ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 року м.Дніпро Справа № 904/5716/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2021 (суддя Бондарєв Е.М., м. Дніпро, повний текст підписано 28.08.2021) у справі 904/5716/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг,

про стягнення 417 085,68 грн. плати за користування вагонами та 15 303,00 грн. збору за зберігання вантажів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (ПрАТ "ПІВНГЗК") про стягнення плати за користування вагонами в сумі 417 085,68 грн. та збору за зберігання вантажу в сумі 15 303,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч від 14.12.2017 "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровської залізниці" в частині повної та своєчасної оплати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2021 у справі №904/5716/21 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 417 085,68 грн. плати за користування вагонами та 15 303,00 грн. збору за зберігання вантажів, витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 485,83 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, нез`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати повністю, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92, складені для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, були підписані відповідачем із запереченнями та визнано нараховані суми частково.

За доводами скаржника, єдиним належним доказом того, що на станціях П`ятихатки, Нижньодніпровськ-Вузол, Верхівцеве були затримані вагони, що прямували на адресу ПрАТ "ПІВНГЗК" з вини останнього, є накази підписані уповноваженою особою залізниці, однак позивачем до позовної заяви не долучені докази щодо повноважень осіб, які підписали накази про затримку вагонів по станціям П`ятихатки, Нижньодніпровськ-Вузол, Верхівцеве, у зв`язку з чим накази підписані не уповноваженими особами не можуть бути підставою для віднесення відповідальності на ПрАТ "ПІВНГЗК", тому і не можуть бути підставою для нарахування плати за користування вагонами.

Скаржник зазначає, що позивачем до позовної заяви були долучені лише акти, які були складені на час закінчення затримки вагонів, актів, які б свідчили про початок затримки вагонів, позивачем не надано.

Апелянт не погоджується з нарахованою платою за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, оскільки залізницею подавались вагони у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних та розвантажувальних пунктів відправника і одержувача.

Позивач, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення, зазначає наступне.

Посилаючись на ст.ст. 46, 47 Статуту залізниць України, позивач зазначає, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором. контрактом, замовленням, нарядом тощо), за несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори; місячне планування перевезень вантажів у власних вагонах здійснюється відправником за окремим замовленням та за погодженням з власником вагонів, залізниця затверджує плани перевезень у власних вагонах, які попередньо погоджені відправником із власником вагонів, у зв`язку з чим забезпечення вантажовідправників власними вагонами здійснює власник вагонів на підставі укладених ним з вантажовідправником договорів без участі залізниці, залізниця є лише перевізником.

За доводами позивача, за фактом затримки станціями Верхівцеве, Нижньодніпровськ-Вузол та П`ятихатки складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, які містять початок та закінчення затримки вагонів; відомості плати за користування вагонами підтверджено підписом працівника станції, як передбачає графа "Підпис працівника станції" форми ГУ-46 згідно Додатку № 1 до п.3 Правил користування вагонами та контейнерами.

Також, позивач зазначає, що колії станції Рядова зазвичай зайнято вагонами, що прибули на адресу ПрАТ "ПІВНГЗК" та знаходились під обробкою; під накопичення вагонів; виставленими навантаженими маршрутами, під маневровими роботами.

Позивач посилається і на те, що колія ПрАТ "ПІВНГЗК" має відповідний колійний розвиток: операції з вагонами виконуються переважно на станціях Навантажувальна, Розвантажувальна, Концентратна, кожна з яких має достатньо колій для розміщення вагонів, щодо яких здійснюються навантажувально-розвантажувальні операції, однак відповідач не забирає з колій станції Терни вагони, що прибули на його адресу, чим спричиняє ситуацію, за якої залізниця не має можливості доставити на станцію призначення затримані на відходах спірні вагони.

На думку позивача, затримка спірних вагонів на підходах до станції призначення Терни за спірними наказам відбулася з урахуванням фактичної поїзної обстановки, що склалася на дільниці, на час дії спірних наказів на коліях станції Терни вже було затримано вагони, які не забиралися відповідачем на під`їзну колію, що зафіксовано актами форми ГУ-23, при цьому, заявка відповідача доставити на його адресу в першу чергу затримані за спірними наказами вагони, з підтвердженням готовності їх прийняття на під`їзну колію, була відсутня.

Позивач вважає, що плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу позивачем розраховано на підставі норм чинного законодавства.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021, справу №904/5716/21 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Антонік С.Г., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2021 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу відповідача залишено без руху через неподання доказів оплати судового збору у встановленому порядку і розмірі; апелянту наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

23.10.2021 на адресу суду від скаржника на виконання вимог ухвали від 11.10.2021, надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами їх усунення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2021 (колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Іванов О.Г., судді Антонік С.Г., Дармін М.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2021 у справі №904/5716/21.

Вказаною ухвалою вирішено розглядати справу № 904/5716/21 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, оскільки спір у даній не справі не відноситься до категорії тих, що не можуть розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження, загальна сума позову хоча і становить 432 388, 68 грн., що є більшим від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01.01.2021 ця сума дорівнювала 227 000 грн), однак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що справа є типовою, за якою існує стала практика Верховного Суду з цього питання і судом першої інстанції віднесена до тих, що розглядається у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення (виклику) сторін; апелянт в апеляційній скарзі також не ставить питання щодо розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому, апеляційна скарга не містить доводів або заперечень скаржника щодо розгляду даної справи судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження, не порушує також питання щодо розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

14.12.2017 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) укладено договір №ПР/М-17-2-/14-744/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Терни і Рядова Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", відповідно до п. 1 якого згідно із статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, яка примикає до станції Терни стрілками №№ 2, 4 , 6 у парній горловині станції та до Рядова стрілкою № 8 до колії № VI станції Рядова.

Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено по станції Терни біля:

- маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки № 2 станції Терни;

- маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки № 4 станції Терни;

- маневрового світлофору М6, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки № 6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору Чк, розташованого на відстані 500м від вістряка стрілки № 8 станції Рядова.

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268700 погонних метрів (п. 2 договору).

Згідно з п. 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.

Відповідно до п. 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється:

- порожні хопери через інтервал часу 2,0 години;

- порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів через інтервал часу 2,5 години;

- вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання;

- інші вагони за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів із реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2. У разі здавання вагонів Залізницею Власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Пунктом 6 договору передбачено, що вагони, що прибули на станцію Терни Регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова Регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, I, II, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 (п. 8 договору).

Відповідно до п. 9 договору з під`їзної колії вагони здаються залізниці:

- маршрутного навантаження цілими маршрутами, сформованими у відповідності з ПТЕ і планом формування поїздів;

- інші вагони у кількості готових до здавання залізниці.

Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом власника колії:

- на одну з колій №№ І, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюється приймання вагонів залізницею у технічному та комерційному відношенні;

- на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 6, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюється приймання вагонів залізницею у технічному та комерційному відношенні.

Пунктом 11 договору сторони передбачили, зокрема, що час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів 15,0 год. (п. 12 договору).

Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (п. 13 договору).

Згідно з п. 14 договору власник колії сплачує залізниці плату:

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифного керівництва № 1);

- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами. Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 23.12.2017 до 23.12.2022 включно (п. 19 договору).

Доказів припинення, зміни, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

На виконання умов договору у грудні 2020 року за залізничними накладними №№ 52299104, 46376141, 52299047, 52299203, 52299096, 46376109, 46376034, 46375903, 46370227, 46375986, 46370177, 46370193, 46370185, 46370219, 46370201, 46370151, 46370144, 46370136, 46370169, 46368353, 46370086, 46370110, 46370078, 46370060, 46370128, 46368312, 46370086, 46368296, 46368338, 46368254, 46368221, 46368205, 46368262, 46368270, 46368189, 46368239, 46368171, 46368213, 46368122, 46368348, 46368114, 46368106, 46368049, 46368098, 46368056, 46368080, 46368056, 46368031, 46368064, 46368049, 46367942, 46367975, 46368023, 46368007, 46367918, 46367983, 46367900, 46368015, 46367900, 46367926, 46367884, 46367892, 46360525, 46367785, 46367843, 46367751, 46360558, 46367876, 46367819, 46367850, 46360533, 46360590, 46360376, 46360475, 46360509, 46360434, 46360491, 46360392, 46360483, 46360400, 46360368, 46360335, 46360350, 46360459, 46360384, 46360327, 46354858, 46354874, 46354825, 46354866, 46354817, 46354791, 46354833, 46354809, 46354841, 46354783, 46360319, 46354726, 46354692, 46354767, 46354775, 46354700, 46354742, 46354718, 46354676, 46354668, 46354650, 46354643, 46354601, 46354619, 46354635, 46354577, 46354593, 46354585, 46354627, 46354569, 46354551, 46354544, 46354536, 46354452, 46354528, 46350914, 46354478, 46350906, 46354460, 46354486, 46354510, 46350914, 46368353 залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" порожні власні вагони.

Згідно із зазначеними накладними, станція та залізниця призначення Терни Придніпровської залізниці.

На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 р. III Правил користування вагонами та контейнерами (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №165/3458 від 15.03.1999, дані вагони було затримано на підставі наказів:

- № 2417 від 26.12.2020;

- № 2418 від 26.12.2020;

- № 2423 від 26.12.2020,

через зайнятість колій станції призначення Рядова з вини Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" у зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу одержувачем на свою під`їзну колію.

За наказом № 2417 від 26.12.2020 (а.с. 7, т.2) затримані вагони (з вантажем на своїх осях, що перевозяться у поїзді № 2803 на станції П`ятихатки Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Рядова Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Рядова Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

За наказом № 2418 від 26.12.2020 (а.с. 12, т.2) затримані вагони (з вантажем на своїх осях, що перевозяться у поїзді № 2307 на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Рядова Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Рядова Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

За наказом № 2423 від 26.12.2020 (а.с. 18, т.2) затримані вагони (з вантажем на своїх осях, що перевозяться у поїзді № 2809 на станції Верхівцеве Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Рядова Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Рядова Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

За наведеними фактами станціями затримки вагонів у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, пунктом 9 Правил зберігання вантажів було складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а:

- акт № 83 від 26.12.2020 (початок затримки) (а.с. 9, т.2) наказ № 2417, акт № 84 (а.с. 10, т.2) від 26.12.2020 - наказ № 2417;

- акт № 44 від 26.12.2020 (початок затримки) (а.с. 14, т.2) наказ № 2418; акт № 48 від 31.12.2020 (а.с. 15, т.2) наказ № 2418;

- акт № 48 від 26.12.2020 (початок затримки) (а.с. 20, т.2) наказ № 2809; акт № 1 від 01.01.2021 (а.с. 21, т.2) наказ № 2423.

- акти загальної форми ГУ-23:

- №30015 від 26.12.2020 наказ № 2417 (а.с. 11, т.2),

- № 0823т від 26.12.2020 наказ № 2418 (а.с. 16, т.2), № 0826т від 31.12.2020 наказ №418 (а.с. 17, т.2);

- №4501 від 01.01.2021 наказ № 2423 (а.с. 23, т.2), №5183 від 26.12.2020 наказ №2423 (а.с. 22, т.2).

- повідомлення про затримку вагонів:

повідомлення про затримку вагонів № 44 (станція Нижньодніпровськ-Вузол), що перевозяться в поїзді № 2307, індекс поїзда 4, яке було вручене представнику відповідача (а.с. 13, т.2);

повідомлення про затримку вагонів № 48 (станція Верхівцеве), що перевозяться в поїзді № 2809, індекс поїзда 4856 07 4572, яке було вручене представнику відповідача (а.с. 19, т.2);

повідомлення про затримку вагонів № 83 (станція П`ятихатки), що перевозяться в поїзді № 2803, індекс поїзда 4, яке було вручене представнику відповідача (а.с. 8, т.2).

Згідно з актами ГУ-23 №30015 від 26.12.2020 та ГУ-23а акт № 84 від 26.12.2020 час затримки вагонів за наказом № 2417 від 26.12.2020, що прибули поїздом № 2307, індекс поїзда 4600-466-4572 - з 10:50 год. 26.12.2020 по 00:05 год. 29.12.2020 (а.с. 10, 11, т.2).

Згідно з актами ГУ-23 №0823т від 26.12.2020, №0826т від 31.12.2020 та ГУ-23а акт № 48 від 31.12.2020 час затримки вагонів за наказом № 2418 від 26.12.2020, що прибули поїздом № 2307, індекс поїзда 4600-492-4572 - з 11:05 год. 26.12.2020 по 17:45 год. 31.12.2020 (а.с. 15, 17, т.2).

Згідно з актами ГУ-23 №5183 від 26.12.2020 , №4501 від 01.01.2021 та ГУ-23а № 1 від 01.01.2021 час затримки вагонів за наказом №2423 від 26.12.2020, що прибули поїздом № 2809, індекс поїзда 48502 - з 12:20 год. 26.12.2020 по 02:10 год. 01.01.2021 (а.с. 21, 22, 23, т.2).

Вищенаведеними актами форми ГУ-23 та ГУ-23а підтверджується період часу затримки вагонів за зазначеними вище наказами та час відправлення цих вагонів.

Накази про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення Рядова №2418 від 26.12.2020, №2417 від 26.12.2020, №2423 від 26.12.2020 було видано через наявність на коліях станції призначення Рядова неприйнятих ПрАТ "Північний ГЗК" вагонів, що надійшли на його адресу раніше.

Факти наявності на коліях станції призначення Рядова неприйнятих з вини одержувача ПрАТ "Північний ГЗК" вагонів зафіксовано складеними у порядку, передбаченому п.9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, актами загальної форми ГУ-23: №№ 4969, 4976, 4977, 4979, 4989, 4990, 4991, 4994, 1, 2, 7, 11, 12, 22, 23 в період з 26.12.2020 по 01.01.2021, які охоплюють період дії всіх трьох наказів, а саме з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу П`ятихатки (з 10:50 год. 26.12.2020 наказ № 2417 від 26.12.2020) і до закінчення затримки вагонів на станції підходу Нижньодніпровськ-Вузол за наказом №2423 від 26.12.2020 (02:10 год. 01.01.2021) (а.с. 11, 16, 17, 22, 23, т.2).

Зазначені акти загальної форми ГУ-23 підписані відповідачем без заперечень.

Дані акти складені після закінчення затримки вагонів, в них відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами вказано час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери, акти засвідчені підписами представників як залізниці так і вантажоотримувача, які підписавши їх погодились з даними, зазначеними в цих актах, у тому числі, щодо періоду затримки вагонів.

Згідно з абзацом 1 статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Так, позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під`їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника. Відповідні записи-повідомлення відображені у Книгах форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Рядова Придніпровської залізниці (а.с. 25-39, т.2).

Спір між сторонами щодо своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці передати вагони на під`їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника відсутній.

Викладене свідчить про факт скупченості вагонів у період затримки спірних вагонів.

У зв`язку з затримкою вагонів з вини вантажовласника Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" нараховано та заявлено до стягнення з відповідача плату за користування вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 30129535, 30129644, 30129647, 02019002, 02019002, 02019003, 02019003, 03019004, 03019005, 04019006, 05019007 на загальну суму 417 085,68 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ФДУ-92 №№ 04019001, 04019002, 05019003 в сумі 15 303,00 грн.

Відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92, складені для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за вказаними актами, підписані відповідачем із запереченнями, а саме: "З затримкою за актами форми ГУ-23а станцій П`ятихатки та Рядова не згодні, вагони затримані на шляху прямування з незалежних від Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" причин; вагони заявлені на адресу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" причин; вагони заявлені на адресу понад добових заявок відвантаження готової продукції. Всього за відомістю плати згодні з певною сумою".

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем зазначених сум плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу.

Приймаючи рішення про задоволення позову, господарський суд виходив з обставин доведеності позивачем підстав для стягнення плати за користування вагонами в сумі 417 085,68 грн. за час затримки вагонів за відомостями ГУ-46 №№ 30129535, 30129644, 30129647, 02019002, 02019002, 02019003, 02019003, 03019004, 03019005, 04019006, 05019007 та збору за зберігання вантажу за накопичувальними картками ФДУ-92 №№ 04019001, 04019002, 05019003 в сумі 15 303,00 грн.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку про доведення матеріалами справи, що прийняті до перевезення позивачем спірні вагони були затримані через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що позивачем дотримано порядок дій та складено відповідні акти на засвідчення вказаних обставин згідно вимог чинного законодавства, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу, доказів відсутності своєї вини у затримці вагонів.

Господарський суд зазначив, що розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу здійснені позивачем правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статтею 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (стаття 71 Статуту залізниць України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Судом першої інстанції встановлено, що наявні в матеріалах справи залізничні накладні №№ 52299104, 46376141, 52299047, 52299203, 52299096, 46376109, 46376034, 46375903, 46370227, 46375986, 46370177, 46370193, 46370185, 46370219, 46370201, 46370151, 46370144, 46370136, 46370169, 46368353, 46370086, 46370110, 46370078, 46370060, 46370128, 46368312, 46370086, 46368296, 46368338, 46368254, 46368221, 46368205, 46368262, 46368270, 46368189, 46368239, 46368171, 46368213, 46368122, 46368348, 46368114, 46368106, 46368049, 46368098, 46368056, 46368080, 46368056, 46368031, 46368064, 46368049, 46367942, 46367975, 46368023, 46368007, 46367918, 46367983, 46367900, 46368015, 46367900, 46367926, 46367884, 46367892, 46360525, 46367785, 46367843, 46367751, 46360558, 46367876, 46367819, 46367850, 46360533, 46360590, 46360376, 46360475, 46360509, 46360434, 46360491, 46360392, 46360483, 46360400, 46360368, 46360335, 46360350, 46360459, 46360384, 46360327, 46354858, 46354874, 46354825, 46354866, 46354817, 46354791, 46354833, 46354809, 46354841, 46354783, 46360319, 46354726, 46354692, 46354767, 46354775, 46354700, 46354742, 46354718, 46354676, 46354668, 46354650, 46354643, 46354601, 46354619, 46354635, 46354577, 46354593, 46354585, 46354627, 46354569, 46354551, 46354544, 46354536, 46354452, 46354528, 46350914, 46354478, 46350906, 46354460, 46354486, 46354510, 46350914, 46368353 містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Слід зазначити, що порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17.

Відповідно до ст.46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно п.п. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 5076 від 31.08.2005 приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (ТРА станції).

Відповідно до п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 411 від 20.12.1996, черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

Жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинні бути вільними.

Визначеної договором домовленості між залізницею та ПрАТ "Північний ГЗК" про незайнятість всіх або певних колій також не існує.

Отже, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т.ч. поїздів відповідача.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.06.2018 у справі №904/7535/17 та колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 26.06.2020 у справі №908/1925/19, від 23.06.2020 у справі №908/1746/19, від 06.04.2020 у справі №908/1417/19.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.07.2018 у справі №904/12329/16.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно Технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку АТ "Укрзалізниця" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції. Аналогічну правову позицію містить п. 5.18 постанови Верховного Суду від 04.11.2019 по справі № 904/5461/18.

