ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 рокуСправа № 912/2658/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи №912/2658/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СКФ", 03680, м. Київ, вул. Козацька, буд. 120/4

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС АВТОТРАНС", 25014, м. Кропивницький, проспект Інженерів, 10-А

про стягнення 251 819,39 грн

Представники сторін участі в судовому засіданні не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СКФ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС АВТОТРАНС" про стягнення заборгованості за поставлений та не сплачений Товар за Договором ТДСКФ/ОІ/ПО/001-549 поставки нафтопродуктів від 19.09.2019, Додатків до нього та штрафні санкції в розмірі 251 819,39 грн, що складається: з суми основного боргу - 214 406,28 грн, пені - 6 176,55 грн, штрафу - 21 940,63 грн, 10% річних - 8 152,43 грн, інфляційних втрат - 1 143,50 грн, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору поставки нафтопродуктів №ТДСКФ/ОІ/ПО/001-579 від 19.09.2019 в частині оплати поставленого Товару.

Ухвалою від 15.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/2658/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.10.2021 о 11:00 год, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 07.10.2021 відкладено підготовче засідання у справі №912/2658/21 на 28.10.2021 о 12:00 год.

Проте, підготовче засідання, призначене на 28.10.2021, не відбулось у зв`язку з тим, що суддя Поліщук Г.Б., в провадженні якої перебуває дана справа з 25.10.2021 по 12.11.2021 включно була тимчасово непрацездатна.

Ухвалою від 15.11.2021 призначено підготовче засідання на 01.12.2021 о 16:30 год.

Ухвалою від 01.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, закрито підготовче провадження у справі №912/2658/21, справу призначено до судового розгляду по суті на 16.12.2021 о 14:30 год.

Позивач та відповідач участь повноважних представників в судовому засіданні 16.12.2021 не забезпечили.

Позивач належним чином повідомлений про місце, дату та час засідання суду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 01.12.2021, направлений на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС АВТОТРАНС", повернуто до канцелярії суду з відміткою відділення поштового зв`язку "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Господарський суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

За приписами ч. 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з частиною 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Водночас, місцезнаходження відповідача суду відоме, і на таку адресу направлено ухвали суду у даній справі.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 наголошує, що відповідно до частин 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

З метою належного повідомлення відповідача про судове засідання у даній справі, судом також направлялась ухвали суду від 07.10.2021 на адресу засновнику ТОВ "ФЕНІКС АВТОТРАНС" - Матіко Р.М.

Також, в матеріалах справи містяться телефонограми від 06.10.2021 №4146, від 14.12.2021 №4331 відповідно до яких за н.т. НОМЕР_1 , вказаним в матеріалах справи, відповіли що за цим номером ТОВ "Фенікс Авторанс" немає, а кореспонденцію відсилати на офіційну адресу ТОВ "Фенікс Авторанс".

Таким чином, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка в засідання суду обов`язковою не визнавалась, та є правом, а не обов`язком учасників справи, господарський суд вважає за можливе розглянути справу без уповноважених представників сторін.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, в т. ч. заперечення проти позову, які мають значення для розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін.

В судовому засіданні 16.12.2021 господарським судом досліджено докази.

Розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні подані позивачем докази, господарський суд встановив наступний перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

19.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС АВТОТРАНС" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СКФ" (Продавець) укладено Договір поставки нафтопродуктів №ТДСКФ/ОІ/ПО/001-549 (далі - Договір) (а.с. 11-18), відповідно п. 2.1. якого Продавець зобов`язується поставити Покупцю Товари, а Покупець зобов`язується приймати у власність Товари та повністю оплачувати їх вартість (ціну), в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі.

Продавець поставляє Покупцю Товари на таких умовах: EXW - адреса Пункту відпуску товару м. Кропивницький, просп. Інженерів, 10 А, відповідно до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів INCOTERMS в редакції 2010 року (п. 2.3. Договору з врахуванням протоколу узгодження розбіжностей до Договору від 19.09.2019).

Згідно п. 3.2. Договору ціна (вартість) Товарів, які постачаються Продавцем Покупцеві в рамках та на підставі цього Договору і яка підлягає оплаті Покупцем, зазначається Продавцем у видаткових накладних.

Кількість і марка нафтопродуктів визначається у видаткових документах, за відповідний період (п. 4.1. Договору)

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що сплата вартості Товару здійснюється на підставі наданих Продавцем рахунків на оплату Товарів в строк не пізніше 1 банківського дня з дати виставлення рахунку Покупцеві (відповідно до п. 8.7. Договору) та/або досягнення залишку суми на особовому рахунку, визначеному у п.8.5. та 8.6. цього Договору, або за умови відстрочки платежу за отриманий Товар, за попередні 0 календарних дні. Остаточний розрахунок по договору здійснюється по факту надання видаткової накладної на поставлений Товар протягом двох робочих днів з моменту отримання такої за допомогою факсимільного зв`язку з подальшим наданням оригіналу.

Договір вступає в дію з моменту його підписання Сторонами та є чинним до 30.09.2020, а в частині розрахунків - до їх повного завершення. У разі, якщо за 2 тижні до закінчення строку дії цього Договору жодна із Сторін письмово не заявить про своє бажання щодо припинення строку дії Договору, цей Договір вважається автоматично продовженим ще на 365 календарних днів на таких самих умовах (п. 6.1. Договору).

Відповідно до п. 7.1. Договору факт передачі Обладнання засвідчується сторонами шляхом підписання Акту приймання передачі Обладнання або видаткової накладної на реалізацію.

Вартість та умови передачі Обладнання зазначаються в Акті прийому-передачі такого Обладнання або видатковій накладній на реалізацію. Протягом всього строку дії цього Договору вартість Обладнання може змінюватись за рішенням Продавця (п. 7.2. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

01.10.2019 між Сторонами підписано Додаткову угоду №1 до Договору №ТДСКФ/ОІ/ПО/001-549 про врегулювання відносин електронного документообігу (а.с. 24-26).

03.07.2020 між позивачем та відповідачем підписано Додаткову угоду №2 до Договору №ТДСКФ/ОІ/ПО/001-549 поставки товарів з використанням пластикових смарт-карт (а.с. 27).

На виконання умов Договору, в період з 19.09.2019 по 30.04.2021 позивач поставив відповідачу Товар та Обладнання ідентифікації на загальну суму 10 136 336,28 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними: №19710 від 01.10.2019 на суму 6 930,00 грн (поставка обладнання); №22081 від 31.10.2019 на суму 896 198,82 грн; №24257 від 30.11.2019 на суму 805 413,24 грн; №26491 від 31.12.2019 на суму 985 860,18 грн; №629 від 31.01.2020 на суму 783 832,86 грн; №2759 від 29.02.2020 на суму 476 644,56 грн; №4955 від 31.03.2020 на суму 454 180,02 грн; №7164 від 30.04.2020 на суму 530 018,52 грн; №9202 від 31.05.2020 на суму 219 676,86 грн; №11324 від 30.06.2020 на суму 323 174,70 грн; №13558 від 31.07.2020 на суму 741 963,66 грн; №15756 від 31.08.2020 на суму 353 271,12 грн; №17970 від 30.09.2020 на суму 489 432,90 грн; №20165 від 31.10.2020 на суму 575 321,28 грн; №22326 від 30.11.2020 на суму 689 906,82 грн; №24560 від 31.12.2020 на суму 573 045,30 грн; №584 від 31.01.2021 на суму 332 179,20 грн; №2761 від 28.02.2021 на суму 300 815,46 грн; №5026 від 31.03.2021 на суму 560 206,02 грн; №7271 від 30.04.2021 на суму 38 264,76 грн (а.с. 28-47).

Відповідач отриманий Товар оплатив частково у розмірі 9 921 930,00 грн, що підтверджується Довідкою АТ "Альфа-Банк" по рахунку позивача від 11.08.2021 №70057-28.1 (а.с. 48-68).

Таким чином за відповідачем рахується невиконане грошове зобов`язання за Договором, за отриманий Товар на загальну суму 214 406,28 грн.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, відтак до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

Відповідно до частини 1статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, поставив відповідачу Товар на загальну суму 10 136 336.28 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних, наявних в матеріалах справи (а.с. 28-47).

Відповідачем Товар оплачено частково на суму 9 921 930,00 грн, несплаченими залишились 214 406,28 грн, а саме видаткова накладна №5026 від 31.03.2021 на суму 560 206,02 грн (не сплачено 176 141,52 грн) та видаткова накладна №7271 від 30.04.2021 на суму 38 264,76 грн.

Враховуючи умови Договору, зокрема п. 5.1.Договору, та загальні норми цивільного законодавства, строк оплати за поставлений товар є таким, що настав.

З урахуванням вищенаведеного, а також тієї обставини, що відповідачем у справі позовні вимоги стосовно суми основного боргу не заперечено, факти, викладені в позовній заяві, не спростовано, строк виконання зобов`язання за договором є таким, що настав, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 214 406,28 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 10.2. Договору (з урахуванням протоколу розбіжностей від 19.09.2019) Покупець, як Сторона, що неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за цим Договором, повинна сплатити на користь іншої Сторони і за її вимогою пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення виконання (тобто за кожен день неперерахування цієї суми), а у випадку непогашення грошової заборгованості протягом більш ніж 5 робочих днів з моменту виникнення такої заборгованості, винна Сторона зобов`язана додатково (окрім пені) сплатити на користь і на вимогу протилежної Сторони штраф у розмірі 10% від вартості неоплачених Товарів.

Відповідно до розрахунку позивача, наведеному у позовні заяві останній просить стягнути з відповідача 6 176,55 грн пені, а саме:

- за видатковою накладною №5026 від 31.01.2021 з урахуванням оплат від 07.04.2021 та 08.04.2021):

на суму боргу 196 141,52 грн за період з 05.04.2021 по 06.04.2021 - 69,86 грн;

на суму боргу 181 141,52 грн за період з 07.04.2021 по 07.04.2021 - 32,26 грн;

на суму боргу 176 141,52 грн за період з 08.04.2021 по 28.08.2021 - 5 190,15 грн.

