РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2021Справа № 910/13045/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейд ТМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аверс капітал"

про стягнення 1195079,24 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Єременок О.В.

Представники учасників справи: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейд ТМ" (далі - ТОВ "Інвест Трейд ТМ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аверс капітал" (далі - ТОВ "ФК "Аверс капітал") про стягнення 1 195 079,24 грн, з яких: 347 875,00 грн - основний борг, 173 937,50 грн - штраф, 415 181,67 грн - 46% річних, 56 352,49 грн - інфляційні втрати, 201 759,58 грн - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договорами про надання поворотної фінансової допомоги № 02/04 від 02.04.2018 та № 08/06 від 08.06.2018, право вимоги за якими передано позивачу за договорами про відступлення права вимоги (цесії) № 02/04-21 та № 08/06 від 19.04.2021.

Ухвалою суду від 16.08.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення її недоліків.

25.08.2021 від позивача через канцелярію суду надійшла заява на виконання ухвали від 16.08.2021 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/13045/21, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.09.2021.

20.09.2021 до суду надійшло клопотання представника ТОВ "Інвест Трейд ТМ", в якому останній просив забезпечити проведення судового засідання призначеного на 30.09.2021 у режимі відеоконференції, та доручити її проведення Господарському суду Херсонської області.

Ухвалою Господарського суду від 22.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

29.09.2021 до суду надійшла заява позивача про проведення підготовчого засідання у справі за відсутності його представника.

Ухвалою Господарського суду від 30.09.2021 підготовче засідання відкладено на 21.10.2021.

21.10.2021 до суду надійшла заява позивача про проведення підготовчого засідання у справі за відсутності його представника, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду від 21.10.2021 підготовче засідання відкладено на 11.11.2021.

11.11.2021 до суду надійшла заява позивача про проведення підготовчого засідання у справі за відсутності його представника, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 11.11.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 02.12.2021.

22.11.2021 до суду надійшло клопотання ТОВ "Інвест Трейд ТМ" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2021 задоволено клопотання ТОВ "Інвест Трейд ТМ" про участь його представника у судовому засіданні 02.12.21 в режимі відеоконференції.

У засіданні 02.12.2021 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 23.12.2021.

21.12.2021 до суду надійшла заява позивача про проведення судового засідання у справі за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання 23.12.2021 представники сторін не з`явилися, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Неявка учасників справи не перешкоджає її розгляду по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018 та 08.06.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ "ФК "Аверс капітал" були укладені договори про надання поворотної фінансової допомоги № 02/04 та № 08/06 відповідно, за умовами яких ОСОБА_1 надає відповідачу поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цими угодами.

Додатковими угодами № 1 від 03.04.2018 та від 11.06.2018, які є невід`ємними частинами договорів, сторони дійшли згоди внести зміни до договорів № 02/04 та № 08/06.

Згідно з пунктом 2.1 договору № 02/04 поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 233375,00 грн.

За умовами пункту 2.1 договору № 08/06 поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 114500,00 грн.

Поворотна фінансова допомога вважається наданою позичальнику позикодавцем з моменту (дати) списання відповідної суми з банківського рахунку позикодавця (пункт 2.5 договорів, у редакції додаткової угоди № 1).

Пунктом 2.6 договорів (у редакції додаткової угоди № 1) сторони погодили, що датою отримання коштів наданих в якості поворотної фінансової допомоги є дата списання відповідної суми з банківського рахунку позикодавця, що підтверджується платіжними документами (квитанцією, платіжним дорученням, випискою банку, меморіальним ордером тощо).

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 31.12.2018 (пункт 3.1 договорів).

Пунктом 3.2 договорів (у редакції додаткової угоди № 1) передбачено, що розрахунки за цим договором здійснюються шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок позикодавця за наступними платіжними реквізитами: т/р НОМЕР_1 відкритий у Херсонському відділенні № 870 Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", код банку (МФО) 300023, ОКПО 00039019. Призначення платежу: для поповнення СКР № 9578.

Відповідно до пункту 3.3 договорів (у редакції додаткової угоди № 1) датою повернення коштів наданих в якості поворотної фінансової допомоги так само, як і датою сплати пені, штрафу, інфляційних нарахувань, відсотків річних вважається дата фактичного зарахування коштів на банківський рахунок позикодавця, який зазначений у пункті 3.2 договору, що підтверджується платіжними документами (квитанцією, платіжним дорученням, випискою банку, меморіальним ордером тощо).