Колії станції призначення зазвичай зайнято: вагонами, що прибули на адресу ПрАТ "ПІВНГЗК" та знаходились під обробкою; під накопичення вагонів; виставленими навантаженими маршрутами, під маневровими роботами.

При цьому, визначаючи правову позицію щодо зайнятості колій на станції призначення з причин, які залежать від вантажоодержувача, через які залізниця не мала можливості доставити вагони на станцію призначення та затримала їх на підходах, у відповідних питаннях слід керуватися п.8 Правил користування вагонами та контейнерами, за яким у разі затримки вагонів на станції призначення з причин, що залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми ГУ-23, який підписується представниками станції і вантажовласника.

Відповідно до матеріалів справи позивач не мав можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на його коліях вагонів, що прибули на адресу ПрАТ "Північний ГЗК" раніше та своєчасно не забиралися комбінатом на свою під`їзну колію, що засвідчено в складених на станції призначення Рядова актах загальної форми ГУ-23 №№ : №№ 4969, 4976, 4977, 4979, 4989, 4990, 4991, 4994, 1, 2, 7, 11, 12, 22, 23 в період з 26.12.2020 по 31.12.2020, які охоплюють період дії всіх трьох наказів, а саме з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу П`ятихатки (з 10:50 год. 26.12.2020 наказ № 2417 від 26.12.2020) і до закінчення затримки вагонів на станції підходу Нижньодніпровськ-Вузол за наказом №2418 від 26.12.2020 (17:45 год. 31.12.2020).

Дані акти доводять вину саме вантажовласника в затримці спірних вагонів за наказами №2418 від 26.12.2020, №2417 від 26.12.2020, №2423 від 26.12.2020.

Пунктом 5 договору зазначено, що порожні вагони здаються на під`їзну колію по інтервалам 2 години. Повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу ПрАТ "Північний ГЗК" зареєстровані у Книзі повідомлень ф.ГУ-2.

Отже, не пізніше 2 годин після отримання повідомлення про прибуття на його адресу власних вагонів, ПрАТ "Північний ГЗК" повинен був їх забрати на свою під`їзну колію з передавальних колій, які є приймально-відправними.

Позивач у відповідності до п. 5 договору своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати на під`їзну колію відповідача вагони. Відповідні записи-повідомлення відображено в Книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф. ГУ-2.

У зв`язку з тим, що ПрАТ "Північний ГЗК" несвоєчасно вивільняв колії станції Рядова від вантажу, який прибув на його адресу, Залізниця не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором на перевезення по накладним та довести власні вагони на станцію призначення його одержувачу ПрАТ "Північний ГЗК". При цьому, через затримку вагонів, на станції призначення і на підході до неї, з вини ПрАТ "Північний ГЗК" була знижена пропускна спроможність для перевезення інших поїздів.

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передаванні на під`їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на ставці призначення більше нормативного часу і не забиралися на під`їзну колію.

Між тим, відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини у затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 та накопичувальній картці заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17 та від 22.06.2018 у справі №904/7535/17 викладено правову позицію про наявність вини відповідача у затримці вагонів на станціях підходу і правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів, як вантажу.

Крім того, наявність вільних під`їзних колій на станції за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення.

В свою чергу, зауваження відповідача в актах форми ГУ-23 та відомостях плати за користування вагонами, складених залізницею, не є належним доказом вини залізниці, оскільки такі зауваження позбавляють залізницю лише можливості списати плату у безспірному порядку, в той час, як в судовому порядку відповідач має довести належними та допустимими доказами обґрунтованість своєї незгоди з актами і відомостями плати за користування вагонами.

Отже, з урахуванням відсутності доказів на підтвердження вживання відповідачем передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, вбачається вина останнього у такому скупченні, внаслідок чого спірні вагони затримувалися на станції призначення.

Відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано доказів того, що він мав можливість прийняти спірні вагони, а також не доведено наявності обставин, які б могли бути підставою для відмови у позові з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв`язком відповідно до умов договору або іншим чином щодо готовності забрати на свою під`їзну колію вагони та доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під`їзну колію вантажовласника скаржник зі свого боку не надав.

За приписами статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів , що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин , що залежать від вантажоодержувача, власника під`їзної колії. За час затримки на коліях залізниць вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до п.2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п.3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 113 від 25.02.1999 облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, актів загальної ф.ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ названих Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією затримки. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Правил встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30хв. не враховується, час 30 хв. і більше враховується як повна година.

Згідно з п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником (відповідачем) Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станціях затримки відповідно до наказів №2418 від 26.12.2020, №2417 від 26.12.2020, №2423 від 26.12.2020 згідно із Тарифним керівництвом № 1 розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 30129535, 30129644, 30129647, 02019002, 02019002, 02019003, 02019003, 03019004, 03019005, 04019006, 05019007 на загальну суму 417 085, 68 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ФДУ-92 №№ 04019001, 04019002, 05019003 в сумі 15 303,00 грн.

Спірні плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу залізницею було розраховано відповідно до вищенаведених норм Правил користування вагонами та контейнерах Правил зберігання вантажу, на підставі п.п.2.1 п. 2 Розділу III Тарифного керівництва № 1, ставок плати за користування, наведеними в Розділі V Тарифного керівництва № 1, керуючись правилами пунктів 5.2, 5.4 Розділу II Тарифного керівництва № 1 при округленні сум платежів, з урахуванням коригуючого коефіцієнту згідно наказу Мінінфраструктури № 205 від 22.03.2019.

Дослідивши розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, здійснені позивачем та додані до позовної заяви (а.с. 12-19, т.1) господарський суд прийшов до вірного висновку, що вони є такими, що виконані у відповідності до норм чинного законодавства та обставин справи, є обґрунтованими та арифметично вірними.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі апелянтом не наведено власного контррозрахунку плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, відповідно, враховуючи приписи статті 269 ГПК України, відповідачем не спростовано нарахованого позивачем розміру заявлених позовних вимог.

Отже, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів відповідачем, що призвело до їх затримки на підходах до станції призначення, нарахування залізницею плати за користування вагонами в сумі 417 085, 68 грн. та збору за зберігання вантажу в сумі 15303,00 грн. є обґрунтованим і правомірним.

Щодо доводів скаржника про те, що накази про затримку вагонів підписані уповноваженою особою залізниці, однак позивачем до позовної заяви не долучені докази щодо повноважень осіб, які підписали накази про затримку вагонів по станціям П`ятихатки, Нижньодніпровськ-Вузол, Верхівцеве, у зв`язку з чим накази підписані неуповноваженими особами не можуть бути підставою для віднесення відповідальності на ПрАТ "ПІВНГЗК", тому і не можуть бути підставою для нарахування плати за користування вагонами, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає такі доводи скаржника виключно його припущеннями, оскільки матеріалами справи підтверджується, що накази про затримку спірних вагонів підписані посадовими особами залізниці, та у зв`язку з тим, що вагони, які прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, на станції призначення Рядова були складені акти загальної форми ГУ-23, в яких відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами зазначений початок (у годинах та хвилинах) та закінчення затримки вагонів та їх номери, тому наявні в матеріалах справи акти загальної форми є належними доказами, що підтверджують початок та закінчення затримки вагонів відповідача.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Докази, надані позивачем у даній справі, що підтверджують затримку вагонів з вини відповідача, є більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачем на їх спростування, а відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, чого відповідачем зроблено не було.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2021 у справі 904/5716/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2021 у справі 904/5716/21 залишити без змін.

Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена та підписана 22.12.2021.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін