ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1157/21
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Бебик А.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача за первісним позовом: Кулик О.І., за довіреністю;

від відповідача за первісним позовом: Ельчібекян І.М., за довіреністю; Сметанюк І.М., у порядку самопредставництва;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "Одесагаз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на рішення Господарського суду Одеської області

від 20 вересня 2021 року (повний текст складено 29.09.2021)

по справі № 916/1157/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до відповідача: Акціонерного товариства "Одесагаз"

про: стягнення 1 058 974,52 грн.

та за зустрічним позовом: Акціонерного товариства "Одесагаз"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про: визнання правовідносин припиненими,-

суддя суду першої інстанції: Щавинська Ю.М.час та місце винесення рішення: 20.09.2021, м. Одеса, просп.. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 15.12.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі також позивач, ТОВ «Оператор ГТС») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "Одесагаз" (далі також - відповідач, АТ «Одесагаз») про стягнення з останнього 468 384,64 грн. пені, 117 438,18 грн. - 3% річних та 473 151,70 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем Кодексу газотранспортної системи України та неналежним виконанням останнього взятих на себе зобов`язань за договором транспортування природного газу в частині своєчасної оплати рахунків на оплату за негативні щодобові небаланси за лютий, травень-грудень 2020 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за лютий, травень-грудень 2020 року ним виявлено наявність у відповідача негативних щодобових небалансів за кожну газову добу у вказаних місяцях. Позивач стверджує, що вказані щодобові небаланси виникали внаслідок безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи природного газу у зазначені періоди без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи.

Разом з цим, у травні 2021 Акціонерним товариством "Одесагаз" до суду було подано зустрічний позов, відповідно до якого АТ "Одесагаз" (позивач за зустрічним позовом) просило суд визнати правовідносини між ним та ТОВ «Оператор ГТС» (відповідач за зустрічним позовом) з оплати послуг транспортування газу у лютому, травні-грудні 2020 року припиненими з 16.04.2021.

Обґрунтовуючи зустрічний позов, AT "Одесагаз" зазначає, що відповідно до умов договору від 31.01.2020 № від 31.01.2020 про надання послуг транспортування газу та вимог Закону України "Про ринок природного газу" позивач за зустрічним позовом станом на 16.04.2021 здійснив повний розрахунок вартості наданих послуг транспортування газу, про що, зокрема, свідчать розрахунки та нарахування, зроблені ТОВ «Оператор ГТС», та які є суттю позовних вимог у первісному позові. Враховуючи виконання зобов`язання з оплати вартості послуг транспортування газу, наданих у лютому, травні - січні 2020 року, AT "Одесагаз" вказує, що зобов`язання останнього є припиненими з 16.04.2021 року.

Також, AT "Одесагаз" було заявлене клопотання про зменшення розміру пені у первісному позові до 0,1 % від заявленого.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.09.2021 у справі №916/1157/21 (суддя Щавинська Ю.М.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Одесагаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" пеню у сумі 200 000 грн., 3% річних у сумі 117 438,18 грн., інфляційні втрати у сумі 336 819,59 грн., судовий збір у сумі 13 752,96 грн. В задоволенні решти позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства "Одесагаз" відмовлено повністю.

У вказаному рішенні суд першої інстанції встановив факт оплати АТ "Одесагаз" добових негативних небалансів з простроченням, у зв`язку з чим визнав правомірним нарахування позивачем за первісним позовом пені, 3% річних та інфляційних втрат. Водночас, перевіривши розрахунки ТОВ "Оператор ГТС", дійшов висновку, що сума 3% річних нарахована правильно, а тому підлягає стягненню у повному обсязі; проте, при нарахуванні сум пені, ТОВ "Оператор ГТС" не застосував строку позовної давності у лютому 2020 року, а при нарахуванні суми інфляційних втрат, - не врахував, що по акту за жовтень 2020 року та по акту за листопад 2020 року суми заборгованості існували менше місяця. Здійснивши власний розрахунок пені та інфляційних втрат, місцевий господарський суд дійшов висновку, що правильними є таки суми: пені 462 606,34 грн., інфляційні втрати - 336 819,59 грн.

Разом з тим, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази понесення ТОВ "Оператор ГТС" збитків внаслідок неналежного виконання АТ "Одесагаз" своїх зобов`язань за договором або погіршення матеріального стану підприємства саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору; з огляду на необхідність дотримання балансу інтересів обох сторін, місцевий господарський суд зменшив розмір пені до 200 000 грн.

Щодо зустрічного позову, то суд першої інстанції, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 року у справі №522/1528/15-ц, дійшов висновку, що заявлені АТ "Одесагаз" вимоги не направлені на ефективний захист прав останнього, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Одесагаз" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2021 у справі №916/1157/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Одесагаз". Крім того, скаржник просить задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом.

Узагальнені доводи апеляційної скарги, які є аналогічними доводам, викладеним у зустрічному позові АТ «Одесагаз», зводяться до того, що відповідач вважає, що ТОВ "Оператор ГТС", фактично вимагає стягнення збитків, а не пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Крім того, АТ «Одесагаз» зауважує, що відсутність Технічної угоди про умови приймання - передачі природного газу є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо висновку суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, то АТ «Одесагаз» зазначив, що місцевий господарський суд безпідставно відмовився від розгляду зустрічного позову у даній справі, чим надав перевагу одному позову перед другім, що є протизаконною дією і порушує принцип рівності сторін перед законом та судом.

Більш детально доводи АТ «Одесагаз» викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Одесагаз" на рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2021 у справі №916/1157/21; розгляд справи призначено на 15 грудня 2021 о 10:30 год.

Водночас, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" також не погодилось з рішенням суду першої інстанції та звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2021 у справі №916/1157/21 в частині відмови у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Одесагаз" про стягнення 404 716,75 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, свої вимоги скаржник обґрунтовує відсутністю у матеріалах справи будь-якого доказу на підтвердження складного майнового становища АТ "Одесагаз", яке б могло вплинути на належне виконання ним зобов`язань за договором, або доказів того, що прострочення зобов`язання відповідачем зумовлене несвоєчасним надходженням на рахунок коштів від його споживачів, а не у зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх обов`язків за договором транспортування.

При цьому, на переконання позивача, нарахована сума пені не є надмірно великою, виходячи зі змісту прострочених відповідачем зобов`язань та часу прострочення, а тому підстави для зменшення судом першої інстанції розміру пені були відсутні. Разом з цим, ТОВ "Оператор ГТС" не погоджується з висновком суду стосовно застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені, що розрахована за лютий 2020.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2021 у справі №916/1157/21; об`єднано до сумісного розгляду апеляційну скаргу ТОВ "Оператор ГТС" з апеляційною скаргою АТ "Одесагаз", розгляд апеляційної скарги призначено на 15 грудня 2021 о 10:30 год.

22.11.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ "Одесагаз", в якому позивач не погоджується з доводами останньої та просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення місцевого господарського суду, з урахуванням апеляційної скарги ТОВ «Оператор ГТС» скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Оператор ГТС" до АТ "Одесагаз" про стягнення 404 716,75 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі

В свою чергу, 26.11.2021 АТ «Одесагаз» також подало до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Оператор ГТС», відповідно до якого АТ «Одесагаз» просило апеляційну скаргу ТОВ «Оператор ГТС України» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2021 у справі №916/1157/21 скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити ТОВ «Оператор ГТС України» у позові до АТ «Одесагаз» в повному обсязі, зустрічний позов АТ «Одесагаз» - задовольнити.

У судовому засіданні 15.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційних скарг, заслухавши представників сторін, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2020 між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (Оператор) та АТ "Одесагаз" (Замовник) було укладено договір транспортування природного газу № (договір), у відповідності до якого Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі - Послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Відповідно до п. 2.2. договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника.

Обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (п.2.3. договору).

Згідно з п. 2.4. договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

У відповідності до п. 2.5. договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, визначених у договорі.

Пунктом 2.8. договору визначено, що взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Положеннями п.4.1. договору визначено, що Замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим договором; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Розділом 9 договору сторони погодили порядок визначення вартості щодобових небалансів та порядок розрахунків за них.

Так, у п. 9.1. договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

У разі виникнення у Замовника позитивного добового небалансу Оператор здійснює купівлю у Замовника, а Замовник продаж природного газу Оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (п.9.2.договору).

Відповідно до п. 9.3. договору у випадку, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

Пунктом 9.6. договору сторони погодили, що розбіжності щодо вартості щодобових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку Замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього договору, визначається за даними Оператора.

Згідно з п. 11.4. договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

У випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором (п. 13.1. договору).

Відповідно до п. 13.5 договору, у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п. 17.1. договору цей договір набирає чинності з дати його укладення поширює діє на відносини, що склались між сторонами з 01 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2022 року.

За умовами п. 19.2. договору, будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі Сторони або, у погоджених сторонами випадках, направлено електронною поштою.

Відповідно до п. 19.3. договору повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання.

З огляду на матеріали справи, в подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод до договору (т.1 а.с.50-54).

Так, додатковою угодою №2 від 10.07.2020 сторони погодили доповнити п.22 договору текстом наступного змісту:

"Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою розподілу потужності у точках міждержавного з`єднання є доступ Замовника до аукціонної платформи згідно з інструкцією з порядку доступу та роботи аукціонної платформи, розміщеною на веб-сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений з інструкцією з порядку доступу та роботи аукціонної платформи, розміщеною на веб-сайті Оператора, та надає згоду на її застосування та дотримання. Замовник визнає, що потужність у точках міждержавного з`єднання, розподілена йому за результатами проведених аукціонів на аукціонних платформах, є його договірною потужністю і буде ним оплачена на умовах цього Договору".

Крім того, п. 2.3. договору викладено в наступній редакції:

"Обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (на добу наперед та/або потужності протягом доби).

Пункт 2.8. договору сторонами викладено в такій редакції:

"Взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу Оператора та аукціонні платформи (у частині розподілу потужності на міждержавних з`єднаннях) відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи та/або до аукціонної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою та/або аукціонною платформою, визначеного Кодексом".

Місцевим господарським судом встановлено, що взаємовідносини між сторонами за вказаним договором здійснюються через інформаційну платформу, право доступу до якої АТ "Одесагаз» набуто з моменту підписання договору, про що свідчить повідомлення про створення облікового запису уповноважених осіб АТ "Одесагаз" (т.1 а.с.55).

Також, судом першої інстанції встановлено, що за результатом поданої АТ "Одесагаз" інформації до інформаційної платформі (т.4 а.с.17-34), позивач, за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за лютий, травень-грудень 2020 року, виявив у відповідача наявність негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме: за лютий 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 56,70924 тис.куб.м. (586941 кВтЧгод); за травень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 18,09895 тис.куб.м. (187324 кВтЧгод); за червень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 37,49769 тис.куб.м. (388101 кВтЧгод); за липень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 556,75553 тис.куб.м. (5762420 кВтЧгод); за серпень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 48,13391 тис.куб.м. (498186 кВтЧгод); за вересень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 392,82602 тис.куб.м. (4065749 кВтЧгод); за жовтень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 1465,73015 тис.куб.м. (15170307 кВтЧгод); за листопад 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 2925,45815 тис.куб.м. (30278492 кВтЧгод); за грудень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 177,71378 тис.куб.м. (18339338 кВтЧгод).

Вказані негативні щодобові небаланси виникали внаслідок відбору АТ «Одесагаз» з газотранспортної системи природного газу в зазначені періоди без подання відповідних обсягів природного газу до газотранспортної системи (Довідка 1, 3).

У зв`язку з виявленням добових небалансів, на виконання п. 2.8. договору, через інформаційну платформу ТОВ «Оператор ГТС» було направлено відповідачу за первісним позовом акти врегулювання щодобових небалансів №02-2020- за лютий 2020 року, №05-2020- за травень 2020 року, №06-2020- за червень 2020 року, №07-2020- за липень 2020 року, №08-2020- за серпень 2020 року, №09-2020- за вересень 2020 року, №10-2020- за жовтень 2020 року, №11-2020- за листопад 2020 року, №12-2020- за грудень 2020 року (т.4 а.с.104-112).

Також, через інформаційну платформу позивачем за первісним позовом направлено відповідачу рахунки: №02-2020- від 29.02.2020 на загальну суму 328 431,57 грн з ПДВ; №05-2020- від 31.05.2020 на загальну суму 47 056,39 грн з ПДВ; №06-2020- від 30.06.2020 на загальну суму 98 617,56 грн з ПДВ; №07-2020- від 31.07.2020 на загальну суму 1 728 281,45 грн з ПДВ; №08-2020- від 31.08.2020 на загальну суму 212 221,22 грн з ПДВ; № 09-2020- від 30.09.2020 на загальну суму 2 538 531,66 грн з ПДВ; №10-2020- від 31.10.2020 на загальну суму 12 238 044,42 грн з ПДВ, №11-2020- від 30.11.2020 на загальну суму 22 923 021,81 грн з ПДВ; №12-2020- від 31.12.2020 на загальну суму 1 441 507,46 грн з ПДВ (т.1 а.с.59-67), отримання яких АТ «Одесагаз» не заперечується.

Стосовно вищевказаних актів врегулювання щодобових небалансів за лютий, травень-грудень 2020 року та рахунків АТ «Одесагаз» не звернулось ані до позивача, ані до суду з вимогами про врегулювання розбіжностей відносно вартості добових небалансів за спірні місяці.

Господарськи судом встановлено, що АТ «Одесагаз» оплатило нараховані суми добових небалансів в повному обсязі, але остаточне погашення добових небалансів відповідачем було проведено 16.04.2021, тобто, з порушенням п. 9.3 договору.

Наведені обставини сталі підставою для звернення сторін з відповідними позовними вимогами. При цьому, з урахуванням остаточного погашення вартості добових небалансів 16.04.2021, ТОВ «Оператор ГТС» заявив вимогу про визнання правовідносин між сторонами з цієї дати припиненими.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Щодо доводів АТ «Одесагаз» про те, що позивач за первісним позовом фактично вимагає стягнення збитків, а не пені, 3% річних та інфляційних втрат.

За приписами ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Водночас, у розумінні ст. 230 Господарського кодексу України пеня є господарською санкцією у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання.

При цьому, відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тобто, 3% річних та інфляція мають компенсаційний, а не штрафний характер.

Як впливає з матеріалів даної справи, у даному випадку предметом розгляду є зобов`язальні правовідносини, а саме: наявність/відсутність підстав у ТОВ «Оператор ГТС» на стягнення з АТ «Одесагаз» пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення оплати щодобових негативних небалансів за лютий, травень-грудень 2020 (неналежне виконання зобов`язань), у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Договором.

Враховуючи, що, за своєю правовою природою пені, річні та інфляційні є відмінними від збитків, судова колегія зазначає, що у даному випадку, позовні вимоги ТОВ «Оператор ГТС» ґрунтуються, зокрема, на умовах Договору та цивільного законодавства, згідно з якими відповідачем за первісним позовом прострочено виконання зобов`язання з оплати щодобових негативних небалансів (неналежне виконання), що є підставою для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

У зв`язку з цим, збитки, в розумінні ст. 224 Господарського кодексу України, не стягувались ТОВ «Оператор ГТС» у межах даної справи, водночас, твердження про зворотне з боку АТ «Одесагаз» не підтверджується будь-якими належними та допустимими доказами.

Судова колегія критично ставиться також до доводів АТ «Одесагаз» щодо відсутності відображення у господарському обліку ТОВ «Оператор ГТС» відповідних господарських операцій, оскільки у матеріалах справи містяться відповідні бухгалтерські довідки, якими підтверджувався факт відображення в обліку позивача за первісним позовом операцій за договором транспортування природного газу, в тому числі актів врегулювання щодобових негативних небалансів за спірний період на відповідні суми.

Щодо доводів АТ «Одесагаз» про те, що відсутність Технічної угоди про умови приймання - передачі природного газу є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України «Про ринок природного газу».

На виконання вимог Закону України "Про ринок природного газу" (ст.ст. 4, 33), Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнята постанова від 30.09.2015 №2493, якою затверджений Кодекс газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС).

У відповідності до пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, взаємовідносини стосовно визначення ФХП (фізико-хімічних показників природного газу), правил обліку, приймання-передачі природного газу тощо регулюються положеннями цього Кодексу та Технічною угодою, укладеною між оператором газотранспортної системи та суб`єктами, безпосередньо підключеними до газотранспортної системи.

Таким чином, укладення Технічної угоди із замовниками послуг транспортування природного газу, як суб`єктів, безпосередньо підключених до газотранспортної системи, є обов`язковим в силу вимог чинного законодавства.

Проте, за твердженням AT «Одесагаз» ним не укладено обов`язкову Технічну угоду з ТОВ «Оператор ГТС».

