Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021Справа № 910/12851/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І, при секретарі судового засідання Степов`юк С.О., розглянувши господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 22 386, 38 грн.

за участю представників:

від позивача: Капля Ю.С.

від відповідача-1: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (далі - ПрАТ "СК "АРКС", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (далі - ПрАТ "СК "Інтер-Поліс", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 22 386, 38 грн. в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 08.12.2019 у м. Києві, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 108 924, 96 грн. Посилаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану потерпілому матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яку ПрАТ "СК "Інтер-Поліс" сплатило частково - в сумі 85 538, 58 грн. без будь-якого обґрунтування.

У позові ПрАТ "СК "АРКС" просить компенсувати йому недоплачену частину страхового відшкодування в розмірі 22 386, 38 грн. та стягнути її з відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників спору, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки. Цією ж ухвалою за клопотанням позивача до розгляду справи була залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - водій транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ "СК "Інтер-Поліс" та якого було визнано винним у скоєнні ДТП, - ОСОБА_1 (далі - третя особа).

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзиву не надав. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору без відзиву відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 щодо заявленого позову також письмових пояснень не надав.

У судовому засіданні, призначеному на 16.12.2021, представник позивача заявлені вимоги обґрунтував та підтримав, просив їх задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи до суду повторно не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Їх позиція щодо поданого позову суду не відома.

Отже, розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 638а9к5 від 10.10.2019, укладеного ПрАТ "СК "АРКС" з ОСОБА_2 , були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Toyota", державний номер НОМЕР_1 .

08.12.2019 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача вищевказаного транспортного засобу, що належить ОСОБА_2 , під керуванням останньої та транспортного засобу "Ford", державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого вказаним транспортним засобам були завдані механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2020 у справі № 757/1818/20-п за фактом вказаної ДТП водій ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рахунку-фактури СТО № від 13.12.2019, наданого ТОВ «Автосаміт ЛТД», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Toyota", державний номер НОМЕР_1 , склала 108 924, 96 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі зазначеного рахунку-фактури та страхового акту № АРХ2528141 від 19.12.2019 позивач платіжним дорученням № 625 692 від 20.12.2019 відшкодував страхувальнику (потерпілій особі) матеріальний збиток у загальній сумі 108 924, 96 грн, що був заподіяний страхувальником ПрАТ "СК "Інтер-Поліс" (відповідача).

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала автомобілем "Ford", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ "СК "Інтер-Поліс" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО2358922.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СК "АРКС") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

05.02.2020 позивач, як особа, яка здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, звернувся до страховика винної особи - ПрАТ "СК "Інтер-Поліс" із заявою про компенсацію страхового відшкодування у сумі 108 924, 96 грн, тобто із дотриманням річного строку, передбаченого положеннями статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Розглянувши вказану вимогу, відповідач 06.03.2020 здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача у сумі 85 538, 58 грн., що підтверджується наявним у справі платіжним дорученням № 11588 від 06.03.2020.

Уважаючи таку суму необґрунтованою, позивач просить суд стягнути з відповідача решту невідшкодованого страхового відшкодування у сумі 22 386, 38 грн. (з вирахуванням франшизи).

Згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 по справі № 924/675/17 розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Зокрема, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018, по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018, по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018, по справі №910/22886/16 від 01.02.2018, по справі № 910/171/17 від 02.10.2018.

Водночас, із акту страхового відшкодування страхового акту № АРХ2528141 від 19.12.2019 та рахунку-фактури СТО № від 13.12.2019, вбачається, що коефіцієнт зносу деталей пошкодженого автомобіля марки "Toyota", державний номер НОМЕР_1 , у даному випадку застосуванню не підлягає.

Таким чином, суд вважає доведеною позивачем належними засобами доказування вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля у розмірі 108 924, 96 грн., в той час, як відповідач іншого розміру відшкодування не довів.

Також суд зважає на положення статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за якими страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АО2358922 ліміт відповідальності страховика перед страхувальником за шкоду майну становить 130 000,00 грн., а франшиза - 1 000,00 грн., відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу з урахуванням франшизи становить 22 386, 38 грн. (108 924, 96 - 85 538, 58 - 1 000,00).

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про стягнення 22 386, 38 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ідентифікаційний код 19350062) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування у сумі 22 386 (двадцять дві тисячі триста вісімдесят шість) грн. 38 коп. та судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 16 грудня 2021 року.

Повний текст рішення складений 21 грудня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.