ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Справа №906/467/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Коломис В.В.,

суддя Саврій В.А.

без повідомлення учасників провадження

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ходаківської Наталії Олександрівни на рішення Господарського суду Житомирської області від 19 липня 2021 року, суддя Кудряшова Ю.В., м. Житомир, повний текст складено 28 липня 2021 року, у справі

за позовом Коростенського міського центру зайнятості

до Фізичної особи-підприємця Ходаківської Наталії Олександрівни

про стягнення 6 884,50 грн.

Судом роз`яснено представнику позивача права та обов`язки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2021 року, Коростенський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до ФОП Ходаківської Н.О. про стягнення 6 884,50 грн. - коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину.

19 липня 2021 року, рішенням Господарського суду Житомирської області було задоволено позов Коростенського міського центру зайнятості до ФОП Ходаківської Н.О. про стягнення 6 884,50 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 6 884,50 грн. - коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину, а також 2 270,00 грн. - судового збору. (а.с.81-83)

ФОП Ходаківська Н.О., у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки не вбачає своєї вини в отриманні спірної компенсації.

Зазначає, що інформація про наявність у ОСОБА_1 інвалідності і отримання останньою пенсії, була їй невідома. Ці дані не повідомлялись ані самим найманим працівником, ані центром зайнятості, при направленні її на навчання, а також на працевлаштування.

Більше того, вказує на те, що на період працевлаштування ОСОБА_1 (до жовтня 2020 року), ні роботодавець ні працівник не користувалися пільгами по сплаті єдиного соціального внеску, сплачуючи їх в повному обсязі, що підтверджується витягом з реєстру застрахованих осіб ПФУ за формою ОК-5 від 11 травня 2021 року, який також знаходиться в матеріалах справи.

Крім того, усі отримані кошти у вигляді компенсації відразу ж були зараховані на особистий рахунок найманого працівника ОСОБА_1 , які вона отримала, після чого розірвала трудовий договір.

Коростенський міський центр зайнятості у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки 16 квітня 2021 року було виявлено наявність у ОСОБА_1 інвалідності, про що, в телефонному режимі, було повідомлено її роботодавця - ФОП Ходаківську Н.О.

07 вересня 2021 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито провадження за скаргою ФОП Ходаківської Н.О. та призначено розглядати її без виклику сторін в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

14 вересня 2021 року, Коростенський міський центр зайнятості надіслав відзив на апеляційну скаргу.

Згідно ч.1 ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В той же час, колегія суддів визнала за можливе розглянути даний спір, враховуючи приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, в термін більший ніж передбачено ст. 248 ГПК України, у зв`язку з хворобою головуючого судді Дужича С.П.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

06 грудня 2018 року, ОСОБА_1 , за сприянням у працевлаштуванні з боку Лугинського відділу Коростенського міського центру зайнятості, була працевлаштована у роботодавця - ФОП Ходаківської Н.О.

12 травня 2020 року, ФОП Ходаківська Н.О. звернулась до Лугинського відділу Коростенського міського центру зайнятості, як роботодавець, з пакетом документів для отримання допомоги по частковому безробіттю на забезпечення виконання вимог ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення", на 5-ох найманих працівників, в тому числі і на Вознюк Н.В.

За період з 04 квітня 2020 року по 30 червня 2020 року, на працівника - ОСОБА_1 відповідачем було отримано та виплачено останній допомогу по частковому безробіттю на період карантину у сумі 6 884,50 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. (а.с.10-13)

21 жовтня 2020 року, ПФ України, листом №0600-0224-515877 повідомив відділ сприяння зайнятості Лугинського відділу Коростенського міського центру зайнятості про те, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку як пенсіонер і отримує пенсію по інвалідності з 22 серпня 2017 року. (а.с.18)

29 жовтня 2020 року, за результатами перевірки відомостей, поданих роботодавцем/ФОП для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину /Акт №10/, було виявлено, що ФОП Ходаківською Н.О., для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину на працівників роботодавцем Коростенському МЦЗ було подано недостовірні відомості щодо неотримання пенсії ОСОБА_2 : для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину на працівників було надано Відомості для осіб, щодо яких виконуються вимоги ч.3 ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення", де зазначено, що працівник Вознюк Н.В. не отримує пенсію. Від підписання акту ФОП Ходаківська Н.О. відмовилась. (а.с. 14-17, 48)

У жовтні 2020 року, Вознюк Н.В. звільнилась з даного місця роботи.