Водночас, згідно зі ст. 18 Закону «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.

Пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначено, що:

- комерційний вузол обліку природного газу (ВОГ) - вузол обліку, що застосовується для проведення комерційних розрахунків при визначенні об`єму (обсягу) транспортування (споживання/постачання) природного газу в точці комерційного обліку;

- засоби дистанційної передачі даних - засоби, встановлені (організовані) в установленому порядку на комерційному ВОГ, які забезпечують на безперервній основі можливість дистанційного доступу до зазначених ВОГ з метою зчитування (контролю) та передачі їх даних каналами зв`язку до оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи, суміжного газовидобувного підприємства.

Вимоги до складових частин вузла обліку природного газу, правил експлуатації приладів обліку, порядку вимірювання обсягів та визначення якості природного газу визначаються технічними регламентами та нормами, правилами і стандартами, що встановлюються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі (ч.2 ст. 18 Закону «Про ринок природного газу»).

Згідно з вимогами Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність та Постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вузли обліку природного газу для надання їх на ринку або введення в експлуатацію підлягають оцінці відповідності вимогам Технічного регламенту, що на них поширюється.

Судова колегія звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявні чинні свідоцтва про повірку засобів вимірювальної техніки, які використовуються для комерційного обліку газу, що передається у точках виходу з газотранспортної системи до газорозподільної системи AT «Одесагаз».

У відповідності до ч. З ст. 20 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» метрологічний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрологічного нагляду.

Таким чином, у разі видачі документів про повірку засобів вимірювальної техніки такий орган виконавчої влади підтверджує відповідність їх встановленим законодавчим вимогам.

У відповідності до п. 21 глави 2 розділу III Кодексу ГТС на комерційному ВОГ (ПВВГ) вимірювання об`єму газу проводяться з використанням електронних обчислювачів/коректорів об`єму газу. Програмне забезпечення обчислювачів/коректорів та результати вимірювання об`єму газу повинні бути захищені від несанкціонованого втручання.

За твердженням ТОВ «Оператор ГТС» все обладнання на комерційних вузлах обліку газу, за допомогою яких обліковується природній газ до газорозподільної мережі AT «Одесагаз», опломбовано пломбувальними засобами в присутності представників AT «Одесагаз». Вказане відповідачем за первісним позовом не спростовано.

Положеннями п. 2 глави 2 розділу III Кодексу ГТС передбачено, що комерційний облік природного газу проводиться на комерційному ВОГ (ПВВГ) сторони, що передає природний газ. Якщо у сторони, що передає газ, відсутній комерційний ВОГ (ПВВГ), комерційний облік природного газу проводиться на комерційному ВОГ (ПВВГ) сторони, що приймає газ.

За приписами пунктів 1-3 глави 3 розділу III Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи та суб`єкт, який приймає/передає природний газ, мають право здійснювати періодичні та позачергові перевірки комерційного ВОГ (ПВВГ) у присутності інженерно- технічного персоналу власника комерційного ВОГ (ПВВГ) у робочий час.

У матеріалах справи містять докази проведення сторонами спільних перевірок комерційних ВОГ за допомогою яких обліковується природний газ, що передається з газотранспортної системи до газорозподільної системи AT «Одесагаз» (у відповідних точках виходу), а саме численні протоколи технічного огляду та обслуговування. Відповідні документи підписані без зауважень як з боку позивача, так і з боку відповідача.

Отже, приймання-передача природного газу між ТОВ «Оператор ГТС» та AT «Одесагаз» відбувається у спосіб та в порядку, передбаченими Кодексом ГТС, а тому, судова колегія відхиляє апеляційні доводи АТ «Одесагаз» відсутність Технічної угоди про умови приймання - передачі природного газу є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо висновку суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову АТ «Одесагаз».

За умовами п.п. 4.1, 9.1., 9.2. договору, оплата вартості добових небалансів є обов`язком AT «Одесагаз».

Відповідно до п. 9.3. договору, AT «Одесагаз» має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, а відповідачем за первісним позовом не спростовано, що останній свої зобов`язання з оплати за щодобові негативні небаланси за газовий період - лютий, травень-грудень 2020, враховуючи визначені договором строки оплати, виконував несвоєчасно та не у повному обсязі, що свідчить про наявність факту прострочення виконання таких зобов`язань.

Отже, повний розрахунок, який був здійснений 14.04.2021, не є свідченням того, що зобов`язання з оплати за щодобові негативні небаланси виконувалось своєчасно, тобто належним чином, що в свою чергу, є підставою для застосування п. 13.1. договору, яким саме сторонами узгоджено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте, AT «Одесагаз» належним чином не виконано свої зобов`язання (з дотриманням строків) з оплати за негативні щодобові небаланси за лютий, травень-грудень 2020 року, чим порушено умови п.п. 2.5, 9.3 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи України, а також порушено права та інтереси ТОВ «Оператор ГТС» як кредитора у спірних правовідносинах.

У цьому контексті судова колегія повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, що сплата основного боргу з порушенням строків жодним чином не позбавляє позивача права на стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання, оскільки таке порушення мало місце до припинення зобов`язання.

Таким чином, враховуючи правомірну наявність спору між сторонами, в якому ТОВ «Оператор ГТС» є кредитором (має право вимоги), а AT «Одесагаз» боржником (має зобов`язання з оплати), судова колегія погоджується з місцевим господарським судом, що позовні вимоги за зустрічним позовом не узгоджуються з фактичними обставинами справи та не направлені на ефективний захист прав та інтересів AT «Одесагаз».

Щодо заперечення ТОВ "Оператор ГТС" про зменшення пені та застосування судом строків позовної давності до вимог про стягнення пені, що розрахована за лютий 2020.

В силу ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

За змістом п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

За умовами п. 13.5. укладеного між сторонами договору у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Наведене повністю кореспондується з ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України та зі статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", згідно з якими пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У випадку якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України). Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч.3 ст. 551 названого Кодексу).

Отже, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч.3 ст. 509 та ч.ч.1, 2 ст. 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), тощо.

Водночас, колегія суддів зазначає, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд, зменшуючи розмір пені до 200 000 грн, на підставі розгляду усіх обставин справи та оцінки зібраних у справі доказів, встановив наявність тих виняткових обставин, з якими законодавство пов`язує можливість зменшення розміру неустойки.

Також слід зазначити, що законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, дане питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, зменшуючи розмір пені, яка підлягає стягненню, суд першої інстанції, взяв до уваги ступінь виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, а саме сплату основного боргу у повному обсязі, тобто, відсутності основної заборгованості за договором. Також те, що позивачем у цій справі не заявлено збитків.

Водночас, колегія суддів зазначає, що грошові суми, що підлягають стягненню з відповідача на підставі закону, а саме: 3% річних та інфляційні втрати компенсують позивачеві можливі втрати (збитки).

Судова колегія вважає, що наведене вище у своїй сукупності є винятковою обставиною, яка є підставою для зменшення розміру пені.

Відтак, доводи ТОВ «Оператор ГТС» про неврахування судом першої інстанції, що нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні зобов`язанням за договором спростовуються вищевикладеним.

При цьому, апеляційна колегія звертає увагу на те, що відповідно до норм статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Між тим, під час вирішення даного спору, ТОВ «Оператор ГТС» не надано, а відтак, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують імовірність збитків або засвідчували наявність збитків у позивача за первісним позовом, у зв`язку з несвоєчасним виконанням прийнятих на себе зобов`язань АТ «Одесагаз». Водночас, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд врахував майнові інтереси позивача за первісним позовом, оскільки зменшив розмір неустойки до 200 000 грн.

Доводи скаржника щодо незгоди останнього із застосуванням місцевим господарським судом строків позовної давності до суми пені, яка була розрахована за лютий 2020, апеляційна колегія не бере до уваги, оскільки суд першої інстанції не стягнув заявлений в позові розмір пені, з урахуванням норм ст. 258 Цивільного кодексу, а зменшив її до 200 000 грн.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін, а апеляційні скарги Акціонерного товариства "Одесагаз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" без задоволення.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати скаржників по сплаті судового збору за їх подання і розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 20.09.2021 у справі №916/1157/21 залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений 20.12.2021.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Головей В.М.

Суддя Разюк Г.П.

Враховуючи припинення відправлення поштової кореспонденції Південно-західним апеляційним господарським судом, надіслати копію цієї постанови від 15.12.2021 у справі №916/1157/21 на електронні адреси, зазначені учасниками справи (згідно з наявної в матеріалах справи інформації).