ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 грудня 2021 року Справа № 903/433/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., секретар судового засідання Коритан Л.Ю. розглянувши матеріали по справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф

до S.F.Imperium Sp.Z.o.o.

про стягнення 1851,30 Євро,

за участю представників:

від позивача: н/з;

від відповідача: н/з;

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф звернулося з позовом до S.F.Imperium Sp.Z.o.o. про стягнення 1851,30 Євро заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов контракту № 03/019/20 від 03.09.2020 в частині оплати вартості отриманого товару.

Ухвалою суду віл 14.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 14.12.2021; зобов`язано S.F.Imperium Sp.Z.o.o. у строк до 14.11.2021 надати суду оформлений відповідно до міжнародних угод документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо); встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов, складеного з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; запропоновано позивачу у строк до п`ятнадцяти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф протягом двадцяти робочих днів з дня отримання даної ухвали надати суду переклади на польську мову з нотаріальним засвідченням вірності: ухвали Господарського суду Волинської області від 14.06.2021 у справі № 903/433/21, позовної заяви з доданими до неї документами, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, короткого викладу документа, що підлягає врученню; постановлено звернутися до уповноваженого Центрального органу - Міністерства юстиції Польщі (Ministry of Justice (Ministerstwo Sprawiedliwosci) Departament Wspolpracy Miedzynarodowej i Praw Czlowieka (ADRES: Al. Ujazdowskie 11, 00-950 Warszawa, NIP , Regon 000319150) з проханням про вручення судових документів відповідачу у справі- S.F.Imperium Sp.Z.o.o. та зупинено провадження у справі № 907/433/21 до надходження відповіді від Міністерства юстиції Польщі.

09.11.2021 від Міністерства юстиції Польщі надійшло підтвердження про вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками та ухвали. Документи вручені відповідачу 17.09.2021.

В судове засідання відповідач не прибув, представника не направив, вимог ухвали суду 14.06.2021 не виконав.

Позивач 02.12.2021 направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору, -

встановив:

03.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф (далі позивач, продавець) та S.F.Imperium Sp.Z.o.o. (далі відповідач, покупець) було укладено контракт № 03/09/20 (далі-Договір) (а.с. 4-9).

Згідно даного Договору продавець зобов`язується передати у власність покупця продукцію - паливні деревні гранули (далі товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього Договору.

Поставка товару за цим Договором здійснюється партіями на загальну кількість 1000 (одна тисяча) тонн. Асортимент, кількість і ціна кожної партії товару вказується в специфікаціях, що додаються до цього Договору.

Згідно розділу 2 Договору поставка кожної партії товару за цим Договором здійснюється відповідно до заявки покупця, спрямованої на адресу продавця по факсимільному зв`язку або за допомогою електронної пошти. Поставка за цим Договором здійснюється на умовах FCA - склад продавця (згідно з Міжнародними Правилами тлумачення торгових термінів «ІНКОТЕРМС-2010») за адресою: Україна, Волинська область, Старовижівський район, смт. Стара Вижівка, вул. Незалежності, 91. Передача товару покупцеві здійснюється після отримання оплати згідно п. 3.3. цього договору. Зобов`язання продавця з постачання вважаються виконаними, а право власності і всі ризики, втому числі випадкової втрати або пошкодження товару перейшли від продавця до покупця з моменту передачі товару продавцем. Термін поставки узгоджується сторонами в заявці.

Відповідно до п. 3.4. Договору оплата вартості кожної поставленої покупцю партії товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця за банківськими реквізитами, наведеними в цьому Договорі.

Згідно п. 4.1. Договору при прийманні товару покупець (його представник) зобов`язаний поставити свій підпис із зазначенням прізвища та ініціалів і дату отримання товару на товарно-транспортній (товарній) накладній.

Відповідно до п. 2.5. Договору датою поставки товару вважається дата, зазначена в товарно-транспортній (товарній) накладній продавця, підписаній продавцем і покупцем (його представником) і/або перевізником.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем було виставлено інвойс № 65 від 06.10.2020, на виконання Договору № 03/09/20 від 03.09.2020, на суму 1851,30 Євро (а.с. 12).

Відповідно до митної декларації перевозилися паливні деревні гранули (пелети) циліндричної форми виготовлені з деревних відходів; відправник: Товариство з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф; одержувач: S.F.Imperium Sp.Z.o.o., перевізник: фізична особа-підприємець Супрунюк О. М. (а.с. 13).

Відповідно до змісту графи 23 CMR №768953 (а.с. 14): перевезення здійснювалось фізичною особою-підприємцем Супрунюком О. М., номер транспортного засобу: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; одержувач: S.F.Imperium Sp.Z.o.o. (графа 2).

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом (ст. 656 ЦК України).

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Статтею 538 ЦК України передбачено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Судом встановлено, що всупереч п. 4.1. Договору підпис покупця (його представника) із зазначенням прізвища та ініціалів отримувача товару і дати отримання товару на товарно-транспортній (товарній) накладній відсутній.

Отже, надана позивачем міжнародна товарно - транспортна накладна (CMR) підтверджує лише надання перевізником послуг з організації міжнародного перевезення вантажу позивача і не містить відмітки вантажоотримувача (покупця) про отримання товару, що не дає суду підстав стверджувати про виконання позивачем обов`язку передачі товару відповідачу.

Разом з тим, враховуючи, що згідно п. 3.3. Договору покупець здійснює оплату кожної партії товару у формі 100% передоплати на підставі рахунку (інвойсу) у день вивантаження товару, а день вивантаження товару суду встановити не є можливим, суд прийшов до висновку, що позивачем, як наслідок, не обґрунтовано настання обов`язку відповідача оплатити товар.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що митна декларація від 08.10.2020 підтверджує лише митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури (стаття 4 Митного кодексу). Факт отримання товару покупцем підтверджується первинними документами, а в даному випадку відміткою покупця на товарно - транспортній накладній (CMR).

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суд зауважує, що при наданні оцінки доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи укладення між сторонами Договору, передбачений у Договорі обов`язок покупця здійснити оплату кожної партії товару у формі 100% передоплати на підставі рахунку (інвойсу) у день вивантаження товару, оскільки відповідно до п. 2.5. Договору датою поставки товару вважається дата, зазначена в товарно-транспортній (товарній) накладній продавця, підписаній продавцем і покупцем (його представником) і/або перевізником, зважаючи на відсутність у наданій позивачем міжнародно товарно - транспортній накладній (CMR) відмітки вантажоотримувача (покупця) про отримання товару, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із прийняттям судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, сплата судового збору в розмірі 2270 грн. покладається на позивача, за результатами розгляду позовної заяви.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Старовижівське паливо-торф до S.F.Imperium Sp.Z.o.o. про стягнення 1851,30 Євро відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 20.12.2021

Суддя А. С. Вороняк