ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Справа № 915/1075/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

за участю сторін:

від позивача (представника позивача) - Травянко Л.В.,

від відповідача (представника відповідача) в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14, , електронна адреса:

в особі Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту), 54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, , електронна адреса:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-ДИЗЕЛЬ", 54002, м. Миколаїв, пров. Суднобудівників, 7; , електронна адреса:

про: стягнення 121 856,53 грн.

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №2377/18-01-02/Вих від 15.07.2021, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-ДИЗЕЛЬ" заборгованість в розмірі 121856,53 грн., з якої: 102928,07 грн. - основний борг; 2153,44 грн. - три відсотки річних; 7201,57 грн. - інфляційні втрати; 9573,45 грн. - пеня.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди № 25-А від 23.12.2013 в частині сплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2021 позовну заяву №2377/18-01-02/Вих від 15.07.2021 залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків в строк, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2021 було направлено на адресу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" 23.07.2021 (вих. №915/1075/21/9158/21). Згідно поштового повідомлення "Укрпошта" про вручення відправлення, ухвала суду вручена позивачу 28.07.2021.

03.08.2021 до суду від позивача на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху надійшла заява вих. №2527/18-01-02/Вих від 03.08.2021 про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 09.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.09.2021.

Ухвалою суду від 02.09.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 06.10.2021.

У зв`язку із непрацездатністю судді, підготовче засідання 06.10.2021 не відбулось.

Ухвалою суду від 12.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 05.11.2021.

Ухвалою суду від 05.11.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.12.2021.

07.12.2021 до суду від позивача надійшла заява про долучення додаткових доказів.

Поштове відправлення з ухвалою від 09.08.2021 про відкриття провадження у справі, направлене на юридичну адресу відповідача, яка зазначена на сайті Міністерства юстиції України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Надіслана відповідачу копія ухвали суду від 09.08.2021 повернулась до суду з зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 263-265).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила №270).

За змістом п.п. 116, 117 Правил №270 (із змінами та доповненнями), у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 991, 992, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Відповідно до п. 99-2 Правил №270, рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

За правилами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Відповідач не повідомляв суд про зміну місцезнаходження, копія ухвали суду надсилалась судом за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві (яка співпадає із відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань).

З огляду на викладене, враховуючи термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку та її повернення до Господарського суду із відміткою поштового відділення про невручення, суд дійшов висновку, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, ухвала суду від 09.08.2021 вважається врученою відповідачу - в день проставлення у поштовому відділенні штампу із відміткою про невручення.

Як вбачається з матеріалів справи, копії ухвал суду від 02.09.2021, 12.10.2021 та 05.11.2021 направлялися на електронну адресу позивача та відповідача.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2021, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 06.09.2021. Ухвала суду від 12.10.2021 була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 18.10.2021. Ухвала суду від 05.11.2021 була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 09.11.2021.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України".).

Відповідач явку повноважного представника у судові засідання не забезпечив.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов, оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

23.12.2013 між Державним підприємством "Миколаївський морський торговельний порт" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-ДИЗЕЛЬ" (орендар) було укладено Договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №25-А (далі - Договір оренди), у відповідності до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування групу об`єктів окремого індивідуально визначеного державного рухомого майна: резервуар для зберігання нафтопродуктів РГС-85 (інв. №17043), резервуар для зберігання нафтопродуктів РГС-85 (інв. №17079), резервуар для зберігання нафтопродуктів Р-20 (інв. №17080), резервуар для зберігання нафтопродуктів Р-20 (інв. №17081), вогнегасник ОП-100 (інв. №17353), вогнегасник ОП-100 (інв. №17354) (далі - майно), яке обліковується на балансі орендодавця, і вартість якого визначена відповідно до висновку про вартість майна, виконаного приватним малим підприємством "Осіріс", станом на 31.10.2013 і становить 248208,00 грн. без урахування ПДВ (п. 1.1 Договору оренди).

Відповідно до п. 1.2 Договору оренди, майно передається в оренду з метою використання його за пільговим призначенням.

Орендар вступає у строкове платне користування майном після підписання сторонами цього Договору, але не раніше дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна (п. 2.1 Договору оренди).

Згідно п. 2.3 Договору оренди, передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в Звіті про незалежну експертну оцінку майна, складеному за Методикою оцінки об`єктів оренди, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України №629 від 10.08.1995 із змінами та доповненнями.

Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору. В акті прийому-передачі майна визначається фактичний технічний стан майна на момент його передачі орендарю/орендодавцю (п. 2.4 Договору оренди).

Орендна плата визначена на підставі "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої Постановою КМУ №786 від 04.10.95 із змінами та доповнення (надалі - Методика), за ставкою 10 % від вартості майна, зазначеної в п. 1.1 цього Договору і становить згідно з розрахунком (Додаток №1, який є невід`ємною частиною Договору) без ПДВ за базовий місяць розрахунку (жовтень 2013 р.) 2068,40 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України (п.п. 3.1, 3.2 Договору оренди).

У відповідності до п. 3.3 Договору оренди, розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції від базового до першого місяця оренди включно. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за звітній місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції,розраховані Державною службою статистики України, розміщується на верб-сайті Фонду державного майна України.

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежним від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 3.5 Договір оренди).

Згідно п. 3.6 Договору оренди, орендна плата перераховується орендарем на поточний рахунок орендодавця до 15-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування, на підставі рахунку, виставленого орендодавцем до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування, але не раніше оголошення індексу інфляції за звітний місяць.

У відповідності до п. 3.7 Договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати до повного погашення заборгованості.

Відповідно п. 3.9 Договору оренди, зобов`язання орендаря щодо сплати орендної плати забезпечується у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж двомісячної орендної плати за базовий місяць оренди, яка вноситься в рахунок орендної плати за останні місяці оренди.

Орендар зобов`язався, зокрема, використовувати орендоване майно відповідно до його цільового призначення та умов цього Договору; своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату відповідно до рахунків, наданих орендодавцем; на вимогу орендодавця проводити звіряння розрахунків по орендних платежах і оформлювати відповідні акти звіряння (п.п. 5.1, 5.3 Договір оренди).

У відповідності до п. 9.3 Договору оренди, орендар несе відповідальність за прострочення оплати орендної плати (п.п. 3.6, 3.9, 5.3 Договору) та сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ,що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості (п. 9.4 Договору оренди).

Сторонами погоджено, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє 3 роки, а в частині розрахунків Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1 Договору оренди).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

До Договору оренди сторонами укладено Розрахунок плати за базовий місяць оренди іншого, крім нерухомого, окремого індивідуально визначеного майна (Додаток №1 до Договору), який містить: назву та місцезнаходження об`єкта оренди; вартість об`єкта оренди за незалежною оцінкою станом на 31.10.2013; застосовані величини (орендна ставка %, індекс інфляції); орендна плата за базовий місяць оренди (назва місяця, рік - жовтень 2013 року; орендна плата без ПДВ - 2068,40 грн.) (а.с. 163).

23.12.2013 сторонами Договору складено та підписано:

- акт прийому-передачі індивідуально визначеного державного рухомого майна відповідно до Договору, що є Додатком №2 до Договору, у відповідності до якого орендодавець передав, а орендар прийняв наступне індивідуально визначене державне рухоме майно - резервуар для зберігання нафтопродуктів РГС-85 (інв. №17043); резервуар для зберігання нафтопродуктів РГС-85 (інв. №17079); резервуар для зберігання нафтопродуктів Р-20 (інв. №17080); резервуар для зберігання нафтопродуктів Р-20 (інв. №17081); вогнегасник ОП-100 (інв. №17353); вогнегасник ОП-100 (інв. №17354) (а.с. 164);

- висновок (акт) обстеження технічного стану індивідуально визначеного державного рухомого майна, яким відповідно до обстеження встановлено таке: резервуар для зберігання нафтопродуктів РГС-85 (інв. №17043); резервуар для зберігання нафтопродуктів РГС-85 (інв. №17079); резервуар для зберігання нафтопродуктів Р-20 (інв. №17080); резервуар для зберігання нафтопродуктів Р-20 (інв. №17081); вогнегасник ОП-100 (інв. №17353); вогнегасник ОП-100 (інв. №17354) знаходяться в робочому стані та можуть експлуатуватися відповідно до їх функціонального призначення (а.с. 165).

У подальшому до Договору укладались Додаткові угоди до Договору:

1) Додаткова угода №1 від 22.01.2019, зокрема, змінено преамбулу Договору та в розділі 12 "Платіжні та поштові сторін" від орендодавця змінено реквізити (а.с. 166-167):

Преамбула - "Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" (надалі - Орендодавець), в особі начальника Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) Проточенка Олега Миколайовича, діючого на підставі Положення про Миколаївську філію Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрацію Миколаївського морського порту) та довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко О.І. 21.12.2018 за реєстровим №1603 з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-ДИЗЕЛЬ" (надалі - Орендар) в особі директора Змунчилова Олександра Анатолійовича, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, (надалі разом - Сторони, кожна окремо - Сторона), уклали даний договір про наступне:"

2) Додаткова угода №2 від 01.07.2019 (а.с. 168-169), якою п.п. 1.1, 3.1 Договору оренди викладено в наступній редакції:

Пункт 1.1 Договору оренди - "Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування групу об`єктів окремого індивідуально визначеного державного рухомого майна:

- резервуар для зберігання нафтопродуктів РГС-85 (інв. №17043);

- резервуар для зберігання нафтопродуктів РГС-85 (інв. №17079);

- резервуар для зберігання нафтопродуктів Р-20 (інв. №17080);

- вогнегасник ОП-100 (інв. №17353);

- вогнегасник ОП-100 (інв. №17354),

надалі - Майно), яке обліковується на балансі Орендодавця, і вартість якого визначена відповідно до Звіту про незалежну експертну оцінку, виконаного ТОВ "Приват-Південь", станом на 30.11.2016 року і становить 157150,00 (сто п`ятдесят сім тисяч сто п`ятдесят гривень 00 копійок) гривень без урахування ПДВ.".

Пункт 3.1 Договору - "Орендна плата визначена на підставі "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1995 року №786 із змінами та доповненнями (надалі - Методика), за ставкою 30 % (тридцять відсотків) від вартості Майна, визначеної відповідно до Звіту про незалежну експертну оцінку, виконаного ТОВ "Приват-Південь", станом на 30.11.2016 року, яка складає 157150,00 (сто п`ятдесят сім тисяч сто п`ятдесят гривень 00 копійок) гривень без урахування ПДВ і становить згідно з розрахунком (Додаток №1), який є невід`ємною частиною Договору, за базовий місяць оренди (листопад 2016 року) 3928,75 (три тисячі дев`ятсот двадцять вісім гривень 75 копійок) грн. без ПДВ.".

Крім того, Додаток №1 до Договору викладено в новій редакції:

Додаток №1 до Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 01.07.2019 - розрахунок плати за базовий місяць оренди іншого, крім нерухомого, окремого індивідуально визначеного майна, який містить: назву та місцезнаходження об`єкта оренди; вартість об`єкта оренди за незалежною оцінкою станом на 30.11.2016 - 157150,00 грн.; застосовані величини (орендна ставка %, індекс інфляції); орендна плата за базовий місяць оренди (назва місяця, рік - листопад 2016; орендна плата без ПДВ - 3928,75 грн.) (а.с. 170).

01.07.2019 сторонами укладено акт передачі (повернення) - приймання майна відповідно до Договору, у відповідності до якого орендар передав, а орендодавець прийняв з оренди наступне майно: резервуар для зберігання нафтопродуктів Р-20 інв. №63894 (інв. №17081), яке обліковується на балансі орендодавця (а.с. 171).

3) Додаткова угода №3 від 08.07.2019 до Договору (а.с. 172), якою п.п. 1.1 Договору оренди викладено в наступній редакції:

"Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування групу об`єктів окремого індивідуально визначеного державного рухомого майна:

- резервуар для зберігання нафтопродуктів РГС-85 (інв. №63891);

- резервуар для зберігання нафтопродуктів РГС-85 (інв. №63892);

- резервуар для зберігання нафтопродуктів Р-20 (інв. №63893);

- вогнегасник ОП-100 (інв. №63902);

- вогнегасник ОП-100 (інв. №63903),

надалі - Майно), яке обліковується на балансі Орендодавця, і вартість якого визначена відповідно до Звіту про незалежну експертну оцінку, виконаного ТОВ "Приват-Південь", станом на 30.11.2016 року і становить 157150,00 (сто п`ятдесят сім тисяч сто п`ятдесят гривень 00 копійок) гривень без урахування ПДВ.".

Крім того, Додаток №1 до Договору викладено в новій редакції:

Додаток №1 до Договору в редакції Додаткової угоди №3 від 08.07.2019 - розрахунок плати за базовий місяць оренди іншого, крім нерухомого, окремого індивідуально визначеного майна, який містить: назву та місцезнаходження об`єкта оренди; вартість об`єкта оренди за незалежною оцінкою станом на 30.11.2016 - 157150,00 грн.; застосовані величини (орендна ставка %, індекс інфляції); орендна плата за базовий місяць оренди (назва місяця, рік - листопад 2016; орендна плата без ПДВ - 3928,75 грн.) (а.с. 173).

На виконання умов Договору за надані відповідачу послуги, позивачем складено та виставлено відповідачу рахунки за період лютий 2020 року - травень 2021 року:

- за лютий 2020 року - №20482697 від 29.02.2020 на суму 6170,21 грн. з ПДВ (а.с. 174);

- за березень 2020 року - №29742697 від 31.03.2020 на суму 6219,56 грн. з ПДВ (а.с. 176);

- за квітень 2020 року - №39692697 від 30.04.2020 на суму 6269,32 грн. з ПДВ (а.с. 178);

- за травень 2020 року - №48542697 від 31.05.2020 на суму 6288,12 грн. з ПДВ (а.с. 180);

- за червень 2020 року - №56432697 від 30.06.2020 на суму 6300,70 грн. з ПДВ (а.с. 182);

- за липень 2020 року - №67212697 від 31.07.2020 на суму 6262,90 грн. з ПДВ (а.с. 184);

- за серпень 2020 року - №77502697 від 31.08.2020 на суму 6250,37 грн. з ПДВ (а.с. 188);

- за вересень 2020 року - №87612697 від 30.09.2020 на суму 6281,62 грн. з ПДВ (а.с. 192);

- за жовтень 2020 року - №98652697 від 31.10.2020 на суму 6344,44 грн. з ПДВ (а.с. 194);

- за листопад 2020 року - №109692697 від 30.11.2020 на суму 6426,91 грн. з ПДВ (а.с. 199);

- за грудень 2020 року - №119722697 від 31.12.2020 на суму 6484,75 грн. з ПДВ (а.с. 203);

- за січень 2021 року - №09002697 від 31.01.2021 на суму 6569,05 грн. з ПДВ (а.с. 207);

- за лютий 2021 року - №18982697 від 28.02.2021 на суму 6634,74 грн. з ПДВ (а.с. 211);

- за березень 2021 року - №28082697 від 31.03.2021 на суму 6747,53 грн. з ПДВ (а.с. 215);

- за квітень 2021 року - №36272697 від 30.04.2021 на суму 6794,76 грн. з ПДВ (а.с. 219);

- за травень 2021 року - №45942697 від 31.05.2021 на суму 6883,09 грн. з ПДВ (а.с. 223).

Як зазначає позивач вказані рахунки за період лютий 2020 року - травень 2021 року позивачем направлені відповідачу на електронні адреси та засобами поштового зв`язку, на підтвердження чого надані відповідні докази (копії з Журналу реєстрації рахунків 2020, 2021 роки, Реєстру кореспонденції, конвертів, доказів направлення рахунків на електронну адресу відповідача).

На адресу відповідача позивачем направлено Претензію №1393/18-02-05/Вих від 12.04.2021 на суму 92671,34 грн., яка складається із основного боргу та штрафних санкції за прострочення плати за Договором, а саме: основний борг на суму 82502,69 грн.; 3% річних на суму 1322,88 грн.; пені 5578,81 грн. та інфляційні витрати 3266,96 грн. (а.с. 245-254).

Поштовий конверт разом з претензією та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення було повернуто на адресу позивача відділенням ПАТ "Укрпошта" з зазначенням причин повернення (досилання) - за закінченням встановленого строку зберігання.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ "ТЕХНО-ДИЗЕЛЬ" рахунки за період лютий 2020 року - травень 2021 року не оплачено.

Викладені обставини стали підставою для звернення ДП "Миколаївський морський торговельний порт" до суду з позовом у даній справі.

Законодавством визначено, що зобов?язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов?язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України).

Суб?єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ст. 193 ГК України). Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов?язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Не вважаються такими обставинами, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов?язки (ст. 626 ЦК України).

Згідно статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов?язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (п. 1 ст. 283 ГК України, ч. 1 ст. 759 ЦК України).

Ураховуючи наведені вище положення законодавства та обставини, встановлені судом, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з ТОВ "ТЕХНО-ДИЗЕЛЬ" заборгованості по орендній платі за період лютий 2020 року - травень 2021 року в сумі 102928,07 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимог ДП "Миколаївський морський торговельний порт" про стягнення з ТОВ "ТЕХНО-ДИЗЕЛЬ" пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд приходить до такого.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Законодавством передбачено, що порушення зобов?язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України). Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема, штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов?язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов?язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов?язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов?язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

У відповідності до п. 9.3 Договору оренди, орендар несе відповідальність за прострочення оплати орендної плати (п.п. 3.6, 3.9, 5.3 Договору) та сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ,що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Водночас, згідно з частиною шостою статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Приписами частини шостої статті 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Водночас, хоча законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду, однак його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу такого строку не може бути змінений за згодою сторін.

Верховний Суд у постанові від 20.08.2020 у справі №902/959/19 зауважує, що приписами частини шостої статті 232 ГПК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане.

З розрахунку, який додається до позовної заяви, випливає, що пеня була обрахована на підставі пункту 3.7. Договору; при цьому умови, передбачені у наведеному вище пункті, неможливо визнати такими, що встановлюють інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Отже, в даному випадку нарахування штрафних санкцій належало здійснювати в межах шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За розрахунками суду, що здійснений по кожному окремому рахунку в межах шестимісячного терміну, стягненню з відповідача підлягає пеня у загальній сумі 5615,25 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 3958,20 коп. (9573,45 грн. - 5615,25 грн.) задоволенню не підлягають.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних за загальний період прострочення 16.03.2020-16.07.2021 у сумі 2153,44 грн., інфляційні втрати за загальний період березень 2020 року - травень 2021 року в сумі 7201,57 грн.

Судом за допомогою програми "ІрLех" здійснено перерахунок 3% річних за загальний період прострочення 16.03.2020-16.07.2021, по кожному рахунку окремо, та визначено, що розмір 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача складає 2151,65 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1,79 коп. (2153,44 грн. - 2151,65 грн.) задоволенню не підлягають.

Судом за допомогою програми "ІрLех" здійснено перерахунок інфляційних втрат, з урахуванням періоду (березень 2020 року - травень 2021 року), по кожному рахунку окремо, та визначено, що розмір інфляційних втрат, який підлягає стягненню з відповідача складає 7146,95 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 54,62 грн. (7201,57 грн. - 7146,95 грн.) задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, суд визнає, що позивачем доведені підстави для задоволення позову у даній справі частково, а саме, в загальній сумі 117841,92 грн., із яких: 102928,07 грн. - основний борг; 5615,25 грн. - пеня; 2151,65 грн. - 3 % річних; 7146,95 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, з урахуванням наступних змін до нього, відповідач, в порушення приписів ст.73,74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 129 ГПК України).

Судовий збір у сумі 2201,90 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ДИЗЕЛЬ» ( 54002, м. Миколаїв, пров. Суднобудівників, 7; , електронна адреса: ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14, , електронна адреса: ) в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, , електронна адреса: ):

- 102928,07 грн. - основний борг;

- 5615,25 грн. ? пеня;

- 2151,65 грн. ? 3 % річних;

- 7146,95 грн. ? інфляційні втрати;

- 2201,90 грн. - судовий збір.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.12.2021.

Суддя Н.О. Семенчук