ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

20.12.2021 року м. Дніпро Справа № 910/15082/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та клопотання про відстрочення судового збору за подання апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2021р. (суддя Татарчук В.О., м. Дніпро, повний текст рішення складено 08.11.2021р.) у справі

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (м. Дніпро)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» (м. Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - державне підприємство «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості, неустойки та виселення

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» (м. Київ)

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (м. Дніпро)

про визнання недійсним договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - державне підприємство «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» про стягнення (з урахуванням уточнень) заборгованості з орендної плати за договором оренди у розмірі 77 830,64 грн., заборгованості з орендної плати в позадоговірний період 129 659,75 грн., неустойки - 518 638,92 грн., пені - 2 659,83 грн., штрафу - 11 966,38 грн. та виселення товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» з державного нерухомого майна - нежитлових вбудованих приміщень, площею 513,6кв.м. розміщених за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, 80.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» звернулось із зустрічною позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 02.01.2018р. № 12/02-6504-ОД.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2020р. первісний позов задоволено частково - стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях 77 830,64 грн. - заборгованості з орендної плати за договором оренди, 518 638,92 грн. - неустойки, 2 659,83 грн. - пені, 11 966,38 грн. штрафу, 11 268,85 грн. витрат по сплаті судового збору, 60 грн. судових витрат. Виселено товариство з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» з державного нерухомого майна - нежитлових вбудованих приміщень, площею 513,6кв. м. розміщених за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, 80. Відмовлено у задоволенні первісного позову в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях 129 659,75 грн. - заборгованості з орендної плати в позадоговірний період.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про визнання недійсним договору оренди № 12/02-6504-ОД від 02.01.2018р..

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду в повному обсязі, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (суддя - доповідач) - Кощеєв І.М., судді - Подобєд І.М., Чус О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2021р..

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2020 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2102, 00 грн.

Пунктами 2.1., 2.2. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2.4. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За змістом ст. 3 Закону України "Про судовий збір", об`єктами справляння судового збору є, зокрема, позовна заява та інша заява, передбачена процесуальним законодавством; апеляційна та касаційна скарги на судові рішення, заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заява про скасування рішення третейського суду, заява про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заява про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги має визначатися за розміром ставок, встановлених ст. 4 Закону України "Про судовий збір" на момент подання відповідного позову. Об`єктом, з якого розраховується ставка судового збору за подання апеляційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті під час подання відповідної позовної заяви (у разі об`єднання в одній заяві вимог майнового та/або немайнового характеру, кількох вимог немайнового характеру - загальна сума всіх вимог у відсотковому співвідношенні до ціни позову та/або у фіксованому розмірі).

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті під час подання кожної окремої відповідної позовної заяви, незалежно від оспорюваної суми, зменшення розміру судового збору судом на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" і розподілу судом під час ухвалення рішення судових витрат пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так у разі оскарження в апеляційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватись з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів, а у разі оскарження судового рішення лише в частині вирішення одного із позовів судовий збір має сплачуватися, виходячи із розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні відповідного позову (постанова Верховного Суду України від 31.05.2017 р. у справі № 911/1106/16).

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з первіною позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 11 436,44 грн. ( 9 166,44 грн. за майнові вимоги та 2 270 грн. за не майнову вимогу).

При зверненні із зустрічним позовом, позивачем було сплачено 2 270,00 грн. ( за не майнову вимогу)

Частиною 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до п. 2.4. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, з викладеного вбачається, що розрахунок судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду здійснюється залежно від того, в якій частині апелянт не погоджується з прийнятим рішенням.

Так, апелянт не згоден з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2021р. у справі № 904/15082/20 в частині присуджененої до стягнення суми за первісним позовом , у розмірі 611 095 грн. 77 коп. та в частині відмови у задоволенні зустрічного позову.

Відтак, виходячи із опорюваної апелянтом суми у розмірі 611 095,77 грн., при поданні позову в цій частині ставка судового збору складала 9 166,44 грн..