27 квітня 2021 року, у зв`язку з тим, що 6 884,50 грн. - допомоги по частковому безробіттю на період карантину отримано ФОП Ходаківською Н.О. з порушенням діючого законодавства, Коростенський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з підприємця цих коштів. (а.с.1-6)

19 липня 2021 року, рішенням Господарського суду Житомирської області даний позов було задоволено і стягнуто з відповідача на користь позивача 6 884,50 грн. - коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю на період карантину, а також 2 270,00 грн. - судового збору. (а.с. 81-83)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

За приписами ч.1 ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" (надалі - в редакції, чинній у спірний період) допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця для її виплати працівникам. Сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності, а також протягом 30 календарних днів після завершення карантину. Допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Частиною 2 ст. 471 Закону України "Про зайнятість населення" встановлено перелік документів обов`язкових для подання роботодавцем для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Відповідно до ч.3 ст. 471 Закону України "Про зайнятість населення", право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину відповідно до цієї ст. мають застраховані особи, з якими роботодавцем оформлено трудові відносини (крім осіб, які отримують пенсію).

Згідно ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення", посадові особи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, а також роботодавці, винні у порушенні законодавства про зайнятість населення, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Механізм надання коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, визначено Порядком надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №306 (надалі - Порядоком).

Допомогу по частковому безробіттю на період карантину надають працівникам, з якими роботодавцем оформлено трудові відносини, крім осіб, які отримують пенсію (п.3 Порядку)

Відповідно до п.15 Порядку, перерахування роботодавцю коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину здійснюється центром зайнятості на підставі відомостей про осіб, щодо яких виконуються вимоги ч.3 ст. 471 Закону України "Про зайнятість населення", наданих роботодавцем за формою згідно з Додатком 2, щомісяця протягом 3 робочих днів після зарахування відповідних коштів на рахунок центру зайнятості.

Відповідно до абз.2 п.21 Порядку, у разі виявлення факту подання роботодавцем, який є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, кошти, отримані роботодавцем, який є застрахованою особою, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Пунктом 23 Порядку встановлено, що центр зайнятості має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти перерахування коштів Фонду роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду. Центр зайнятості контролює цільове використання коштів, що перераховуються роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, шляхом проведення відповідної перевірки протягом 90 календарних днів після останньої виплати такої допомоги працівникам та має право отримувати від роботодавця необхідні пояснення з відповідних питань, у т.ч. в письмовій формі.

Як встановлено з матеріалів справи, за результатами перевірки відомостей поданих роботодавцем/ФОП для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, фахівцем Лугинського відділу Коростенського міського центру зайнятості було складено Акт №10 від 29 жовтня 2020 року, в якому відображено, що ФОП Ходаківською Н.О., як роботодавець, для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину на працівників, подала Коростенському МЦЗ недостовірні відомості щодо найнятої особи - ОСОБА_2 , а саме: у поданих Відомостях для осіб, щодо яких виконуються вимоги ч.3 ст. 471 Закону України "Про зайнятість населення" зазначено, що працівник ОСОБА_1 не отримує пенсію, що не відповідає дійсності, оскільки, згідно даних ПФ України, ОСОБА_1 , перебуває на обліку як пенсіонер і отримує пенсію по інвалідності з 22 серпня 2017 року.

Проте, за період з 04 квітня 2020 року по 30 червня 2020 року, на працівника - ОСОБА_1 відповідачем було отримано та виплачено останній допомогу по частковому безробіттю на період карантину у сумі 6 884,50 грн., що сторонами не заперечується.

Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Таким чином, суд першої інстанції вірно, встановивши відсутність підстав для нарахування допомоги по частковому безробіттю на період карантину ОСОБА_1 , виплаченої за зверненням та на рахунок роботодавця - Ходаківської Н.О. , дійшов правомірного висновку, що кошти в сумі 6 884,50 грн. повинні бути повернуті Коростенському міському центру зайнятості, як безпідставно набуті.

У даному випадку, посилання відповідача про відсутність інформації щодо отримання ОСОБА_1 пенсії, не впливають на незаконність одержання допомоги саме через подання недостовірної інформації.

Відповідачем не було доведено, які обставини перешкоджали їй звернутись до відповідних органів (зокрема до ПФ України) та отримати дані стосовно її працівників щодо яких було оформлене звернення.

Більше того, саме на підприємцеві лежить відповідальність за достовірність документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину (п.19 Порядку), а тому саме її дії повинні бути направлені на встановлення достовірної інформації.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги про стягнення з Ходаківської Н.О., як роботодавця, 6 884,50 грн. є підставними, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Тому, інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 236 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ходаківської Наталії Олександрівни - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 28 липня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали справи №903/775/20 повернути Господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.