ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.12.2021 Справа № 914/632/20
Господарський суд Львівської області у складі судді О.Д. Запотічняк
за участю секретаря судового засідання А.П. Полянського
розглянувши заяву про відшкодування витрат на правову допомогу у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Орант, м.Стрий,
до відповідача 1: Реєстратора Миколаївської районної адміністрації Львівської області Данилко Івана Івановича, м.Миколаїв,
до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю ДАІНЕ, м.Стрий,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1
про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ ТИПЕРІС, оформлених протоколом №1 від 29.10.2019; визнання недійсним правочину оформленого актом приймання-передачі від 30.10.2019, щодо передачі нежитлових приміщень та земельних ділянок до статутного капіталу ТОВ ТИПЕРІС; скасування рішень державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Львівської обласної ради Данилко Івана Івановича від 05.11.2019 про державну реєстрацію за Товариством з обмеженого відповідальністю ТИПЕРІС нежитлових приміщень та земельних ділянок; витребування у ТОВДАІНЕ на користь ТОВ ОРАНТ відповідних нежитлових приміщень та земельних ділянок,
за участю представників:
від позивача: Лопушанський І.Б.- представник, Гарапко Ю.В. - директор;
від відповідача -1: не з`явився;
від відповідача -2: Марочканич М.О.;
від третьої особи: не з`явився;
Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.12.2021 позовні вимоги ТОВ «Орант» задоволено частково, скасовані рішення державного реєстратора Данилко І.І. від 05.11.2019 на спірне майно та витребувано у ТОВ «ДАІНЕ» на користь ТОВ «ОРАНТ» спірні об`єкти нерухомого майна.
В судовому засіданні 09.12.2021 представником Позивача заявлено про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн.
Суд вирішив призначити судове засідання для розгляду питання про розподіл судових витрат на 21.12.2021 року.
В судове засідання 21.12.2021 з`явились представник Позивача надав пояснення щодо поданої заяви, просив таку задоволити, представник Відповідача - 2 заперечив проти стягнення витрат на правову допомогу, з огляду на їх неспівмірність зі складністю позову та частковим задоволенням позовних вимог. Представники Відповідача -1 та третьої особи не з`явились, причин не явки не вказали, заперечення щодо поданої заяви до суду не подали.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Орант " про ухвалення додаткового рішення суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
За змістом статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 ГПК України.
Відповідно до статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Учасники справи на підставі пункту 6 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
З огляду на наведені процесуальні норми сторона має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.
У позовній заяві Позивачем вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «Орант» поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить 50 000,00 грн.,
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла або очікує понести в зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.
Крім цього, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат.
Водночас, положеннями частини восьмої статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної письмової заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, або до винесення рішення, якщо справа розглядається в спрощеному порядку, а відповідні докази мають бути надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
До ухвалення рішення суду, в судових дебатах 09.12.2021 Позивачем зазначено, що докази про розмір судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
В якості доказів понесення судових витрат заявником надано суду копію договору про надання правової допомоги № 05/03 від 05.03.2020 року, копію акту наданої правової допомоги № 1 від 10.12.2021, копію рахунку № 01 від 10.12.2021 та копію платіжного доручення про сплати судових витрат № 1918 від 13.12.2021.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Орант» представляли адвокати із адвокатського об`єднання «ФОРСЕТІ», Бердар С.В., який діяв на підставі договору про надання правової допомоги № 05/03 від 05.03.2020 та ордеру серія ВС №1018773 від 11.03.2020 та Лопушанський І.Б., який діяв на підставі договору про надання правової допомоги № 05/03 від 05.03.2020 та ордеру серія ВС №1059967 від 01.02.2021.
Із укладеного між Адвокатським об`єднанням "ФОРСЕТІ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Орант" договору про надання правової допомоги № 05/03 від 05.03.2020, адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати кваліфіковану правничу допомогу.
Розділом 4 Договору визначено, що вартість правничої допомоги у передбаченій п. 1.1. справі становить 50 000,00 гривень. Оплата за цим Договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Замовником рахунку та підписання Акту про надання правничої допомоги.
Відповідно до п. 4.3 Договору вартість правничої допомоги встановлена в фіксованій сумі та не залежить від часу, витраченого Виконавцем, його партнерами, адвокатами та співробітниками.
Згідно пункту 4.4, 4.5, 4.6 Договору акт про надання правничої допомоги підписується представниками кожної зі сторін. В Акті вказується вид наданої Виконавцем правничої допомоги та її вартість. Акт надсилається Замовнику Виконавцем факсимільним зв`язком або поштою. Акт про надання правничої допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Замовником, останній не надав Виконавцю письмові аргументовані заперечення на цей Акт. Сума, що вказана у Акті про надання правничої допомоги є гонораром Виконавця за надання правничої допомоги та поверненню не підлягає.
10.12.2021 року між Позивачем та АО «ФОРСЕТІ» підписано акт наданої правової допомоги № 1, згідно якого Адвокатське об`єднання «ФОРСЕТІ» надало правову допомогу Клієнту згідно Договору № 05/03 про надання правової допомоги від 05.03.2020 року, адвокатом надано наступну правову допомогу: вироблення правової позиції у справі та збір необхідних доказів, підготовка, написання та подання заяв по суті справи та процесуальних документів у справі № 914/632/20, представництво інтересів Замовника в судових засіданнях по справі.
На виконання умов Договору представником Позивача надано суду Рахунок № 01 від 10 грудня 2021 р. на суму 50 000,00 грн. виставлений адвокатський об`єднанням «ФОРСЕТІ» за надання правничої допомоги.
З метою оплати надання правової допомоги, ТОВ «Орант» перерахував на рахунок адвокатського об`єднання 50 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1918 від 13.12.2021.
Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі-Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 вищезазначеного Закону передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).
Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Разом із тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ГПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану її учасників.
За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Разом з тим, в судовому засіданні 21.12.2021 представник Відповідача - 2 усно заперечив на заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, просив у задоволенні таких відмовити повністю, з огляду на неспівмірність з предметом спору та складністю справи, а також те, що позовні вимоги було задоволено частково, а не в повному обсязі.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. У частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовано також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Разом з тим, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.02.2021 у справі №920/39/20 та від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката Бердар С.В. та Лопушанського І.Б. судом враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу наданих юридичних послуг так і доцільність понесених витрат.
Разом з тим, у позовній заяві ТОВ «Орант» було заявлено 17 позовних вимог, рішенням від 09.12.2021 суд відмовив у задоволенні 2 позовних вимог, решту задоволив. Відтак, витрати на правову допомогу підлягають задоволенню частково, пропорційно розміру задоволених вимог.
За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Керуючись статтями 124-130, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Орант" про ухвалення додаткового рішення - задоволити частково.
В задоволенні решти витрат на правову допомогу - відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його підписання та може бути оскаржено у порядку глави IV ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 23.12.2021.
Суддя Запотічняк О.Д.