УХВАЛА

м. Київ

20.12.2021Справа № 910/20780/21

Суддя Господарського суду міста Києва Баранов Д.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Віст" (03680, м. Київ, пров. Радищева, буд. 2; ідентифікаційний код 36088425)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператив Буд" (04116, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6; ідентифікаційний код 40846836)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператив Буд" заборгованості в розмірі 50 700, 00 грн за виконані роботи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Віст" про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператив Буд" заборгованості за виконані роботи в розмірі 50 700, 00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між сторонами було погоджено виконання монтажних робіт: "Монтаж дверей".

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Віст" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператив Буд" рахунок № 03501 від 19.12.2019 на загальну сумe 49 920, 00 грн.

28.02.2020 між сторонами було підписано акт № 03501 приймання-здачі виконаних робіт (надання послуг) до рахунку № 03501 від 19.12.2019.

03.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Віст" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператив Буд" рахунок № 00030-Д від 03.02.2020 на суму 780, 00 грн.

03.03.2021 між сторонами було підписано акт № 00030-Д приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) до рахунку № 00030-Д від 03.02.2020.

З огляду на зазначене, заявник вказує, що ним належним чином виконано зобов`язання щодо виконання робіт на загальну суму 50 700, 00 грн, однак боржник свої зобов`язання в частині здійснення оплати не здійснив, що і стало підставою для звернення до суду з відповідною заявою про видачу судового наказу.

Крім того, заявник у своїй заяві зазначає, що між сторонами в силу положень ст. 205, 207 Цивільного кодексу України укладено договір в письмовій формі, що в свою чергу надає останньому право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення існуючої заборгованості.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Віст" та враховуючи доводи заявника, дійшов висновку відмовити у видачі судового наказу за такою заявою на підставі п. 3, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частинами 1 та 2 ст. 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Проаналізувавши правову природу правовідносин сторін суд зазначає, що між сторонами склалися відносини які мають ознаки договору підряду (будівельного підряду).

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. (ч. 3 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. (ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України)

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що заявник в обґрунтування доводів того, що між сторонами фактично укладено письмовий договір посилається на факт виставлення заявником рахунків № 03501 від 19.12.2019 та № 00030-Д від 03.02.2020 та підписання між сторонами актів приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) № 03501 від 28.02.2020 та № 00030-Д від 03.03.2020.

Однак, суд в даному випадку не погоджується з такими обґрунтування заявника оскільки на переконання суду із наданих рахунків та актів приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг не вбачається за можливе встановити, що в останніх закріплено зміст письмового договору як це передбачено ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України та які в свою чергу складають умови договору, в тому числі встановлюють істотні умови договору.

Крім того, в із ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України вбачається, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт) .

Суд вказує, що із наданих заявником актів приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) № 03501 від 28.02.2020 та № 00030-Д від 03.03.2020 не вбачається за можливе встановити, що дійсно замовником (боржником) було прийнято виконані роботи оскільки від імені замовника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператив Буд" міститься підпис особи, повноваження якої судом неможливо наразі встановити, що в свою чергу викликає у суду сумніви щодо виникнення у боржника обов`язку здійснити таку оплату.

Також суд звертає увагу заявника, що згідно з п.7 ч.1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, а відтак розгляд даної заяви в порядку наказного провадження унеможливлює встановлення фактів виконання/невиконання робіт, їхню якість, факт прийняття замовником таких робіт та порядок їх оплати.

При тому, суд зазначає, що із наданих заявником документів не вбачається за можливе встановити погоджені сторонами строки для здійснення оплати у зв`язку з чим суд не може стверджувати, що строк здійснення боржником оплати є таким, що настав.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказ.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог, передбачених ст. 148 та п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Віст" у видачі судового наказу на підставі п. 3, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу сторін, що у відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 148, п. 3, 8 ч. 1 ст. 152, 153 та 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Віст" (03680, м. Київ, пров. Радищева, буд. 2; ідентифікаційний код 36088425) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператив Буд" (04116, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6; ідентифікаційний код 40846836) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператив Буд" заборгованості в розмірі 50 700, 00 грн за виконані роботи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 20.12.2021

Суддя Д.О. Баранов