РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.12.2021Справа № 910/13140/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ФАРМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ БІР"

про стягнення 14 762,40 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ФАРМ" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ БІР" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 14 762,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором на надання послуг № 57/2018 від 16.11.2018 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за надані послуги з користування зарядними пристроями "Chargello".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 відкрито провадження у справі № 910/13140/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/13140/21 сторони були повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач письмового відзиву не надав, про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 отримано відповідачем 24.11.2021, що підтверджується інформацією по трекінгу за № 792 на офіційному сайті Укрпошти.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕ БІР" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ФАРМ" (виконавець) укладено Договір про надання послуг № 57/2018 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець надає, а замовник приймає в строкове платне користування зарядні пристрої "Chargello", що складаються із зарядних станцій (док-станцій) та портативних батарей до них (далі - обладнання), оціночна вартість та кількість яких встановлюється додатками до цього договору, а також надає послуги щодо технічного обслуговування переданого обладнання.

Згідно з п. 2.1. Договору обладнання передається в користування замовнику для використання в його господарській діяльності, а саме для надання клієнтам замовника можливості за допомогою обладнання виконавця здійснювати підзарядку мобільних пристроїв. Обладнання використовується замовником згідно з нормами і технічними умовами експлуатації, які встановлені цим договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору строк дії договору складає 1 календарний рік з моменту його підписання та фактичної передачі обладнання (підписання акту прийому-передачі обладнання).

Пунктом 3.2. Договору сторони погодили, що після завершення строку договору виконавець має переважне право поновлення його на новий термін. В цьому випадку, якщо жодна зі сторін в термін 30 діб до завершення цього Договору письмово не сповістить про свій намір його розірвати, цей Договір автоматично продовжується на строк 1 календарний рік.

Згідно з п. 3.5. Договору після розірвання або припинення дії цього договору все обладнання, яке перебуває в тимчасовому користуванні у замовника повертається виконавцю за актом прийому-передачі.

Відповідно до п. 4.1. Договору вартість послуг складає 1 грн. 00 коп. за 1 місяць.

Додатковою угодою № 1 від 31.05.2019 до Договору сторони вирішили у зв`язку зі зміною з 01.06.2019 вартості послуг за Договором, внести у п. 4.1. Договору зміни, а саме: Вартість послуг складає 600,00 грн. за 1 (один) місяць.

Додатковою угодою № 2 від 01.01.2020 до Договору сторони вирішили продовжити строк дії Договору до 31.12.2020, внести у п. 4.1. Договору зміни, а саме: Вартість послуг складає 1 440,00 грн. за 1 (один) місяць.

Пунктами 4.2., 4.3., 4.4. Договору сторони погодили, що виконавець виставляє рахунок замовнику до 5 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги, разом із актом про надані послуги. Замовник зобов`язаний оплатити визначену в рахунку та акті про надані послуги вартість послуг у строк 5 (п`ять) днів з моменту отримання такого рахунку. У випадку, якщо замовником у строк 5 (п`ять) днів не було підписано акту наданих послуг, а також замовником не було надано вмотивованої відмови від такого підписання, послуги за цим договором вважаються такими, що були прийняті.

Згідно з п. 5.1. Договору у п`ятиденний термін з дня підписання цього договору та додатків до нього виконавець передає замовнику обладнання про що складається відповідний акт прийому-передачі цього обладнання.

Відповідно до п. 5.2. Договору обладнання вважається переданим виконавцем та прийнятим замовником з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі обладнання.

Згідно з п. 6.1.2. Договору замовник зобов`язаний своєчасно здійснювати платежі за цим договором та додатками до нього.

Відповідно до Акту приймання-передачі обладнання від 16.11.2018 виконавець передав, а замовник прийняв у тимчасове користування обладнання згідно опису за адресою: м. Київ, вулиця Драгоманова 31 Г.

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за Договором в частині оплати коштів за користування обладнанням не виконав, внаслідок чого за відповідачем за період з 16.11.2018 по 16.10.2020 рахується заборгованість у розмірі 14 762,40 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч. 1. ст. 760 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачеві у тимчасове платне користування обладнання на певний строк згідно Договору, а відповідач в порушення умов Договору не сплатив на користь позивача за користуванням обладнанням плату в загальному розмірі 14 762,40 грн. за період з 16.11.2018 по 16.10.2020, в зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість зі сплати вказаної суми.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 14 762,40 грн. за Договором нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ФАРМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ БІР" про стягнення 14 762,40 грн. підлягають задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ФАРМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ БІР" про стягнення 14 762,40 грн. - задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ БІР" (02068, місто Київ, вулиця Михайла Драгоманова, будинок 31 Г, ідентифікаційний код 40573335) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕ ФАРМ" (01054, місто Київ, вул. Леонтовича, будинок 7, ідентифікаційний код 36351385) 14 762 (чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 40 коп. заборгованості, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.12.2021.

Суддя С. В. Стасюк