- за видатковою накладною №7271 від 30.04.2021 на суму боргу 38 264,76 грн за період з 06.05.2021 по 28.08.2021 - 884,28 грн.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що позивачем неправильно визначено період нарахування пені за видатковою накладною №7271 від 30.04.2021 на суму боргу 38 264,76 грн.

Так, відповідно до п. 5.1 Договору остаточний розрахунок по договору здійснюється по факту надання видаткової накладної на поставлений Товар протягом двох робочих днів з моменту отримання такої за допомогою факсимільного зв`язку з подальшим наданням оригіналу.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Враховуючи умови п. 5.1. Договору останнім днем строку виконання відповідачем зобов`язань по оплаті товару за Договором є 06.05.2021, оскільки 01-04.05.2021 були вихідними днями.

Таким чином правильним буде розрахунок пені за видатковою накладною №7271 від 30.04.2021 з 07.05.2021 по 28.08.2021.

Разом з тим, здійснивши власний розрахунок пені, господарський суд встановив, що сума пені розрахована позивачем, не перевищує суму пені розраховану судом, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 6 176,55 грн пені.

Щодо заявленої позивачем до стягнення суми штрафу в розмірі 21 940,63 грн, суд зазначає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Така правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі №20/246-08 та від 27.04.2012 у справі №06/5026/1052/2011 та у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі №911/1351/17.

Оскільки сторонами погоджено у п. 10.2 Договору можливість стягнення штрафу в розмірі 10 % від вартості неоплачених Товарів у випадку непогашення грошової заборгованості протягом більш ніж 5 робочих днів з моменту виникнення такої заборгованості, суд вважає, що 21 940,63 грн штрафу заявлено позивачем до стягнення правомірно, а тому така позовна вимога підлягає задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача 8 152,43 грн 10% річних та 1 143,50 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові 3% річних нараховуються від простроченої суми за весь час прострочення.

Положеннями п. 10.3 Договору (з урахуванням протоколу розбіжностей від 19.09.2019) визначено, що сплата пені та/або штрафу (неустойки) не звільняє винну Сторону від обов`язку повністю відшкодувати протилежній Стороні усі збитки, завдані невиконанням (неналежним виконанням) своїх грошових зобов`язань за цим Договором. При цьому винна Сторона зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 10% річних, за весь час прострочення оплати. Неустойка (пеня, штраф) підлягають стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Позивачем нараховано 8 152,43 грн 10% річних за видатковими накладними:

- за видатковою накладною №5026 від 31.01.2021 з урахуванням оплат від 07.04.2021 та 08.04.2021):

на суму боргу 196 141,52 грн за період з 05.04.2021 по 06.04.2021 - 107,47 грн;

на суму боргу 181 141,52 грн за період з 07.04.2021 по 07.04.2021 - 49,63 грн;

на суму боргу 176 141,52 грн за період з 08.04.2021 по 28.08.2021 - 6 852,63 грн.

- за видатковою накладною №7271 від 30.04.2021 на суму боргу 38 264,76 грн за період з 06.05.2021 по 28.08.2021 - 884,28 грн.

- за видатковою накладною №7271 від 30.04.2021 на суму боргу 38 264,76 грн за період з 06.05.2021 по 28.08.2021 - 1 142,70 грн.

Перевіривши розрахунок 10% річних, господарський суд встановив, що позивачем неправильно визначено період нарахування 10% річних за видатковою накладною №7271 від 30.04.2021 на суму 38 264,76 грн.

Оскільки 01-04.05.2021 були вихідними днями, то правильним буде розрахунок 10% за видатковою накладною №7271 від 30.04.2021 з 07.05.2021 по 28.08.2021.

Разом з тим, здійснивши власний розрахунок 10 % річних господарський суд встановив, що сума розрахована позивачем не перевищує суму розраховану господарським судом, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 8 152,43 грн 10% річних.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, господарський суд встановив, що останні розраховано у межах можливих нарахувань, а отже останні підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СКФ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Автотранс" підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 231, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС АВТОТРАНС" (25014, м. Кропивницький, проспект Інженерів, 10-А, ідентифікаційний код 42569195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СКФ" (03680, м. Київ, вул. Козацька, буд. 120/4, ідентифікаційний код 38315218) заборгованість за поставлений та не оплачений Товар за Договором №ТДСКФ/ОІ/ПО/001-549 поставки нафтопродуктів від 19.09.2019 та Додатками до нього та штрафні санкції в розмірі 251 819,39 грн, що складається: з 214 406,28 грн - основний борг, 6 176,55 грн пеня, 21 940,63 грн штраф, 8 152,43 грн 10% річних, 1 143,50 грн інфляційні втрати, а також 3 777,29 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "СКФ" (03680, м. Київ, вул. Козацька, буд. 120/4 та електронною поштою: ), Товариству з обмеженою відповідальністю "Фенікс Авторанс" (25014, м. Кропивницький, просп. Інженерів, 10-А).

Повне рішення складено 16.12.2021.

Суддя Г.Б. Поліщук