Матеріали справи свідчать, що звертаюсись із зустрічним позовом, позивачем було сплачено судовий збір, у розмірі 2 270,00 грн.

В іншій частині рішення апелянт не оскаржує.

Отже, оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку, скаржник має сплатити кошти в розмірі 17 154,66 грн. ( 13 749,66 грн. (9 166,44 грн. (за подання первісного позову) х 150 % ) + 3405,00 грн. ( 2 270,00 грн. (за подання зустрічного позову) х 150 % ).

Судовий збір має бути сплачений за наступними реквізитами Центрального апеляційного господарського суду:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача : Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача: UA2004628

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу: *;101;___(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом___ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі___ (Номер справи), Центральний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Скаржником при поданні апеляційної скарги не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Натомість, одночасно в апеляційній скарзі скаржником заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивовано посиланням на ст.8 Закону України "Про судовий збір", фінсову нестабільність товариства та запровадження карантину в Україні, як на фрс-мажорні обставини.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави зазначити, що сплату судового збору може бути відстрочено, розстрочено з огляду на суб`єктний склад заявника (п.п.1, 2 ч.1 ст.8 Закону) та предмет позову (п.3 ч.1 ст.8 Закону). До суб`єктів, яким Законом надається право на відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від такої сплати відносяться лише фізичні особи, предметом позову має бути захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав та відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Вказане узгоджується з правою позицією Верховного Суду, яка, зокрема, викладена в ухвалі від 11.11.2019р. у справі №908/870/19.

Крім того, ст. 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а відтак самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів для сплати судового збору без надання відповідних доказів не можуть вважатися підставою, зокрема, для зменшення його розміру.

Проте, скаржником відповідно до вимог ст.ст.76, 77 ГПК України не надано доказів того, що в нього станом на дату звернення до суду з апеляційної скаргою відсутні кошти для оплати судового збору у зазначеному вище розмірі.

Скаржник не довів його приналежність до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія ст. 8 Закону України "Про судовий збір" щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка, зокрема викладена в постановах від 01.04.2020 по справі №910/5257/19, від 30.03.2020 по справі №910/6636/18 та від 22.04.2020 по справі №910/11025/20.

Суд звертає увагу скаржника, що ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначений ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких допускається відстрочення сплати судового збору заявнику або звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених ч. 1 ст. 8 цього Закону. При цьому, зазначених заявником апеляційної скарги підстав для відстрочення сплати судового збору дана норма Закону України "Про судовий збір" не містить.

Оцінивши доводи, наведені скаржником на обґрунтування вимог заявленого ним клопотання, суд апеляційної інстанції не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які б відповідали зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Посилання скаржника на форс-мажорні обставини у зв`язку із запровадженням в Україні карантину, колегією суддів відхиляються з огляду на викладене вище та оскільки, зміни у Закон України "Про судовий збір" у зв`язку із запровадженням карантинних заходів на території України, які б передбачали умови відстрочення сплати судового збору внаслідок вжиття таких заходів, не внесені у передбаченому законом порядку, тому не є підставою для звільнення заявника від виконання вимог, передбачених законом, при зверненні з апеляційною скаргою.

Таким чином, положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено можливості відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги з підстав, викладених в заявленому клопотанні.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 29 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення від такої сплати або звільнення від такої сплати.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 р. у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19.06.2001р. зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частиною 2 ст.260 ГПК України регламентовано, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Зважаючи на викладене, апелянту надається право протягом встановленого судом строку усунути недоліки апеляційної скарги та сплатити судовий збір у сумі 17 154,66 грн..

У разі, якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги в строк установлений судом, заява (скарга) вважається неподаною та повертається скаржнику (ч. 4 ст. 174, ч.ч.6, 8 ст. 260 ГПК України).

Керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 174, 234-235, 258, 260 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Пауер Інжиніринг» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2021р. у справі №904/15082/20 залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 17 154 грн. 66 коп..

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв