РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2021Справа № 910/16611/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ.В) до Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ." (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 77) про стягнення 26 374,79 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" до Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ." про стягнення 26 374,79 грн. та 13.10.2021 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ." на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" 26 374,79 грн як відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу в повному обсязі матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/16611/21 від 18.10.2021 була надіслана на адреси учасників справи рекомендованим листом та вручена їх представникам, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивачу та відповідачу.

Крім того, примірник даної ухвали надіслано на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України, витребувано інформацію щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ЕР 202497512.

26.10.2021 через відділ діловодства суду від МТСБУ надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

04.11.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого останній просить позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 20 960,48 грн в іншій частині позову відмовити.

Вищевикладене останній обгрунтовує тим, що по автомобілю Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в сертифікованому програмному комплексі «Audatex», п`ять разів складалися ремонтні калькуляції.

Зокрема зазначає, що розрахунки по попереднім пошкодженням, зокрема, бічна рама права, облицювання заднього бампера, відсутні в акті огляду від 30.01.2021 року, що свідчить про проведення ремонтно-відновлювальних робіт кузовної та інших деталей.

Також у підтвердженням того, що автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше перебував у ДТП є акт огляду від 11.09.219 року.

Відповідно до пункту 2. Типового Положення про організацію діяльності аварійних комісарів (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1998 року за № 8) Аварійний комісар - особа, яка з`ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Нацкомфінпослуг.

Керуючись викладеним та пунктом 7.39 Методики, яка є основним підзаконним нормативно-правовим актом, який визначає виключні підстави для застосування коефіцієнту фізичного зносу, відповідач звернувся до аварійного комісара Христенка Є.В.

Аварійний комісар визначив коефіцієнт фізичного зносу складових колісного транспортного засобу автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 0,361 на підставі розрахунку № 90-21 від 02.08.2021 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 22 579,77 грн.

Таким чином на думку відповідача, належний до виплати розмір страхового відшкодування у порядку суброгації з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за вирахуванням розміру франшизи, становить 20 960,48 грн.

25.11.2021 від представника позивача надійшли письмові пояснення відповідно до яких останній зазначає, що роздруківка з системи "Audahistory" не може бути прийнята судом, оскільки не підтверджує здійснення ремонтних робіт.

Доказів фактичного проведення попереднього відновлювального ремонту транспортного засобу "Volkswagen Polo", д/н НОМЕР_1 , на що вказує відповідач, а саме актів виконаних робіт, рахунків, калькуляцій тощо, відповідачем не надано.

Позивач зазначає, що відповідно до наданого відповідачем акту огляду транспортного засобу "Volkswagen Polo", д/н НОМЕР_1 від 11.09.2019р., характер пошкоджень: бампер задній - подряпини ЛФП (лакофарбового покриття) з лівої сторони-L -ОКРАСКА, тобто задній бампер не було поставлено під заміну по характеру пошкоджень та відповідно бампер не замінювався.

При цьому, п. 7.39 Методики коефіцієнт фізичного зносу застосовується у випадку якщо: складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 06.02.2021р. не було зафіксовано пошкодження транспортного засобу "Volkswagen Polo" - подряпини ЛФП (лако-фарбового покриття) з лівої сторони, що на думку позивача свідчить про усунення експлуатаційних пошкоджень, а відтак коефіцієнт фізичного зносу не застосовується.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

14.03.2018 між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (страховик) та ТОВ «Порше Лізинг Україна» (страхувальник), (ТОВ «Порше Лізинг Україна», ТОВ Імперія - Агро» - вигодонабувач) був укладений договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 245001/4098/0002984 (далі - договір добровільного страхування), відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Volkswagen Polo», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

24.02.2020 року Додатковою угодою № 2 до договору добровільного комплексного страхування на транспорті від 14.03.2018 № 245001/4098/0002984 строк дії договору було продовжено до 13.03.2021.

28.01.2021 р. о 10 год 45 хв в м. Києві по вул. С. Данченка, 34-А, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_3 , не був уважний не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 ., що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Вказана ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.3б, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 01.03.2021 у справі №758/1761/21, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Страхувальник 30.01.2021 звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку по договору страхування № 245001/4098/0002984.

На підставі страхового акту №00401365 від 13.04.2021, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 26374,79 грн на рахунок виконавця ремонтних робіт - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосоюз», що підтверджується платіжним дорученням №214179 від 14.04.2021.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 26374,79 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Подільського районного суду м. Києва від 01.03.2021 у справі №758/1761/21 вбачається, що автомобіль «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_3 , водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходився під керуванням ОСОБА_2 .

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_3 , встановлена у судовому порядку.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_3 , була застрахована Приватним акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ." на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 202497512 з встановленим розміром страхової суми за шкоду, заподіяну майну, - 130 000,00 грн, франшизи - 0 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності до рахунку №123045593 від 31.01.2021, виставленого виконавцем ремонтних робіт - Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОСОЮЗ» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП становить 26 374,79 грн.

До матеріалів справи позивачем надано копію адресованої відповідачу заяви на виплату страхового відшкодування №29897 від 29.04.2021, в якій позивач просив здійснити виплату страхового відшкодування за наслідками ДТП, що сталася 28.01.2021, у розмірі 26374,79 грн.

Проте відповідачем вказана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що по автомобілю Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в сертифікованому програмному комплексі «Audatex», п`ять разів складалися ремонтні калькуляції.

Зокрема зазначає, що розрахунки по попереднім пошкодженням, зокрема, бічна рама права, облицювання заднього бампера, відсутні в акті огляду від 30.01.2021 року, що свідчить про проведення ремонтно-відновлювальних робіт кузовної та інших деталей.

Також у підтвердженням того, що автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше перебував у ДТП є акт огляду від 11.09.219 року.

У підтвердження своїх заперечень відповідач надав висновок аварійного комісара де визначено, що коефіцієнт фізичного зносу складових колісного транспортного засобу автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 0,361 таким чином на думку відповідача, належний до виплати розмір страхового відшкодування у порядку суброгації з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за вирахуванням розміру франшизи, становить 20 960,48 грн.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу, у разі наявності підстав для його вирахування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 року у справі № 910/3650/16 та у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 910/22886/16, від 06.02.2018 року у справі № 910/3867/16, від 14.05.2018 року у справі № 910/5092/17.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, збільшення від нуля до одиниці коефіцієнту зносу деталей автомобіля впливає на зменшення вартості його відновлювального ремонту, та при наявності коефіцієнту зносу деталей автомобіля при встановлення вартості його відновлювального ремонту застосування такого коефіцієнту є обов`язковим.

Згідно із п. 7.38, п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 цієї Методики.

У пункті 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог.

Водночас доказів фактичного проведення попереднього відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на що вказує відповідач, а саме актів виконаних робіт, рахунків, калькуляцій тощо, матеріали справи не містять.

Натомість у Висновку вказано, що коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0,361.

При цьому з доданої до позовної заяви копії свідоцтва про реєстрацію пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається, що рік його випуску 2017, тобто строк експлуатації вказаного транспортного засобу станом на момент ДТП не перевищував 7 років.

Наразі відповідачем не надано та у Висновку не наведено даних ПК "Аudatex" функція "Аudahistory", зі змісту яких можливе отримання інформації про ремонті впливи на транспортний засіб в минулому, оскільки скріншот з програми "Аudahistory" не можуть вважатись належними доказами того, що транспортний засіб відновлювався неодноразово, як про це вказує відповідач.

Стосовно наданого відповідачем акту огляду від 11.09.219 року суд зазначає наступне.

Відповідно до наданого акту огляду транспортного засобу "Volkswagen Polo", д/н НОМЕР_1 від 11.09.2019р., характер пошкоджень: бампер задній - подряпини ЛФП з лівої сторони-L -ОКРАСКА, тобто задній бампер не було поставлено під заміну по характеру пошкоджень та відповідно бампер не замінювався.

З аналізу положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ) суд дійшов висновку, що бампер не є складовими частинами кузова, кабіни, рами, а є окремими складниками, відтак суд відхиляє посилання відповідача на обов`язковість застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Інших доказів того, що автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , експлуатувався в інтенсивному режимі, відновлювався ремонтом, мав корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформацій, експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем наявності підстав для застосування у даному випадку коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,361.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 12, 22, 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про те, що стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 26374,79 грн.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

В свою чергу, відповідачем разом із відзивом було подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому відповідач зазначає, що всі суброгаційні справи є однотипними з однаковим переліком документів, тому відповідач вважає, що послуги по аналізу усіх документів у розмірі 2 000,00 грн є завищеними та безпідставними та додатково зазначає, що у розрахунку витрат на правову допомогу роботи та послуги зазначені у пунктах 1 та 2 дублюються (п. 1 - повний збір та аналіз документів по страховій справі, п. 2 - Дослідження та оцінка переданих Клієнтом до Бюро документів на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні, обрання способу захисту та інтересів клієнта).

Частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як встановлено судом, 31.12.2020 між Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» (Бюро) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (Клієнт) укладено Договір № 1/20ю про надання правової допомоги, за змістом якого Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правовому допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.п. 4.1., 4.2. Договору, ціна Договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угод і до цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін. Вартість наданої юридичної допомоги Бюро визначає самостійно після одержання від Клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє Клієнту відповідний рахунок.

Також між Адвокатським бюро та позивачем підписано Додаток № 1 до Договору № 1/20ю, за яким Клієнт доручає АБ «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» надати послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Клієнта за цивільними або господарським судочинством за переліком справ, зокрема, за справою: страховий випадок - 28.01.2021, страховий акт - 00401365, дата страхового відшкодування - 14.04.2021, сума страхового відшкодування - 26374,79 грн, страхувальник - ТОВ «Порше Лізинг Україна» . Клієнт протягом 5 робочих днів після передачі документів Адвокатському бюро зобов`язаний здійснити оплату послуг на рахунок Адвокатського бюро в розмірі 6000,00 грн за кожну справу на підставі виставленого рахунку, а Адвокатське бюро, в свою чергу, має здійснити чіткий перелік дій по кожній справі окремо, про що в подальшому звітує Клієнту та на вимогу Клієнта надсилає (надає) на його поштову (юридичну) адресу підтверджуючі документи та звіт про виконану роботу.

Для долучення до матеріалів справи позивачем надано розрахунок витрат на правову допомогу, рахунок №148 від 30.09.2021 на суму 6000,00 грн, акт надання послуг №148 від 30.09.2021, платіжне доручення №2771 від 04.10.2021.

Згідно з Актом надання послуг № 148 від 30.09.2021 адвокатом були виконані наступні роботи (надані такі послуги) по страховій справі №29897 (страховий акт 00401365):

Повний збір, аналіз та ознайомлення з усіма документами по страховій справі - 2000,00 грн;

Дослідження та оцінка переданих Клієнтом до Бюро документів на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні, обрання способу захисту та інтересів Клієнта - 1000,00 грн;

Написання та подання позовної заяви до суду та копію відповідачу - 3000,00 грн.

З урахуванням вказаного клопотання відповідача, з огляду на спірні правовідносини сторін, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціну позову, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката заявлені витрати є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

За наведених обставин суд дійшов висновку про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 5000,00 грн.

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ." (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 77, ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ.В, ідентифікаційний код 20033533) суму страхового відшкодування у розмірі 26 374 (двадцять шість тисяч триста сімдесят чотири) грн. 79 коп. витрати на професійну допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано 23.12.2021

Суддя Владислав ДЕМИДОВ