі, у розмірі 23083,20 грн. на рік.

Отже, при розрахунку суми заборгованості відповідача зі сплати орендної плати суд бере до уваги розмір орендної плати, встановленої сторонами у договорі оренди землі у розмірі 23083,20 грн.

Відповідно до пункту 285.1. статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців). (п. 285.2. ст. 285 ПК України).

Відповідно до пункту 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 287.1. статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Звертаючись з позовом позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за період з червня 2018 червень 2021.

Доказів сплати орендної плати у вказаний період відповідач суду не надав.

Звертаючись з позовом та визначаючи розмір заборгованості відповідача у вказаний період, позивачем здійснено розрахунок орендної плати з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оцінку земель» нормативно-методичне регулювання оцінки земель здійснюється у відповідних нормативно-правових актах, що встановлюють порядок проведення оцінки земель, організації і виконання землеоціночних робіт, склад і зміст технічної документації та звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок, вимоги до них, порядок їх виконання.

Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5 - 7 років (стаття 18 Закону України «Про оцінку земель»).

Згідно з положеннями частини третьої статті 23 цього Закону витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Відповідно до пункту 289.1. ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

З урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10 вересня 2019 року у справі № 922/96/19, а також висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 і постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15, від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15, від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 та № 922/5468/14, суд зазначає, що розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку передбачає необхідність для правильного її визначення двох параметрів (окрім тривалості спірного періоду): наявності самої земельної ділянки як об`єкта оренди, сформованої відповідно до статті 79-1 ЗК України; наявності нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності та яка відповідно до частини другої статті 20 та частини третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» оформлюється як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який видається центральним органом виконавчої влади.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Відповідно до п. 5 договору оренди землі від 25.01.2008 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 24,7 грн/м2.

Площа об`єкта оренди становить 0,916 гектарів, що дорівнює 9160 м2. (п. 2 договору оренди землі).

Отже, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, відповідно до п. 5 договору оренди землі від 25.01.2008 року становить 226 252 грн. (9160х24,7).

Відповідно до п. 9 договору оренди землі (орендна плата) орендна плата за оренду земельної ділянки встановлена у розмірі 2,52 грн з 1 м2 в сумі 23083,20 за рік і вноситься орендарем щомісячно в рівних частинах до 25 числа кожного місяця.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, розміщеної у публічному доступі за адресою у мережі Інтернет:https://cherkaska.land.gov.ua/derzhheokadastr-povidomliaie-pro-znachennia-koefitsiienta-indeksatsii-normatyvnoi-hroshovoi-otsinky-zemel-za-2020-rik/ «Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) повідомляє. Відповідно до пункту 9 підрозділу 6 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу індекс споживчих цін за 2017- 2023 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, застосовується зі значенням 100 відсотків. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2020 рік становить 1,0.Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703; 1997-й - 1,059; 1998-й - 1,006; 1999-й - 1,127; 2000-й - 1,182; 2001-й - 1,02; 2005-й - 1,035; 2007-й - 1,028; 2008-й - 1,152; 2009-й - 1,059; 2010-й - 1,0; 2011-й - 1,0; 2012-й - 1,0; 2013-й - 1,0; 2014-й - 1,249; 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 - для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження); 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0; для земель несільськогосподарського призначення - 1,06; 2017 рік - 1,0, 2018-й - 1,0 та 2019 рік - 1,0.Нормативна грошова оцінка земель за 2002-й, 2003-й, 2004-й та 2006 рік не індексувалася».

Судом встановлено, що коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2014-й у розмірі 1,249; 2015 рік у розмірі 1,433 (крім сільськогосподарських угідь); та 2016 рік для земель несільськогосподарського призначення у розмірі 1,06 застосовано позивачем для індексації розміру орендної плати та обрахунку заборгованості відповідача зі сплати орендної плати у 2015, 2016 та 2017 рік. Послідовно індексуючи розмір орендної плати у 2015, 2016 та 2017 року позивач, починаючи з 2018 року, розрахував орендну плату у розмірі 4452,23 грн на місяць. Враховуючи те, що починаючи з 2018 року коефіцієнт індексації дорівнював 1, розмір орендної плати, починаючи з 2018 року по час звернення позивачем з позовом, не змінювався.

Проаналізувавши правову підставу індексації орендної плати та порядок її розрахунку, здійснений позивачем, суд доходить до висновку про невідповідність, поданого позивачем, розрахунку орендної плати та розміру заборгованості відповідача вимогам закону та умовам договору оренди землі від 25.01.2008.

Згідно з пунктом 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно з пунктом 289.3. Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до правового висновку сформульованого у постанові Палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.03.2020 922/1658/19: зміна нормативної? грошової? оцінки внаслідок індексації?? є підставою для перегляду встановленого розміру орендної? плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичної? зміни умов договорів щодо розміру орендної? плати. Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено у постановах від 30.03.2018 у справі № 916/3236/16, від 01.10.2018 у справі № 916/3233/16, від 19.12.2019 у справі № 922/1137/19.

Сторони договору оренди землі не погодили умови, за якої у разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.

А отже, без внесення змін до договору оренди застосування позивачем коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі суперечить умовам договору оренди землі від 25.01.2008.

Відповідно до положень п .289.2. ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої? влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній? рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації? нормативної? грошової? оцінки земель, на який? індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації? нормативної? грошової? оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової? оцінки земель.

Хоча природа як індексації? нормативної? грошової? оцінки, так і індексації? орендної? плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізм їх застосування є різними як за правовим змістом так і за суб`єктами застосування.

Зокрема, індексація нормативної? грошової? оцінки здійснюється центральним органом виконавчої? влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної? методики (ст. 289 ПК України).

Обчислення розміру орендної? плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції?, якщо інше не передбачено договором оренди (абз. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»)

Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди.

Нормами статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас, з урахуванням положень статті 21 Закону України «Про оренду землі» та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте у такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися.

Такий висновок про застосування норм права міститься у пункті 66 постанови Палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.03.2020 922/1658/19.

Проте, здійснюючи розрахунок розміру орендної плати за користування земельною ділянкою та визначаючи розмір заборгованості відповідача з її сплати позивачем розмір орендної плати збільшено на коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2014-й у розмірі 1,249; 2015 рік у розмірі 1,433 (крім сільськогосподарських угідь); та 2016 рік для земель несільськогосподарського призначення у розмірі 1,06.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про оренду землі» обчислення розміру орендної? плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції?, якщо інше не передбачено договором оренди.

Таку ж умову сторони погодили у п. 10 договору оренди землі від 25.01.2008 - обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Отже, суд доходить до висновку, що застосування позивачем коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок при обрахунку розміру орендної плати, шляхом індексації розміру орендної плати на вказані коефіцієнти, здійснено всупереч умов договору оренди землі від 25.01.2008 та вимог статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до правового висновку сформульованого Великою Палатою Верховного Суду постанові від 09.12.2020 визначаючи розмір коштів, що підлягають стягненню з відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок, на підставі витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами (зокрема поданими позивачем), і в разі незгоди з ним повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (п. 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).

Суд при вирішенні спору враховує також висновок сформульований у постанові Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19, за змістом якого з огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно здійснює перерахунок, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Відповідно до п. 9 договору оренди землі орендна плата за оренду земельної ділянки встановлена у розмірі 2,52 грн з 1 м2 в сумі 23083,20 за рік і вноситься орендарем щомісячно в рівних частинах до 25 числа кожного місяця. (9160 м2 х 2,52 грн = 23083,20 грн).

Враховуючи розмір орендної плати у розмірі 23083,20 грн на рік та період виникнення заборгованості тривалістю 36 місяців (червень 2018 по червень 2021), за вирахуванням березня 2020 року, розмір заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати суд визначає шляхом ділення річного розміру орендної плати на 12 місяців та множенню та кількість місяців у періоді користування земельної ділянкою, за яку відповідачем не було сплачено орендну плату: 23083,20/12х36.

Нарахування орендної плати за березень 2020 року, не здійснюється відповідно до вимог пункту 524 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (зі змінами внесеними до цього Кодексу Законом №533-ІХ від 17.03.2020, в редакції Закону №540- ІХ від 30.03.2020), не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю.

Розрахований у такий спосіб судом розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 69 249,60грн.

Розмір заборгованості відповідача перед позивачем з урахуванням індексів інфляції у 2017 (113,7), 2018 (109,8), 2019 (104,1) та 2020(105) роках становить:

За 6 місяців користування об`єктом оренди у 2018 році - 15 309,93 грн (13 465,20 х (113,7/100);

За 12 місяців користування об`єктом оренди у 2019 році - 25 345,35 грн (23 083,20 х(109,8/100);

За 11 місяців користування об`єктом оренди у 2020 році - 22 027,14 грн (21 159,60 х (104,1/100);

За 6 місяців користування об`єктом оренди у 2021 році - 12 118,68 грн (11 541,60 х (105/100).

Враховуючи розмір орендної плати у розмірі 23083,20 грн на рік та період виникнення заборгованості тривалістю 36 місяців (червень 2018 по червень 2021), за вирахуванням березня 2020 року, розмір заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати з урахуванням індексів споживчих цін за рік, що передує року користування об`єктом оренди, становить 74 801,10 грн.

Належить стягнути з відповідача на користь позивача 74 801,10 грн. заборгованості по оренді землі - з урахуванням індексації інфляційних втрат. В решті вимог належить відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведені норми, при дослідженні розрахунку 7385,08 грн. - 3% річних від суми заборгованості, наданого позивачем, судом встановлено, що суму вирахувано неправильно. Господарський суд здійснив перерахунок 3% річних, відповідно до якого до стягнення з відповідача підлягає 2990,75 грн. за період з червня 2018 по червень 2021. В решті вимог належить відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

Заперечення відповідача щодо неправильного розрахунку 3% річних та інфляційних втрат частково підтверджені, оскільки суд перевірив вище відповідні розрахунки.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення «Серявін проти України» №4909/04 від 10.02.2010, рішення «Трофімчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» №4994/04 від 09.09.2011).

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги п. 1, 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України (витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог), а також висновки суду про часткове задоволення позову, судові витрати, понесені прокуратурою у зв`язку з оплатою судового збору за немайнову вимогу про розірвання договору в сумі 2270 грн покладаються на відповідача; за майнову вимогу (стягнення 77791,85 грн боргу) судовий збір в сумі 2270 грн покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог за мінімальною ставкою.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 53, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача: гр. Козлова Олександра Вікторовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

на користь позивача: Драбівської селищної ради, смт. Драбів Черкаської області, вул. (ідентифікаційний , рахунок НОМЕР_2 , код платежу 18010600)

77791,85 грн, з них: 74801,10 грн орендної плати з урахуванням інфляційних втрат, 2990,75 грн - 3% річних.

3. Розірвати на майбутнє, з моменту прийняття рішення суду - договір оренди земельної ділянки, укладений 25.01.2008 між Драбівською селищною радою в особі селищного голови Осадчого І.В. (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем Козловим Олександром Вікторовичем (орендарем), що зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" при Держкомземі України від 25.01.2008 №48 площею 0,916 га за кадастровим номером :01:001:1742, та скасувати державну реєстрацію вказаного договору оренди.

4. Стягнути з Козлова Олександра Вікторовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

на користь Черкаської обласної прокуратури (бульвар Шевченка, буд. 286, м. Черкаси, Черкаська область, 18001, , р/р UA0003751 в Державній казначейській службі України в м. Київ, МФО 820172)

судовий збір в сумі 4540 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2021

Суддя Г.М.Скиба