Сторони дійшли згоди, що нарахування пені, штрафу, інфляційних нарахувань, відсотків річних, передбачених умовами договору нараховуються протягом всього періоду порушення строків виконання зобов`язання до моменту (дати) фактичного повернення коштів (пункт 4.5 договорів, у редакції додаткової угоди № 1).

У пункті 4.7 договорів (у редакції додаткової угоди № 1) сторони погодили, що строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафу, інфляційних нарахувань, відсотків річних, передбачених цим договором, встановлюється тривалістю у 5 років.

Згідно з пунктом 7.2 договорів (у редакції додаткової угоди № 1) позичальник у разі отримання письмової вимоги позикодавця про повергнення поворотної фінансової допомоги зобов`язаний протягом 5 робочих днів, з моменту отримання вимоги повернути кошти у порядку передбаченому пунктом 3.2 договору.

Відповідно до пункту 8.1 наведених правочинів, останні вступають в силу з моменту їх підписання та діють до повного виконання сторонами зобов`язань за договорами.

За умовами пункту 8.4 договорів (у редакції додаткової угоди № 1) позикодавець має право передавати права та обов`язки за договором на користь третіх фізичних або юридичних осіб шляхом укладення договору відступлення права вимоги. Відступлення прав за договором здійснюється без отримання письмової згоди та попереднього повідомлення позичальника.

У разі відступлення права вимоги, новий позикодавець зобов`язаний повідомити позичальника про заміну позикодавця у зобов`язанні протягом 10 днів з дня укладення відповідного договору.

Повідомлення про відступлення права вимоги та заміну позикодавця вважається належним чином надісланим (врученим) позичальнику, якщо його передано йому під розписку або надіслано цінним листом з повідомленням про вручення за адресою зазначеною в цьому договорі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У разі коли пошта не може вручити повідомлення через відсутність за місцем знаходження посадових осіб, їх відмову прийняти відправлення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) позичальника, з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, закінчення строку зберігання поштового відправлення або інших причин, таке повідомлення вважається врученим позичальнику у день зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судом встановлено, що на виконання умов договору № 02/04 ОСОБА_1 перераховано на рахунок позичальника грошові кошти у загальному розмірі 233375,00 грн, що підтверджується копіями: меморіальних ордерів від 04.04.2018 № 3 на суму 43000,00 грн та від 23.04.2018 № 7 на суму 190375,00 грн, актів звірки взаємних розрахунків за період з 02.04.2018 по 30.04.2018 та за період з 02.04.2018 по 01.10.2019.

Також, на виконання умов договору № 08/06, ОСОБА_1 перераховано на рахунок ТОВ "ФК "Аверс капітал" грошові кошти у загальному розмірі 114500,00 грн. Дана обставина підтверджується копіями: меморіальних ордерів від 22.06.2018 № МАВ5041616 на суму 14500,00 грн, № МАВ5041490 на суму 50000,00 грн та № МАВ5041455 на суму 50000,00 грн, актів звірки взаємних розрахунків за період з 08.06.2018 по 29.06.2018 та за період з 08.06.2018 по 01.10.2019.

Відповідач не спростував обставин щодо наданої йому фінансової допомоги, доказів відсутності у нього заборгованості за вищенаведеними договорами про надання поворотної фінансової допомоги суду також не надав.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 за надану фінансову допомогу за договорами від 02.04.2018 № 02/04 та від 08.06.2018 № 08/06 у загальному розмірі становить 347875,00 грн.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами частин 2 статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

Згідно з частиною 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 статті 202 ГК України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед ОСОБА_1 в повному обсязі або спростовували наявність такої заборгованості, суду не надав.

Матеріали справи також свідчать, що 19.04.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ "Інвест Трейд ТМ" були укладені договори про відступлення права вимоги (цесії) № 02/04-21 та № 08/06-21 за договорами поворотної фінансової допомоги від 02.04.2018 № 02/04 та від 08.06.2018 № 08/06 відповідно, за умовами яких ОСОБА_1 передає позивачу право вимоги, яке належить йому за вищезазначеними договорами поворотної фінансової допомоги, з усіма додатковими угодами, які було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ "ФК "Аверс капітал".

Пунктом 2.2 договорів цесії визначено, що право вимоги у ОСОБА_1 виникло на підставі основного договору та в результаті фактичного надання поворотної фінансової допомоги, що підтверджується квитанцією, актами звірки взаємних розрахунків, та розрахунком нарахованої заборгованості складеного на день укладення цих договорів.

Згідно з пунктом 2.3 договору цесії № 02/04-21 цедент відступає цесіонарію, а цесіонарій набуває всі права вимоги до боржника, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника. Цесіонарій стає новим кредитором за основним договором, укладеним між цедентом і боржником, включаючи право вимоги на повернення заборгованості, сплаченої в якості поворотної фінансової допомоги (позики) в розмірі 233375,00 грн, а також усі права, які забезпечують зобов`язання боржника, в т.ч. на нарахування та сплату штрафу, пені, а також інфляційних нарахувань та відсотків річних, які передбачені умовами основного договору та виникли та/або можуть виникнути після укладення цього договору, у зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за основним договором.

Відповідно до пункту 2.3 договору цесії № 08/06-21 цедент відступає цесіонарію, а цесіонарій набуває всі права вимоги до боржника, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника. Цесіонарій стає новим кредитором за основним договором, укладеним між цедентом і боржником, включаючи право вимоги на повернення заборгованості, сплаченої в якості поворотної фінансової допомоги (позики) в розмірі 114500,00 грн, а також усі права, які забезпечують зобов`язання боржника, в т.ч. на нарахування та сплату штрафу, пені, а також інфляційних нарахувань та відсотків річних, які передбачені умовами основного договору та виникли та/або можуть виникнути після укладення цього договору, у зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за основним договором.

За умовами пункту 2.9 договорів цесії, права вимоги за основним договором, вважаються відступленими цесіонарію цедентом з моменту підписання сторонами цих договорів та актів приймання-передачі документів.

Пунктом 3.4 договорів цесії встановлено, що цесіонарій зобов`язаний повідомити боржника про те що відбулося відступлення прав, протягом 10 днів з дня укладення цих договорів. Боржника повідомляють шляхом направлення на його адресу відповідного листа поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення та повідомленням про вручення. Повідомлення про відступлення права вимоги вважається належним чином надісланим (врученим) боржнику, якщо його передано йому під розписку або надіслано цінним листом з повідомленням про вручення за адресою зазначеною в цьому договорі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі коли пошта не може вручити повідомлення через відсутність за місцем знаходження посадових осіб, їх відмову прийняти відправлення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) боржника, з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, закінчення строку зберігання поштового відправлення або інших причин, таке повідомлення вважається врученим боржнику в день зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Договори набирають чинності з моменту їх підписання сторонами та діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ними (пункт 5.7 договорів).

Відповідно до частини 1 статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини 1 статті 512 ЦК України).

Згідно зі статтями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До матеріалів справи долучено копії відповідних актів приймання-передачі майна від 19.04.2021, за яким передано документи, що підтверджують право вимоги до відповідача.

26.04.2021 позивач звернувся до відповідача з повідомленнями про зміну кредитора від 19.04.2021 № 02/04-21-1 та № 08/06-21-1, в яких повідомив про перехід до нього права вимоги за договорами поворотної фінансової допомоги від 02.04.2018 № 02/04 та від 08.06.2018 № 08/06.

Також, 26.04.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогами від 19.04.2021 № 02/04-21-2 та № 08/06-21-2 з проханням сплатити заборгованість у загальному розмірі 1123405,27 грн протягом 5 днів з дня отримання вказаних вимог.

Вищезазначені листи з описом вкладення з повідомленням про вручення, які 26.04.2021 направлялися позивачем на адресу відповідача, останнім отримані не були і повернулись назад на адресу позивача, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Отже, судом встановлено, що строк виконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем є таким, що настав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що право вимоги за договорами поворотної фінансової допомоги від 02.04.2018 № 02/04 та від 08.06.2018 № 08/06 на момент вирішення даного спору належить позивачу, як новому кредитору у зобов`язанні. Сторони не надали суду будь-яких доказів протилежного.

У зв`язку з вищенаведеним, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в загальному розмірі 347875,00 грн, з яких 233375,00 грн - за договором від 02.04.2018 № 02/04; 114500,00 грн - за договором від 08.06.2018 № 08/06, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в загальному розмірі 56325,49 грн та 46% річних в загальному розмірі 415181,67 грн, нараховані за період з 01.01.2019 по 05.08.2021.

Як вбачається з умов договорів цесії, права вимоги за основними договорами, вважаються відступленими цесіонарію цедентом з моменту підписання сторонами цих договорів та актів приймання-передачі документів.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач не оплатив суму боргу, передану за договорами цесії, а відтак допустив порушення зобов`язання з 01.01.2019.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.4 договорів про надання поворотної фінансової допомоги № 02/04 та № 08/06 (у редакції додаткової угоди № 1) за прострочення позичальником строку виконання грошового зобов`язання у строк визначений пунктом 3.1 договорів чи невиконання пункту 7.2 договорів позичальник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 46% річних від суми неповернутих коштів, в якості компенсації (плати) від позичальника за неправомірне користування утриманими ним грошовими коштами належними до сплати позикодавцю (згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України) за весь час прострочення виконання зобов`язання до дати фактичної сплати заборгованості.

Суд погоджується з розрахунком 46% річних, здійсненим позивачем, та вважає його обґрунтованим та арифметично вірним, а 46% річних у розмірі 415181,67 грн такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Згідно перерахунку суду, сума втрат від інфляції за період з 01.01.2019 по 05.08.2021 є більшою, ніж та, що визначена позивачем. Проте згідно приписів статті 237 ГПК України, суд не наділений повноваженнями виходити за межі позовних вимог, а тому втрати від інфляції підлягають стягненню з відповідача у визначеному позивачем розмірі 56325,49 грн.

Також, позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача пені у загальному розмірі 201759,58 грн, нарахованої за період з 01.01.2019 по 05.08.2021, та штраф у розмірі 173937,50 грн за прострочення повернення наданої фінансової допомоги понад 15 днів.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями, згідно з частиною 1 статті 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктом 4.2 договорів про надання поворотної фінансової допомоги № 02/04 та № 08/06 (у редакції додаткової угоди № 1) за прострочення позичальником строку повернення суми поворотної фінансової допомоги, передбаченого пунктом 3.1 договору, чи невиконання пункту 7.2 договору позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення, з наступного дня від дати виконання зобов`язання встановленої договором щодо повернення коштів до дати фактичної сплати заборгованості.

При порушенні позичальником строку повернення поворотної фінансової допомоги передбаченого пунктом 3.1 договору більше ніж 15 календарних днів, позичальник повинен сплатити на користь позикодавця штраф у розмірі 50% від суми боргу, що є неповернутим на момент сплину строку виконання зобов`язань за договором (пункт 4.3 договорів про надання поворотної фінансової допомоги № 02/04 та № 08/06, у редакції додаткової угоди № 1).

У пункті 4.6 договорів про надання поворотної фінансової допомоги № 02/04 та № 08/06 (у редакції додаткової угоди № 1) сторони встановили, що відповідно до вимог статті 232 ГК України, статті 259 ЦК України сторони погоджуються, що нарахування пені, інфляційних нарахувань, процентів річних, передбачених цим розділом, не обмежуються 6-місячним строком, а нараховуються і сплачуються за весь час прострочення виконання зобов`язання до дня (дати) фактичного виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості та фактичного повернення заборгованості на банківський рахунок позикодавця.

Судом встановлено, що прострочення виконання зобов`язань з повернення наданої поворотної фінансової допомоги на загальну суму 347875,00 грн тривало більше 30 днів.

Суд перевірив розрахунок пені та штрафу, здійснений позивачем та вважає його обґрунтованим та арифметично вірним, а суми пені у розмірі 201759,58 грн та штрафу в розмірі 173937,50 грн такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити суму заборгованості.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аверс Капітал" (01033, місто Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 33Б, нежиле приміщення 27; ідентифікаційний код 39282833) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейд ТМ" (73003, місто Херсон, бульвар Мирний, будинок 3; ідентифікаційний код 42657165) 347875 (триста сорок сім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн 00 коп. основного боргу, 201759 (двісті одну тисячу сімсот п`ятдесят дев`ять) грн 58 коп. пені, 173937 (сто сімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн 50 коп. штрафу, 56325 (п`ятдесят шість тисяч триста двадцять п`ять) грн 49 коп. інфляційних втрат, 415181 (чотириста п`ятнадцять тисяч сто вісімдесят одну) грн 67 коп. 46% річних, а також судовий збір у розмірі 17926 (сімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять шість) грн 19 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко